Справа № 191/4458/23
Провадження № 2/191/1270/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2024 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у

складі: головуючого судді Порошиної О.О.

за участю секретаря Рибак М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою за позовною заявою ОСОБА_1 до Синельниківської міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до Синельниківської міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 , після смерті матері залишилось спадкове майно квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Заповіту після себе мати не залишила, вона є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, яка прийняла спадщину після її смерті, оскільки проживала разом із матір`ю на момент її смерті. Інших спадкоємців взагалі немає. Але нотаріусом було відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки вона не подала заяву про прийняття спадщини після смерті матері у встановлений законом шестимісячний строк. Утім, згідно довідки виданої СМКП «ЖЕК-2» від 21.07.2023 року за №147, з січня місяця 2022 року і по день смерті матері вона проживала разом із нею та вела спільне господарство, оскільки мати тяжко хворіла, у даній квартирі вона проживає і зараз. Вищевказана інформація підтверджується також актом про сумісне проживання від 19.07.2023 року за № 512, складеним інспектором СМКП «ЖЕК-2». У зв`язку з викладеним, за захистом своїх прав як спадкоємець вона вимушена звернутися до суду.

Позивач просить суд визнати за нею право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник позивача адвокат Мантула О.С. до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача, ОСОБА_3 до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи без її участі, просила рішення прийняти відповідно до чинного законодавства.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, встановив наступне.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 21.09.2022 року.

Померла є матір`ю позивачу, що підтверджується: свідоцтвом про народження ОСОБА_4 серія НОМЕР_2 від 19.08.1987 р., свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_3 від 31.07.2010 р., з якого вбачається, що ОСОБА_4 після укладення шлюбу 31.07.2010 року набула прізвище « ОСОБА_5 ».

На день смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається з квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , право власності ОСОБА_2 на квартиру підтверджується копією договору купівлі-продажу від 07.10.1996 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Синельниківської державної нотаріальної контори Лівінською Л.М., зареєстрованого в реєстрі за №1363.

Згідно довідки виданої СМКП «ЖЕК-2» від 21.07.2023 року за №147, вбачається, що померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно проживала за адресою: АДРЕСА_1 з 1997 року по день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з нею проживала та вела спільне господарство ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (донька) з січня місяця 2022 року і по день смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказане підтверджується також актом про сумісне проживання від 19.07.2023 року за № 512, складеним інспектором СМКП «ЖЕК-2».

Судом було витребувано спадкову справу № 208/2023 з Першої синельниківської державної нотаріальної контори після смерті ОСОБА_2 , де зазначається, що ОСОБА_1 18.07.2023 року зверталася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але як результат їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з ненаданням заяви про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2 у встановлений шестимісячний строк та документів, що підтверджують факт прийняття спадщини. Також, судом було встановлено, що інші спадкоємці після смерті спадкодавця, які б прийняли спадщину відсутні.

Стаття 1216 Цивільного кодексу України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України,до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідність дост.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця.

Відповідно до ст.41 Конституції України, ч. 1 ст.319, ч. 1 ст.321 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, є зокрема, визнання права. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05,2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Позивач прийняла спадщину після смерті спадкодавця відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Таким чином, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, повністю підтверджені документально, а також враховуючи, що визнання за позивачем права власності на вищевказану квартиру не порушуватиме права та інтереси інших осіб, а позивачу в інший спосіб не можливо захистити свої порушені права, тому позовні вимоги підлягаю задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 206, 247, 259, 263, 264, 265, 293, 315 ЦПК України, ст.ст. 3, 15, 16, 76, 1216, 1217, 1218, 1261, 1268 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду може бути подано апеляційну скаргу.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. О. Порошина