Справа № 461/5647/23 Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р.
Провадження № 22-ц/811/2930/23 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

при секретарі: Х.Б. Назар

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 12 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

17.07.2023 ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якій просила розірвати шлюб між нею та ОСОБА_1 , який укладено 09.10.2009 року та зареєстровано Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №2754 від 09.10.2009 року.

Позов обґрунтовувала тим, що спільних дітей у сторін немає. Як на підставу розірвання шлюбу посилалася на те, що у них з відповідачем відсутні спільні інтереси, відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на життя. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. З травня 2023 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Зазначила, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам, примирення між сторонами є неможливим, у зв`язку з чим просила позов задоволити.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , зареєстрований 09.10.2009 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №2754 від 09.10.2009 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір у розмірі 1073, 60 грн.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

Вважає, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, постановленим з порушення норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд першої інстанції не врахував відсутність у матеріалах справи доказів про належне повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи. Так, ОСОБА_1 постійно проживає в Польщі, що судом при вирішенні спору не враховано. При цьому, районний суд не надав сторонам час для примирення, чим позбавив їх можливості зберегти сім`ю. Наявна в матеріалах справи заява про визнання відповідачем позову не відповідає його внутрішній волі, а тому не підлягає врахуванню при вирішенні спору про розірвання шлюбу.

Просить рішення суду скасувати та надати сторонам час для примирення строком на 3 місяці.

У засіданні суду апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 скаргу підтримав з підстав, наведених у ній, просив скаргу задоволити.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася,хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутності по наявних матеріалах справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з положеннями ст. 112 СК України та роз`ясненнями, викладеними в п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті.

Судом встановлено, що 09.10.2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №2754 від 09.10.2009 року, що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 19.05.2010 року.

Зтравня 2023 року сторони проживають окремо, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд першої інстанції виходив з того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечать інтересам позивачки, шлюб існує формально. При цьому, суд першої інстанції враховував заяву ОСОБА_1 , нотаріально завірену нотаріусом м. Тшебятув, Польща, адресовану Галицькому районному суду м.Львова, у якій він зазначив, що позов про розірвання шлюбу визнає.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що розірвання шлюбу відповідає інтересам обох сторін.

При цьому, доводи апеляційної скарги щодо відсутності згоди відповідача на розірвання шлюбу не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються заявою відповідача про визнання ним позову, в якій останній зазначив, що спільне життя у подружжя не склалося, з травня 2023 року сторони проживають окремо.

З наведених мотивів, підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 12 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 22 березня 2024 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді Я.А. Левик

М.М. Шандра