ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 614/18/22 Номер провадження 22-ц/814/648/24Головуючий у 1-й інстанції Шолудько А.В. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Одринської Т.В.,

суддів Панченка О.О., Пікуля В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, та про стягнення заборгованості й пені за прострочення оплати додаткових витрат на дитину

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 01 серпня 2023 року,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2022 ОСОБА_1 звернулася до Борівського районного суду Харківської області з вказаним позовом, уточнивши в подальшому позовні вимоги, прохала стягнути з відповідача на її користь: 1/2 частину вартості понесених додаткових витрат в 2021 році на дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3861,28 грн; 1/2 частину вартості передбачуваних додаткових витрат на дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2708,28 грн щомісячно; заборгованість по додатковим витратам, які виникли до 2021 року на дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 24376,79 грн; пеню по заборгованості по додатковим витратам на дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 24376,79 грн.

В обгрунтування заявлених вимог зазначала, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який в подальшому між ними був розірваний, від шлюбу мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні.

Вказувала, що рішенням суду з відповідача на її користь стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу кожного місяця на утримання дочки.

Зазначала, що у 2011 році дочка тяжко захворіла, доходів не вистачає на придбання ліків для неї, значних витрат потребує оплата навчання у вищому навчальному закладі.

ОСОБА_2 аліменти сплачує нерегулярно і не в повному обсязі, має заборгованість станом на 31.12.2021 у розмірі 20507,70 грн.

У 2017 році позивач зверталася до суду з позовом про стягнення з відповідача половини вартості понесених додаткових витрат на дочку і рішенням Борівського районного суду від 28.11.2017 позовні вимоги були частково задоволені.

Відповідач протягом 2017-2021 років фактично не приймає участі в додаткових витратах, пов`язаних з лікуванням дочки в розмірі половини від понесених нею витрат, у зв`язку з цим виникла заборгованість та пеня за несплату додаткових витрат.

Розпорядженням Голови Верховного Суду №10/0/9-22 від 16.03.2022 Котелевському районному суду Полтавської області визначено територіальну підсудність справ Борівського районного суду Харківської області та Дергачівського районного суду Харківської області.

Рішенням Котелевського районного суду Полтавської області від 01 серпня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/2 частину вартості понесених додаткових витрат у 2021 році на дочку, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3040,44 грн.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 1/2 частини вартості передбачуваних додаткових витрат на дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2708,28 грн щомісячно - відмовлено.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по додатковим витратам, які виникли до 2021 року на дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 24376,79 грн - відмовлено.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені по заборгованості по додатковим витратам на дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 24376,79 грн - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 49,90 грн.

Не погодившись із вказаним рішенням в частині відмови у задоволенні позову, його в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 , просила скасувати рішення частково та ухвали нове яким стягнути з відповідача на її користь заборгованість по додатковим витратам, які виникли до 2021 року на дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 24376,79 грн та пеню по заборгованості по додатковим витратам на дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 24376,79 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги вказувала, що матеріали справи місять розрахунок наданий Ізюмським відділом державної виконавчої служби в Ізюмському районі Харківської області від 13.12.2021 року, щодо заборгованості частини вартості понесених додаткових витрат та частини вартості передбачуваних додаткових витрат на дочку у розмірі 24376,79 грн. У самій позовній заяві наведено розрахунок пені за несплату додаткових витрат.

Відмову у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості та пені по додатковим витратам, які виникли до 2021 року вважає незаконною та такою, що не відповідає чинному законодавству.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлені строки не надходив. Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи категорію справи, ціну позову розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Борівського районного суду Харківської області від 28.11.2017 у справі №614/782/17 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/2 частину вартості понесених додаткових витрат на дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 11719,11 грн, та 1/2 частину вартості передбачуваних додаткових витрат на дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі: за один місяць 2673,47 грн, та в подальшому 677,84 грн щомісячно, в якому також встановлено, що відповідно до копії рішення Борівського районного суду Харківської області від 26.08.2010 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу кожного місяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дитини: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з дня подачі заяви до суду 17.08.2010 до досягнення нею 18-річного віку.(а.с. 23-25).

Частиною 1 ст. 141 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Згідно з ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Так, поряд із аліментами на утримання дитини батьки повинні сплачувати кошти на покриття додаткових витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Відмовляючи у стягненні з ОСОБА_2 заборгованість по додатковим витратам у розмірі 24376,79 грн та пені по заборгованості по додатковим витратам у розмірі 24376,79 грн, суд виходив з того, що у матеріалах справи відсутні докази щодо заборгованості по додатковим витратам, що передбачені рішенням Борівського районного суду Харківської області від 28.11.2017 у справі №614/782/17 у розмірі 24376,79 грн, а здійснений розрахунок пені не відповідає вимогам ч. 4 ст. 196 Сімейного кодексу України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем надано до суду докази про заборгованість відповідача зі сплати аліментів по виконавчому провадженню 21221412 з виконання виконавчого листа 2-553, виданого 04.09.2010 року Борівським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 17.08.2010 року і до повноліття дитини.

ОСОБА_1 не надані докази про прострочення ОСОБА_2 оплати саме додаткових витрат на дитину, що передбачені рішенням Борівського районного суду Харківської області від 28.11.2017 у справі №614/782/17. Таких доказів не було надано і суду апеляційної інстанції.

Частиною 4 статті 196 СК України передбачено, що у разі прострочення оплати додаткових витрат на дитину з вини платника такий платник зобов`язаний на вимогу одержувача додаткових витрат сплатити суму заборгованості за додатковими витратами з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних із простроченої суми.

Платник додаткових витрат вважається таким, що прострочив оплату, якщо він не виконав свій обов`язок щодо оплати додаткових витрат у строк, встановлений рішенням суду або за домовленістю між батьками, а в разі їх відсутності або у разі невстановлення такого строку - після спливу семи днів після пред`явлення відповідної вимоги одержувачем додаткових витрат, який фактично їх оплатив.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що суд позбавлений можливості самостійно здійснити розрахунок пені, оскільки у матеріалах справи відсутні дані про прострочення ОСОБА_2 оплати додаткових витрат на дитину.

Безпідставними є посилання в апеляційній скарзі на те, що матеріали справи місять розрахунок наданий Ізюмським відділом державної виконавчої служби в Ізюмському районі Харківської області від 13.12.2021 року, щодо заборгованості частини вартості понесених додаткових витрат та частини вартості передбачуваних додаткових витрат на дочку у розмірі 24376,79 грн. Вказане спростовується матеріалами справи.

Апеляційна скарга не містить обґрунтованих доводів щодо скасування рішення суду та зводиться лише до незгоди з висновком суду першої інстанції без зазначення будь-яких обставин, які би ставили під сумнів висновок суду або свідчили б про невірну оцінку судом доказів, які надані сторонами, та невірне застосування законодавства, що регулює спірні правовідносини.

За наведених обставин колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам чинного законодавства, наданим доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, немає.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи немає.

Ураховуючи те, що рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 01 серпня 2023 року оскаржується лише в частині відмови у стягненні з відповідача на користь позивача заборгованості по додатковим витратам, які виникли до 2021 року на дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 24376,79 грн та пені по заборгованості по додатковим витратам, тому у відповідності до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, в іншій частині в апеляційному порядку не переглядається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 383, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Котелевського районного суду Полтавської області від 01 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 18 березня 2024 року.

Головуючий Т.В. Одринська

Судді О.О. Панченко

В.П. Пікуль