Справа № 577/233/24
Провадження № 2/577/266/24

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2024 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді Кравченка В.О.

за участю секретаря

судового засідання Степаненко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного провадження в м. Конотопі справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі по тексту ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з вищевказаним позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 40549,18 грн. заборгованості за Договором кредиту та страхування № Е07.2117.007043063 від 24.09.2020 року з яких: 15759,55 грн. - основна сума боргу; 2,90 грн.- за відсотками; 24786,73 грн. - комісії.

Крім того, ставиться питання про відшкодування 2684,00 грн. понесених судових витрат.

На обґрунтування у позові зазначено, що 24 вересня 2020 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 був укладений Договір кредиту та страхування № Е07.2117.007043063, за умовами якого останній отримав 32500,00 грн. для власних потреб шляхом зарахування на рахунок, відкритий у банку під 0,01 % річних, дата повернення кредиту 24.03.2022 року.

Відповідно до Договору факторингу № 07072023 від 07.07.2023 року АТ «Ідея Банк» відступило на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

З Реєстру боржників від 07.07.2023 до Договору факторингу №07072023 від 07.07.2023 року вбачається, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 40549,18 грн., з яких: 15759,55 грн. - основна сума боргу; 2,90 грн.- за відсотками; 24786,73 грн. - комісії.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 07.07.2023 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Взятих на себе зобов`язань по кредитному Договору ОСОБА_1 не виконує внаслідок чого утворилася заборгованість, що і стало підставою звернення до суду з позовом.

Представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» за довіреністю Мінаков А.А. просить розглядати справу за його відсутності, вимоги підтримує, не заперечує заочному розгляду справи та винесенню заочного рішення, про що подав відповідну заяву та вказав у прохальній частині позовної заяви (зворотна частина а.с.3).

Відповідач ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає лише у частині стягнення тіла кредиту, при цьому зауважив, що позивачем при нарахуванні відсотків та комісії не враховано, що він є військовослужбовцем (а.с. 37).

Суд, дослідивши матеріали справи дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого Договору.

Із представлених доказів вбачається, що 24.09.2020 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено Договір кредиту та страхування № Е07.2117.007043063, за умовами якого останній отримав 32500,00 грн. для власних потреб шляхом зарахування на рахунок, відкритий у банку під 0,01 % річних (а.с. 5).

Умовами кредитного Договору передбачено:

- п. 1.6: дата повернення кредиту 24.03.2022 року. Повернення заборгованості за Договором здійснюється через рахунок, відкритий у банку, відповідно до порядку повернення кредиту, викладеного в Паспорті споживчого кредиту згідно Додатку № 1 до Даного Договору;

- п. 1.7: банк надає кредит позичальнику для власних потреб шляхом переказу коштів в розмірі 30834,91 грн. А також, позичальник доручає банку оплатити страховий внесок за рахунок кредиту в розмірі 1666,09 грн, згідно з умовами договору добровільного страхування життя, укладеного відповідно до пункту 2 договору;

- п. 3.1: підтверджує своє місце праці в/ч НОМЕР_1 ;

- п.3.3: кредитного договору визначено, що нанесення власноручного підпису цим договором, позичальник акцептує публічну пропозицію про приєднання до ДКБОФО (Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб), яка розміщена на офіційному вебсайті банку: www.ideabank.ua;

- п.4: сторони дійшли згоди про те, що в Додатку № 1, що є невід`ємною частиною договору, доступно викладено детальний опис складових загальної вартості кредиту та реальної річної відсоткової ставки, графік платежів з повернення кредиту, сплати процентів за його користування, сум комісійної винагороди та інших платежів за договором.

Паспортом споживчого кредиту, що є Додатком № 1 до Договору кредиту та страхування від 24.09.2020 року № Е07.2117.007043063 та в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача передбачені проценти за користування кредитом та плата за обслуговування кредитної заборгованості.

Банком на підтвердження виконання умов укладеного договору надано меморіальні ордери від 24.09.2020 року про зарахування коштів на відповідні рахунки (а.с. 6).

Відповідно до Договору факторингу № 07072023 від 07.07.2023 року АТ «Ідея Банк» відступило на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с. 11-12).

З Реєстру боржників від 07.07.2023 до Договору факторингу №07072023 від 07.07.2023 року вбачається, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 40549,18 грн., з яких: 15759,55 грн. - основна сума боргу; 2,90 грн.- за відсотками; 24786,73 грн. комісії (а.с. 13).

Оскільки взятих на себе зобов`язань по поверненню кредитних коштів у розмірі 15759,55 грн.(основна сума боргу) позичальник не виконує, то вказану заборгованість слід стягнути примусово.

Щодо вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_1 відсотків та комісії, то суд звертає увагу на таке.

Відповідно до довідок начальника штабу першого заступника командира в/ч НОМЕР_2 позивач з 07.07.2015 року по даний час перебуває на військовій службі у вказаній військовій частині, у період з 19.05.2020 року по 14.07.2020 року брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях. (а.с. 35, 36).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20 травня 2014 року № 1275-VII статтю 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» спочатку доповнено п. 15 такого змісту:

«15. Військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються».

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення окремих питань виконання військового обов`язку та ведення військового обліку» від 30 березня 2021 року № 1357-IX, який набрав чинності 23 квітня 2021 року пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» викладено в новій редакції:

«15. Військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються».

Останніми змінами, які набрали чинності 19 серпня 2022 року пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» доповнено словами «крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля».

Частиною 9 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» визначено, що військовослужбовці це особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - це особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний та воєнний час.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року, особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні діє з 18 березня 2014 року по теперішній час.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» дія цього Закону поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей.

Таким чином, позивачем при нарахуванні ОСОБА_1 процентів за користування кредитними коштами не враховано, що з 2015 року останній є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_2 , приймав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, на нього поширюється дія Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», тому вимоги у цій частині не підлягають задоволенню.

Щодо стягнення заборгованості по комісії, то суд звертає увагу на таке.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» (Постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.11.2023 року у справі № 204/224/21). зроблений наступний правовий висновок.

Оскільки позов у цій частині жодним доказом не підтверджений, то у задоволенні вимог про стягнення комісії за обслуговування кредитної заборгованості, що становить 24786,73 грн., слід також відмовити.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати відшкодовуються пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись: ст.ст. 512, 526, 543, 1054 ЦК України, ст.ст. 10-13, 76-81, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_3 , виданий 14.09.2020 року органом № 5917, РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, , реквізити IBAN № НОМЕР_5 у АТ «ТАСкомбанк») заборгованість за Договором кредиту та страхування № Е07.2117.007043063 від 24.09.2020 року у сумі 15759,55 грн. (основна сума боргу), а також судові витрати 1043,14 грн., всього ж 16802 грн. 69 коп.

В решті вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня оголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (юридична адреса: 01032, м.Київ, вул.Симона Петлюри, 30, , реквізити IBAN № НОМЕР_5 у АТ «ТАСкомбанк»).

Відповідач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_3 , виданий 14.09.2020 року органом № 5917, РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Суддя Кравченко В. О.