КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року місто Київ.

Справа № 359/2697/23

Апеляційне провадження № 22-ц/824/2103/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Судді-доповідача Желепи О.В.,

суддів: Мазурик О. Ф., Немировська О.В.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» на рішення Бориспільского міськрайонного суду Київської області від 04 жовтня 2023 року (ухвалено у складі судді Журавського В.В., інформація щодо дати складання повного тексту відсутня)

у справі за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування

ВСТАНОВИВ

В березні 2023 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звернулось до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 20 червня 2019 року уклав з ТОВ «Резон Трейд» договір добровільного страхування наземного транспорту №028/19-Тз/Ц10. За умовами якого, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування»» взяло на себе зобов`язання відшкодувати шкоду, завдану експлуатацією автомобіля марки «Lexus», номерний знак НОМЕР_1 . 08 січня 2020 року на автодорозі с. Глибоке - с. Рогозів відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Lexus», номерний знак НОМЕР_1 , та автомобіля «Skoda», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 січня 2020 року винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_1 . Вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки «Lexus», номерний знак НОМЕР_1 , становить 160190 гривень 93 копійки. ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» здійснило виплату страхового відшкодування на користь ТОВ «Резон Трейд» у розмірі 160190 гривень 93 копійки. На дату дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Таким чином, до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» перейшло право вимоги, яке ТОВ «Резон Трейд» мав до ОСОБА_1 . Відповідач ухиляється від добровільного відшкодування позивачу витрат на виплату страхового відшкодування. Тому ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» просить суд стягнути з ОСОБА_1 понесені витрати на виплату страхового відшкодування у розмірі 160190 гривень 93 копійки.

07 червня 2023 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» пред`явило заяву про зміну предмету позову та про залучення співвідповідача, якою просило стягнути з МТСБУ та ОСОБА_1 матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі по 130000 гривень з кожного.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 жовтня 2023 року було закрито провадження у цивільній справі в частині позовних вимог ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» до МТСБУ про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Апелянт не ставить питання в апеляційній скарзі про скасування ухвали суду про закриття провадження у справі до МТСБУ.

Рішенням Бориспільского міськрайонного суду Київської області від 04 жовтня 2023 року відмовлено в задоволенні позову про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 130000 гривень.

Не погоджуючись з таким рішенням, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» 04 грудня 2023 року засобами поштового зв`язку подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, якою просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовну заяву, а саме:

Стягнути з МТСБУ на користь ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» 130 000 грн, як відшкодування витрат.

Стягнути з ОСОБА_1 ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» 30 190 грн 93 коп.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що судом першої інстанції при прийнятті рішення було порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, а також неповно та упереджено з`ясовано фактичні обставини справи, що мають важливе значення для правильного вирішення даного спору.

Звертає увагу суду, що позивач дізнався про те що ОСОБА_1 на момент настання ДТП був учасником бойових дій, вже під час розгляду судової справи, що унеможливило встановити належного відповідача до подання позовної заяви.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд жодним чином не зазначив різницю між ціною позову (160 190, 93 грн) та лімітом відповідальності МТСБУ, який станом на 08.01.2020 року становив 130 000 грн.

Посилаючись на висновки Верховного суду, які викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 569/96/17, зазначає, що якщо страховик потерпілого, якому він виплатив страхове відшкодування, звертається з позовом одночасно про стягнення зі страховика особи, винної у настанні страхового випадку, суми виплаченого потерпілому страхового відшкодування у межах передбаченого договором, укладеним з цією особою, ліміту відповідальності страховика за завдану майну шкоду, а також про стягнення з винної особи суми виплаченого потерпілому страхового відшкодування понад ліміт відповідальності її страховика за завдану майну шкоду, такий спір має розглядатися за правилами цивільного чи господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін.

Враховуючи зазначене, вважає, що з ОСОБА_1 підлягає стягненню 30 190,93 грн, що є розміром різниці між шкодою та лімітом страхової відповідальності.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 січня 2023 року відкрито апеляційне провадження у даній справі.

25 січня 2024 року до Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника МТСБУ - ОСОБА_2 , яким сторона відповідача просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Вказує, що учасники ДТП взагалі не звертались до МТСБУ з повідомленням про настання ДТП. Позивач також не звертався до МТСБУ з заявою про виплату страхового відшкодування, а звернення з позовною заявою відбулося вже з пропуском строку встановленого ст. 37 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Посилався на висновки Великої Палати Верховного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 753/5293/16.

ОСОБА_1 своїм правом на надання відзиву не скористався, про розгляд справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи, що ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 жовтня 2023 року було закрито провадження у цивільній справі в частині позовних вимог ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» до МТСБУ про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка не оскаржена в установленому законом порядку, апеляційний суд розглядає лише позовні вимоги приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 .

За правилами ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, відзиву на неї, перевіривши законність та обґрунтованість рішення, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що 20 червня 2019 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ТОВ «Резон Трейд» був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту №028/19-Тз/Ц10. За умовами якого ТОВ «Резон Трейд» застрахував свої майнові інтереси, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням автомобілем марки «Lexus», номерний знак НОМЕР_1 , в тому числі від матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (а.с.6-14).

