Справа № 635/2030/24
Провадження № 2/635/2292/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючий суддя О.М. Пілюгіна

секретар судового засідання Головінов С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач в електронній формі через електронний кабінет в системі «Електронний суд» подала до суду позовну заяву та просить припинити стягнення з неї на користь відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначених судовим наказом № 635/7607/21, виданим Харківським районним судом Харківської області; звільнити її від сплати заборгованості по аліментам починаючи з 25 січня 2024 року.

20 березня 2024 року позивач подала заяву про забезпечення позову та просить заборонити Конотопському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області здійснювати примусове стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за судовим наказом № 635/7607/21, виданим Харківським районним судом Харківської області 09 листопада 2021 року. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вирішення судом справи на користь позивача буде мати наслідком для позивача додаткових стресових дій щодо повернення отриманих від неї відповідачем коштів за період розгляду справи, які відповідач добровільно повертати бажання не має, або добровільно відізвати судовий наказ і закрити виконавче провадження, розуміючи, що він вже безпідставно отримує та використовує кошти, які повинні були б йти на компенсацію його витрат на утримання дитини, яку на сьогодні утримує позивач. Через складні матеріальні умови для позивача та дитини, ризики пов`язані із тим, що виконавча служба у випадку несплати аліментів позивачем на користь відповідача а цей час й до винесення відповідного рішення, яке апріорі повинно бути на користь позивачки через те, що саме з нею визначене місце проживання дитини, позивач звертається з клопотання про забезпечення позову.

Дослідивши матеріали заяви, оглянувши матеріали цивільної справи, суд, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову; забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, зокрема позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками вказаного судового процесу.

Відповідно до ч. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Дослідивши матеріали заяви та цивільної справи, суд, не вбачає підстав для задоволення клопотання про забезпечення позову шляхом заборони Конотопському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області здійснювати примусове стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за судовим наказом № 635/7607/21, виданим Харківським районним судом Харківської області 09 листопада 2021 року, оскільки такі заходи забезпеченням позову за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог про припинення стягнення з позивача на користь відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначених судовим наказом № 635/7607/21, виданим Харківським районним судом Харківської області, при цьому обставини, що обґрунтовують необхідність забезпечення позову є предметом розгляду справи по суті, тому суд на підставі ч. 10 ст. 150 ЦПК України залишає без задоволення заяву позивача про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 149,150 ЦПК України, суд:

ПОСТАНОВИВ:

заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо така скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення їм ухвали суду.

Оскарження ухвали не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Повне судове рішення складено 21 березня 2024 року.

Суддя О.М. Пілюгіна