Провадження № 2/461/857/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2024 року. м. Львів.

Галицький районний суд м. Львова

у складі:

головуючого судді Юрківа О.Р.,

за участю:

секретаря судового засідання Пахолко Д.О.,

представниці позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові справу за позовом ОСОБА_3 до Львівської обласної прокуратури про зняття заборони на проведення реєстраційних операцій, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до Львівської обласної прокуратури про зняття заборони на проведення реєстраційних операцій, з мотивів викладених у фабулі позову.

Позивач просить зняти заборону на проведення реєстраційних операцій (реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку) щодо автомобіля марки IVEK.O, модель EUROCARGO 260Е27, шасі № НОМЕР_1 , 2000 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_3 накладену постановою старшого слідчого Відділу Прокуратури Львівської області від 23.05.2011 року у кримінальній справі №181-0311.

У судовому засіданні представниця відповідача ОСОБА_2 заявила клопотання про закриття провадження у справі, оскільки така підлягає розгляду у порядку кримінального судочинства.

Представниця позивача у судовому засіданні проти задоволення клопотання про закриття провадження у справі заперечила, просить відмовити в задоволенні клопотання, оскільки вважає, що дана справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки ОСОБА_3 не є учасником кримінального провадження, що узгоджується з позицією викладеною у постанові Верховного Суду у справі №72/2878/19 від 30.06.2020 року.

Заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали справи, судом встановлено таке.

У провадженні прокуратури Львівської області перебувала кримінальна справа № 181 - 0311, порушена за фактом зловживання службовим становищем службовими особами Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області та за фактом підроблення офіційних документів та використання підроблених документів, тобто за ознаками злочинів, передбачених ч. З ст. 364, ч. ч. 1, З ст. 358 КК України.

В ході досудового розслідування вказаної кримінальної справи, 23.05.2011 старшим слідчим відділу прокуратури Львівської області винесена постанова про накладення заборони на проведення реєстраційних операцій (реєстрація, перереєстрація/зняття з обліку) в межах кримінальної справи № 181-0311 відносно транспортних засобів, в тому числі відносно транспортного засобу марки IVEKO, модель EUROCARGO 260Е27, шасі № НОМЕР_1 , 2000 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 .

Кримінальну справу № 181-0311 скеровано до Личаківського районного суду м. Львова за результатами розгляду якої, судом проголошено вирок від 13.11.2013, який набрав законної сили.

Водночас, 20.02.2012 під час досудового розслідування у кримінальній справі № 181-0311, порушено кримінальну справу за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1, 3 ст. 358 КК України (відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001639 від 28.05.2013). Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється С.В Відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 ГУ НП у Львівській області.

Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває, рішення на даний час не прийнято.

Згідно п.2,3 ч.1 Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

При цьому згідно з пунктом 9 розділу XI «Перехідні положення» КПК питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Статтею 3 ЦПК України (у редакції, що діяла на час звернення позивача до суду) передбачено, що цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з вимогами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

При цьому, способами захищу цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Правила визначення компетенції судів щодо розгляду цивільних справ передбачені статтею 19 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання заяви), згідно з якою суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку, якщо такий спір є спором цивільним.

У разі, якщо право власності особи порушене у кримінальному провадженні, така особа, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, мас: право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому КПК України.

Порядок накладання арешту на майно та скасування арешту =було урегульовано у сталях 126, 234 КПК України від 1960 року.

Після набрання чинності КПК України від 2012 року, на час звернення до суду з цивільним: позовом: позивач мав право захистити свої права відповідно до норм КПК України, у порядку кримінального судочинства.

Таке право передбачене пунктом 9 розділу XI «Перехідні положення» КПК України від 2012 року, а саме, що питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності Цим: Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Разом з тим: з набранням чинності КПК України: від 2012 року права власника, який не є учасником кримінального провадження, якщо при проведенні дізнання чи попереднього слідства були: порушені його права власника, стали більш захищеними саме заходами кримінально-процесуального закону.

Відповідно до пункту 10 розділу XI «Перехідні положення.» КПК України від 2012 року кримінальні справи, які до дня набрання чинності цим Кодексом не направлені до суду, розслідуються згідно з положеннями цього Кодексу.

Ця норма узгоджується з вимогами частини першої статті 5 КПК України від 2012 року, що процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Оскільки кримінальне провадження у справі, у якій ухвалена постанова про заборону на проведення реєстраційних операцій (реєстрація, перереєстрація) щодо автомобіля триває, справа не передана до суду на час набрання чинності КПК України від 2012 року, то вирішення питання щодо зняття арешту чи оскарження дій чи бездіяльності слідчого у кримінальному провадженні здійснюються за правилами КПК України від 2012 року.

Згідно з статтею 174 КПК України від 2012 року інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання: під час досудового розслідування розглядається слідчим: суддею, а під час судового провадження судом.

Зазначені вимоги співпадають з положеннями частини четвертої статті 21 КПК України (згідно з якою здійснення кримінального провадження не може бути перешкодою для доступу особи до інших засобів правового захисту, якщо під час його здійснення порушуються права і свободи людини, гарантовані Конституцією і міжнародними договорами України) та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка передбачає право особи на ефективний засіб правового захисту на національному рівні від порушень прав і свобод, гарантованих цією Конвенцією.

Крім того, відповідно до пункту першого частини першої статті 303 КПК України від 2012 року передбачено право оскарження під час досудового провадження рішення, дії чи бездіяльності слідчого володільцем тимчасово вилученого майна іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Тобто чинним кримінальним процесуальним законом: передбачено способи захисту прав власника, який не є учасником кримінального провадження і, разом: з тим, чинним цивільно-процесуальним: законом не передбачена можливість такого захисту у порядку цивільного судочинства.

Відповідно п.33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» містить роз`яснення, що застосовуючи положення статті 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у . здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть .якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння.

Відповідно до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, зробленим у постанові від 30.01.2019 у справі № 755/10947/17 (провадження № 14-435цс18) «суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду».

Пунктом 21.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 у справі №727/2878/19 (провадження №14-516цс19) визначено, що якщо арешт накладений за КПК України 2012 року на майно особи, яка не є учасником кримінального провадження, то вирішення питання щодо зняття такого арешту й: оскарження відповідних, дій або бездіяльності слідчого в кримінальному провадженні здійснюються за правилами КПК України 2012 року (постанови Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2018 у справі №202/5044/17, від 28.11.2018 у справі №636/959/16-ц, від 12.12.2018 у справі №640/17552/16-ц. від 27.03.2019 у справі №202/1452/18, від 11.09.2019 у справі №504/1306/15-ц).

Аналогічна позиція викладена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.10.2018 у справі № 461/233/17-ц.

Згідно з п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Заслухавши думку учасників процесу, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що провадження у справі слід закрити, оскільки справа підлягає розгляду у порядку кримінального судочинства.

Керуючись ст. 255 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання представниці відповідача ОСОБА_2 про закриття провадження у справі задовольнити.

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Львівської обласної прокуратури про зняття заборони на проведення реєстраційних операцій.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали проголошено 22.03.2024 року о 15 год. 20 хв.

Суддя О.Р. Юрків.