Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

19 березня 2024 року Залізничний районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Іванюк І.Д.

з участю секретаря с/з Чижа А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 майнову шкоду, заподіяну їй кримінальним правопорушенням, у розмірі 3 065 081,69 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 17 серпня 2023 року Залізничним районним судом м. Львова у кримінальному провадженні №0000837 про обвинувачення ОСОБА_2 за ч. 4 ст.190, ч.2 ст. 209 КК України, ОСОБА_3 за ч.4 ст.190, ч.2 ст.209 КК України, ОСОБА_4 за ч.4 ст.190, ч.2 ст.209 КК України ухвалено вирок, яким ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнано винними у тому, що будучи засновниками та пасторами релігійної громадської організації «Церква «Посольства Благословенного царства Божого для всіх народів», переслідуючи корисливі мотиви з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, направлених на протиправне заволодіння майном та грошовими коштами громадян, шляхом обману та зловживання довірою, під виглядом здійснення господарської та інвестиційної діяльності діючи упродовж 2007 2008 років на території м.Львова та Львівської області вчиняли заволодіння грошовими коштами громадян шляхом обману та зловживання довірою в особливо великих розмірах за попередньою змовою групою осіб. Оскільки останні в тому числі шляхом обману та зловживання її довірою заволоділи грошовими коштами у сумі 277750 грн, які отримані внаслідок укладення ОСОБА_5 договору про іпотечний кредит №LVH9GI від 24.01.2008 року та укладеного нею іпотечного договору №LVH9GI від 24.01.2008 року у сумі 277750 грн, то її цивільний позов до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди було задоволено та стягнуто солідарно із обвинувачених ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на її користь 277750 грн майнової шкоди та 100000 грн моральної шкоди. Однак, 04 грудня 2023 року ухвалою Львівського апеляційного суду вирок суду скасовано та звільнено ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо них закрито. Також ухвалою Львівського апеляційного суду від 04.12.2023 року вирок Залізничного районного суду м. Львова від 17.08.2023 року щодо ОСОБА_4 змінено, постановлено вважати його засудженим за ч. 1 ст. 209, ч. 4 ст. 190 КК України до 8 років позбавлення волі та звільнено останнього від покарання на підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України; в частині цивільного позову потерпілої до обвинувачених вирок скасовано та призначено новий розгляд цивільного позову у суді 1 інстанції в порядку цивільного судочинства. Злочинними діями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 їй завдано майнової шкоди на суму 3 065 081,69 грн, оскільки вона, будучи майновим поручителем ОСОБА_6 за її кредитними зобов`язаннями, тривалий час не може виконати умови іпотечного договору №LVH9GI від 24.01.2008 року, а заборгованість з 2008 року зросла та становить 3 065 081, 69 грн. 22.10.2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №1725, про звернення стягнення на нерухоме майно - квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить їй на праві власності. За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, нотаріусом пропонується задовольнити вимоги АТ КБ «Приватбанк» шляхом погашення заборгованості за кредитом в сумі 273 406,23 грн, заборгованості за відсотками в сумі 792489,43 грн, пені - 1999186,03 грн, а всього заборгованість на загальну суму 3 065 081, 69 грн. Таким чином, сума заподіяної ОСОБА_1 майнової шкоди відповідає сумі заборгованості перед ПАТ «КБ «Приватбанк» і становить 3 065 081, 69 грн. Оскільки шкода, яка завдана протиправними діями відповідачів, ними не відшкодована, просить солідарно стягнути зазначену суму із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в примусовому порядку.

Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 23.01.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачам встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення такої ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву від 19.03.2024 року, в якій просить проводити розгляд справи за її відсутності, проти постановлення заочного рішення не заперечує, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності та відзиву не подали.

За таких обставин, відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши докази та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч.1, 2 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зі змісту ст.76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність достатності.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що у провадженні суду перебувало кримінальне провадження №0000837 про обвинувачення ОСОБА_2 за ч. 4 ст.190, ч.2 ст. 209 КК України, ОСОБА_3 за ч.4 ст.190, ч.2 ст.209 КК України, ОСОБА_4 за ч.4 ст.190, ч.2 ст.209 КК України, в тому числі у тому, що упродовж грудня 2007 року січня 2008 року, ОСОБА_2 , перебуваючи у м. Львові, діючи з корисливих мотивів згідно із розробленим нею злочинним планом, з відома та за попередньою змовою групою осіб, спільно із ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 у відповідності до відведених їм ролей та реалізовуючи спільний, єдиний умисел на заволодіння грошовими коштами громадян, шляхом обману та зловживання довірою переконала прихожан Церкви Посольство Боже ОСОБА_1 та її чоловіка ОСОБА_8 надати їхні особисті грошові кошти для використання в бізнесі пасторів Церкви Посольство Боже у сфері нерухомості. При цьому, ОСОБА_2 , позиціонуючи себе та пасторів Церкви Посольство Боже ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , як успішних бізнесменів, переконаннями схилила ОСОБА_1 і ОСОБА_8 в оформленні кредиту під заставу нерухомого майна для того, щоб збільшити суму готівкових коштів, за користування якими ОСОБА_2 обіцяла виплачувати 36 відсотків річних. Переконавши ОСОБА_1 та її чоловіка ОСОБА_8 у надійності та вигідності вкладення грошових коштів в діяльність пасторів Церкви Посольство Боже, ОСОБА_2 спільно із ОСОБА_3 консультаціями та порадами сприяли подружжю Гуменних в оформленні договору про іпотечний кредит №LVH9G9 від 24.01.2008 на суму 277 750, 00 грн. При цьому як позичальника до вказаного кредитного договору ОСОБА_2 залучила прихожанку Церкви Посольство Боже ОСОБА_9 , яка не була обізнана в злочинних намірах ОСОБА_2 . А також, в забезпечення кредитного договору у заставу ЗАТ КБ ПриватБанк було передано двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_1 на праві приватної власності. У подальшому, продовжуючи свій злочинний намір по заволодінню грошовими коштами ОСОБА_1 і ОСОБА_8 , ОСОБА_3 безпосередньо біля каси у відділенні ЗАТ КБ ПриватБанк що у м. Львові отримав грошові кошти згідно із договором про іпотечний кредит №LVH9G9 від 24.01.2008 у сумі 277 750, 00 грн, за які розписалась позичальник ОСОБА_9 не будучи обізнаною у протиправності дій ОСОБА_3 . Відразу після цього, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця та створення враження легальності операції, 24.01.2008, перебуваючи в приміщенні фірми Амбасадор на АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підготували договір позики, згідно із яким ОСОБА_2 позичила в ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 40 800, 00 доларів США, пояснюючи різницю між сумою кредиту та позики грошових коштів супутніми витратами. Того ж дня сторони підписали зазначений договір позики. Отримані шахрайським способом грошові кошти були розподілені між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та привласнені ними, чим спричинено матеріальну шкоду ОСОБА_1 та ОСОБА_8 у загальній сумі 277 750, 00 грн.