08 січня 2020 року о 10 годині 50 хвилин ОСОБА_1 на автодорозі с. Глибоке - с. Рогозів, керуючи автомобілем марки «Skoda», номерний знак НОМЕР_3 , не дотримався безпечного бокового інтервалу, не врахував дорожньої обстановки, об`їжджаючи перешкоду, не надав переваги в русі автомобілю марки «Lexus», номерний знак НОМЕР_1 , та здійснив з ним зіткнення, чим порушив п.2.3 та 13.3 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Дана обставина підтверджується копією постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 січня 2020 року (а.с.46-47).

Згідно страхового акту №006.00846220-1 від 24 січня 2020 року та розрахунку страхового відшкодування від 21 січня 2020 року розмір суми матеріального збитку, завданого ТОВ «Резон Трейд», становить 160190 гривень 93 копійки (а.с.19,20).

Встановлено, що ОСОБА_1 не застрахував свою цивільно-правову відповідальність (а.с.49).

Разом з цим, згідно копії посвідчення серії НОМЕР_4 , виданого 16 березня 2015 року, ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій (а.с.75).

В матеріалах цивільної справи відсутні докази, які б спростовували правомірність права керування ОСОБА_1 автомобілем марки «Skoda», номерний знак НОМЕР_3 , на час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 08 січня 2020 року.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, беручи до уваги ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», дійшов до висновку про неможливість звернення ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» з регресним позовом до водія транспортного засобу, який є учасником бойових дій.

Колегія суддів з такими висновками погоджується не у повній мірі з огляду на таке.

Відповідно до ч.ч. 16, 17 статті 9 Закону України «Про страхування» (в редакції чинній на момент дорожньо-транспортної пригоди)страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування.

Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (частина перша статті 25 Закону України «Про страхування»).

Згідно з частиною другою статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений у випадках, встановлених законом.

Відповідно до статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічне положення міститься у статті 27 Закону України «Про страхування».

У таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). При суброгації нового зобов`язання з відшкодування збитків не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого в деліктному зобов`язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника.

Таким чином, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок з відшкодування шкоди не виконала.

Згідно зі статтею 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

При застосуванні наведених норм права підлягає врахуванню правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18 (пункти 68-70): стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону № 1961-IV, з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 1961-IV порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Отже, відносини між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_1 регулюються правилами статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування». Позивач як страховик потерпілої особи виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі.

У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди в деліктному зобов`язанні в межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди ОСОБА_1 , в порядку суброгації.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можлива за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Як вже зазначалось, на час настання ДТП ОСОБА_1 був учасником бойових дій.

Згідно Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди)цей закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

У п. 13.1 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

За положеннями п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

За приписами ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону.

Згідно Розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України «Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №566 від 09.07.2010 (зі змінами) розмір страхової суми за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеними після набрання чинності цим розпорядженням, за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 130 000 гривень на одного потерпілого.

Основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми. Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961-IV у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика (Постанова ВП ВС від 14.12.2021 у справі №147/66/17).

Судом першої інстанції обґрунтовано зазначено, що на ОСОБА_1 поширюються положення ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», однак судом не враховано, що розмір страхової суми, яку відшкодовує МТСБУ за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 130000 грн.

З урахуванням того, що відповідач є учасником бойових дій та підпадає під дію ст. 13 Закону, то апеляційний суд зазначає, що відшкодування шкоди в розмірі 130 000,00 грн. не може бути покладено на відповідача в силу закону, натоміть решта суми в розмірі 30 192, 93 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, розглядаючи зазначений позов, суд першої інстанції не повно встановив обставини справи, які мали значення для її вирішення, висновки суду не відповідають встановленим обставинам та вимогам закону, суд не надав належну оцінку всім доказам, в результаті чого ухвалив рішення, яке не відповідає вимогам процесуального права, а тому відповідно до положень статті 376 ЦПК України воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Апеляційна скарга в частині розгляду позову до МТСБУ не може бути задоволена, так як суд першої інстанції, позовні вимоги до вказаного відповідача не розглядав, а закрив провадження. З огляду на зміст ст. 367 ЦПК України, апеляційний суд не має повноважень переглядати справу в частині тих позовних вимог, які не розглядались судом першої інстанції.

Згідно із ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення чи ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи із часткового задоволення апеляційної скарги, з ОСОБА_1 необхідно стягнути 1 064,60 від розміру судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності є малозначними справами.

Оскільки ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа незначної складності, то вона відноситься до малозначних справ.

За приписами п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.

На підставі викладеного та керуючись ст. 255, 268, 374, 376, 383, 384, 389 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» задовольнити частково.

Рішення Бориспільского міськрайонного суду Київської області від 04 жовтня 2023 року - скасувати.

Позов приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» суму страхового відшкодування у розмірі 30 190 грн93 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 064 грн60 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: О.В. Желепа

О.Ф. Мазурик

О.В. Немировська