Справа № 128/5048/23
Провадження №22-ц/801/933/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бондаренко О. І.
Доповідач :Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

25 березня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Стадника І.М. (судді-доповідача), Матківської М.В., Сопруна В.В.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 14 грудня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Вінницької окружної прокуратури Вінницької області, Державної казначейської служби про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної неправомірними та незаконними діями, -

встановив:

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 14 грудня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Вінницької окружної прокуратури, Державної казначейської служби про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними діями повернуто позивачу ОСОБА_1 разом з доданими до неї документами.

Не погодившись з ухвалою, ОСОБА_1 21 березня 2024 року подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Вінницького районного суду від 14 грудня 2023 року негайно скасувати, а справу передати до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Крім того, вимагає негайно та невідкладно поновити йому термін на апеляційне оскарження, оскільки ухвала про повернення його позовної заяви отримана ним 26 грудня 2023 року, що підтверджується поштовим повідомленням.

Просить також звільнити його від сплати судового збору.

Вивчивши апеляційну скаргу, а також внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень судові рішення апеляційного, касаційного судів, прийняті за скаргами ОСОБА_1 в цій справі, доходжу висновку про необхідність залишення апеляційної скарги заявника без розгляду в зв`язку зі зловживанням ним процесуальними правами.

Так, ОСОБА_1 неодноразово подавалися апеляційні скарги на зазначене судове рішення.

Ухвалами Вінницького апеляційного суду від 09.01.2024, 24.01.2024, 14.02.2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 14 грудня 2023 року повернуто скаржнику в зв`язку з тим, що апеляційна скарга не підписана, а ухвалою Вінницького апеляційного суду від 11.03.2022 визнано, що звернення ОСОБА_1 з апеляційною скаргою на зазначену ухвалу Вінницького районного суду є дією, що суперечить завданню цивільного судочинства та є зловживанням процесуальними правами, а саму апеляційну скаргу залишено без розгляду.

Ухвалою Верховного Суду від 15.02.2024 касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 09.01.2024 залишено без руху й надано строк для усунення її недоліків.

Ухвалою Верховного Суду від 11.03.2024 касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 24.01.2024 залишено без руху й надано строк для усунення її недоліків.

Отже в даній справі апеляційний суд тричі повертав апеляційну скаргу ОСОБА_1 в зв`язку з відсутністю підпису апелянта під текстом апеляційної скарги, а четверте звернення ОСОБА_1 було визнано зловживанням ним своїми процесуальними правами із залишенням апеляційної скарги без розгляду.

За змістом статей 185, 357 ЦПК України повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Проте обставини, що стали підставою для неодноразового повернення апеляційної скарги в даній справі не перестали існувати, оскільки ОСОБА_1 , ігноруючи викладені у вказаних ухвалах роз`яснення, вкотре подав 21 березня 2024 року апеляційну скаргу, оформлену в аналогічний спосіб апеляційна скарга не підписана під її текстом. Розміщення підпису в лівому верхньому кутку апеляційної скарги не можна вважати належним її підписанням.

Такі дії безумовно свідчать про те, що заявник не шукає судового захисту, а намагається отримати протилежну оцінку обставин, які апеляційний суд у цій справі вже тричі визнавав підставою для повернення скарги і один раз підставою для залишення апеляційної скарги без розгляду.

Заявник, не чекаючи результату касаційного оскарження ним ухвал Вінницького апеляційного суду від 09.01.2024 і 24.01.2024, подає аналогічну апеляційну скаргу, і в такий спосіб штучно збільшує кількість звернень, всупереч принципу правової визначеності ініціює повторне вирішення ідентичного питання.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України). Перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним (частина друга вказаної статті).

Зокрема, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, а саме подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Учасник судового процесу має користуватися процесуальними правами саме з метою виконання завдання цивільного судочинства, сприяючи тим самим суду у здійсненні правосуддя. Якщо ж такий учасник здійснює певну процесуальну дію не з цією метою, а для досягнення інших цілей, він виходить за межі дійсного змісту відповідного процесуального права, тобто зловживає ним. Правова система має бути спроможною ефективно захистити себе від цих дій. І саме на такий захист спрямовані заходи, які суд застосовує через зловживання учасником судового процесу процесуальними правами.

Відповідні заходи передбачені у частинах третій і четвертій статті 44, пункті 1 абзацу другого частини четвертої статті 135, частині дев`ятій статті 141, частині першій статті 143, пункті 5 частини першої статті 144, статті 148 ЦПК України (див. mutatis mutandis постанову Великої Палати Верховного Суду від 8 липня 2021 року у справі № 9901/235/20 (пункт 20; № у ЄДРСР 98728792), ухвалу Великої Палати Верховного Суду від 27 жовтня 2021 року у справі № 9901/598/19 (№ у ЄДРСР 101029238)).

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (частина третя статті 44 ЦПК України).

За змістом частини 1 ст. 143 ЦПК України передбачено, що суд з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства, може застосовувати заходи процесуального примусу, зокрема штраф в розмірі від 0,5 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 2 ч. 1 ст. 148 ЦПК України).

З огляду на вказане, беручи до уваги неодноразове подання апеляційної скарги з тими самими недоліками та його висловлювання, які свідчать про те, що він робить це зумисно, апеляційний суд розцінює такі дії заявника як вияв небажання сприяти виконанню завдання цивільного судочинства та зловживання процесуальними правами.

Тому апеляційну скаргу на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 14 грудня 2023 року слід залишити без розгляду. Вказане не позбавляє позивача можливості звернутися з апеляційною скаргою із дотриманням вимог ЦПК України.

При цьому апеляційний суд враховує позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в Ухвалі від 14 листопада 2023 року у справі № 930/576/22 (номер у ЄДРСР 115061836).

Крім того, з огляду на характер допущеного ОСОБА_1 зловживання процесуальними правами, з метою припинення такого зловживання й враховуючи, що саме по собі визнання судом його дій зловживанням процесуальними правами не припиняє їх, апеляційний суд виснує про необхідність застосувати до останнього такий захід процесуального примусу як штраф в розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних громадян, що становить 1 514 грн.

В зв`язку з тим, що апеляційна скарга підлягає залишенню без розгляду через зловживання особою, яка її подала, процесуальними правами, апеляційний суд не вирішує клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та не дає оцінки несплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись статтями 36, 39, 44, 143, 144, 148, 357, 368, 389 ЦПК України, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 від 21 березня 2024 року на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 14 грудня 2023 року залишити без розгляду.

Застосувати до ОСОБА_1 заходи процесуального примусу у вигляді штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід Державного бюджету України штраф у сумі половини розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) гривень.

Ухвала про стягнення штрафу в силу ч. 5 ст. 148 Цивільного процесуального кодексу України є виконавчим документом.

Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали для відома.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Стягувач: Державна судова адміністрація України (01601, місто Київ, вулиця Липська, 18/5, ідентифікаційний код 26255795).

Боржник: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя-доповідач І. М. Стадник

Судді М.В. Матківська

В.В. Сопрун