Вироком Залізничного районного суду м. Львова від 17.08.2023 року у кримінальному провадженні №0000837ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.209 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років, з позбавленням права обіймати керівні посади на підприємствах, в установах, організаціях, незалежно від форм власності а також посади, пов`язані з розпорядженням фінансовими ресурсами на строк 2 роки та з конфіскацією майна; ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.1 ст.209 КК України та призначено покарання у виді 8 /восьми/ років позбавлення волі з конфіскацією майна; ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ч.1 ст.209 КК України, та призначено покарання у виді 8 /восьми/ років позбавлення волі з конфіскацією майна /а.с.43-101/. Також, вказаним вироком Залізничного районного суду м. Львова цивільний позов ОСОБА_1 задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на її користь майнову шкоду, завдану злочином, в розмірі 277 750 тисяч гривень та моральну шкоду в розмірі 100 000 тисяч гривень/а.с.43-101/.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 04.12.2023 року вирок Залізничного районного суду м. Львова від 17.09.2023 року стосовно ОСОБА_2 , ОСОБА_3 скасовано та звільнено ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України ( за нереабілітуючими обставинами) у зв`язку з закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо них закрито.

Також ухвалою Львівського апеляційного суду вирок суду від 04.12.2023 року вирок Залізничного районного суду м. Львова від 17.08.2023 року щодо ОСОБА_4 змінено, постановлено вважати його засудженим за ч. 1 ст. 209, ч. 4 ст. 190 КК України до 8 років позбавлення волі та звільнено останнього від покарання на підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України, в частині цивільного позову потерпілої до обвинувачених вирок скасовано та призначено новий розгляд цивільного позову у суді 1 інстанції в порядку цивільного судочинства.Вирок суду в частині цивільних позовів потерпілих до обвинувачених скасовано та призначено новий розгляд в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства /а.с.102-135/.

З виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., зареєстрованого в реєстрі за №1725, вбачається, що пропонується звернути стягнення на нерухоме майно - квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить позивачці на праві власності, оскільки вона є майновим поручителем ОСОБА_6 , за її кредитними зобов`язаннями за кредитним договором №№LVH9GI, укладеним між нею та ЗАТ КБ «ПриватБанк» 24.01.2008 року. За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна нотаріусом пропонується задовольнити вимоги АТ КБ «Приватбанк» шляхом погашення заборгованості за кредитом в сумі 273 406,23 грн, заборгованості за відсотками в сумі 792489,43 грн, пені - 1999186,03 грн, всього в сумі 3 065 081, 69 грн /а.с.36/.

У відповідності до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч.7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із вимогами ч.1 ст. 1177 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи внаслідок кримінального правопорушення, відшкодовується державою, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, або якщо вона доведе що вона є неплатоспроможною.

За змістом ч. 1 ст. 1190 ЦК солідарну відповідальність перед потерпілим несуть особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди. Ч. 2 вказаної статті ЦК України визначено, що за заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини.

Згідно із ч. 4 ст. 1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням кримінального правопорушення.

Згідно із п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 р. за №6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Із врахуванням наведеного, того, що винність ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у завданні ОСОБА_1 майнової шкоди встановлена вироком суду, який набрав законної сили, а з виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вбачається, що сума такої шкоди становить 3 065 081, 69 грн, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити.

При цьому у відповідності до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідачів солідарно на користь держави слід стягнути суму судового збору у зв`язку з тим, що позивач згідно із чинним законодавством звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12,13, 81, 82, 141, 258, 259, 263-265, 273, 274 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 відшкодування майнової шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням у розмірі 3 065 081 (три мільйони шістдесят п`ять тисяч вісімдесят одну) грн 69 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь держави по 7 570,00 грн судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної чинності, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Учасники справи :

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідачі:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ;

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення складено та підписано 25.03.2024 року.

Суддя Іванюк І.Д.