Дата документу 09.02.2024
Справа № 501/355/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі головуючого судді Петрюченко М.І.,

за участю секретаря судового засідання Тейбаш Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чорноморську Одеської області цивільну справу за

позовом ОСОБА_1

до

відповідача: ОСОБА_2

предмет та підстави позову: про поділ спільного майна подружжя

та

зустрічного позову ОСОБА_2

до

відповідача ОСОБА_1

предмет та підстави позову: про визнання права власності, стягнення грошової компенсації

учасники справи:

відповідач ОСОБА_2 ,

ухвалив рішення про наступне та

В С Т А Н О В И В:

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_1 28.02.2017 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя (а.с.3-8 т.1), згідно якого просить суд:

1. Визнати:

- автомобіль марки Skoda Rapid, державний номерний знак НОМЕР_1 , вартістю 20000 доларів США, що в еквіваленті складало 160 000 грн.;

- земельну ділянку кадастровий номер :02:002:2874, площею 0,0605 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 5000 доларів США, що в еквіваленті складало 39700,00 грн.;

- н/причіп- контейнеровоз-Е марки TURBOHOET, модель S-00135, 2003 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , вартістю 4000 доларів США, що в еквіваленті на час придбання складало 31960,00 грн.;

- напівпричіп контейнеровоз марки BABELSBG, модель MASH-BAU, 1991 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , вартістю 4000 доларів США, що в еквіваленті на час придбання складало 31960,00 грн.;

- причіп платформа, 1987 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 , вартістю 5000 доларів США, що в еквіваленті на час придбання складало 39950,00 грн.;

- легковий вантажопасажирський транспортний засіб OPEL, модель VIVARO ВПГА5, 2008 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_5 вартістю 12000 доларів США, що в еквіваленті на час придбання складало 95880,00 грн.;

- автобус D, марки VAN HOOL A308L, випуску 2000 року, реєстраційний номерний знак НОМЕР_6 , вартістю 26000 доларів США, що в еквіваленті на час придбання складало 247468,00 грн.;

- самохідне моторне прогулянкове судно ДАП-1499-К, регістровий №3-813837, вартістю 15000 доларів США, що в еквіваленті на час придбання складало 178050,00 грн.;

- транспортні засоби (тягачі), інформації про які на час звернення до суду у позивача немає;

- майнові права на новозбудоване майно в «КАДДОР ГРУП», майном, що належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві сумісної власності.

2. Поділити майно між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наступним чином:

Залишити у власності ОСОБА_1 :

- автомобіль марки Skoda Rapid, державний номерний знак НОМЕР_1 , вартістю 20000 доларів США, що в еквіваленті складало 160 000 грн.;

- земельну ділянку кадастровий номер :02:002:2874, площею 0,0605 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 5000 доларів США, що в еквіваленті складало 39700,00 грн.

Залишити у власності ОСОБА_2 :

- н/причіп- контейнеровоз-Е марки TURBOHOET, модель S-00135, 2003 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , вартістю 4000 доларів США, що в еквіваленті на час придбання складало 31960,00 грн.;

- напівпричіп контейнеровоз марки BABELSBG, модель MASH-BAU, 1991 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , вартістю 4000 доларів США, що в еквіваленті на час придбання складало 31960,00 грн.;

- причіп платформа, 1987 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 , вартістю 5000 доларів США, що в еквіваленті на час придбання складало 39950,00 грн.;

- легковий вантажопасажирський транспортний засіб OPEL, модель VIVARO ВПГА5, 2008 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_5 вартістю 12000 доларів США, що в еквіваленті на час придбання складало 95880,00 грн.;

- автобус D, марки VAN HOOL A308L, випуску 2000 року, реєстраційний номерний знак НОМЕР_6 , вартістю 26000 доларів США, що в еквіваленті на час придбання складало 247468,00 грн.;

- самохідне моторне прогулянкове судно ДАП-1499-К, регістровий №3-813837, вартістю 15000 доларів США, що в еквіваленті на час придбання складало 178050,00 грн.;

- транспортні засоби (тягачі), інформації про які на час звернення до суду у позивача немає;

- майнові права на новозбудоване майно в «КАДДОР ГРУП».

3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію в сумі 212 784,00 грн., а також грошову компенсацію в розмірі вартості транспортних засобів (тягачів) і майнових прав у «КАДДОР ГРУП», повна вартість яких буде встановлена в ході розгляду справи.

4. Зобов`язати ОСОБА_2 передати ОСОБА_1 автомобіль марки Skoda Rapid, державний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про його реєстрацію, а також ключі від цього автомобілю та не чинити ОСОБА_1 перешкод у його користуванні.

Позов обґрунтовано тим, що позивачка ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 з 15.10.2010 по 20.11.2014 року, який розірвано рішенням Іллічівського міського суду Одеської області у справі №5011/4406/14-ц.

За час шлюбу ними у спільну сумісну власність набуто наступне майно:

- автомобіль марки Skoda Rapid, державний номерний знак НОМЕР_1 , оформлений на ім`я ОСОБА_1 на підставі довідки-рахунку серії ААВ 622517 від 21.11.2013, виданої ДП «Автотрейдінг-Одеса», вартістю 20000 доларів США, що в еквіваленті складало 160 000 грн.;

- земельну ділянку кадастровий номер :02:002:2874, площею 0,0605 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 21.09.2013 приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Нерук О.М. та зареєстрованого в реєстрі за №2095, оформлену на ім`я ОСОБА_1 , вартістю 5000 доларів США, що в еквіваленті складало 39700,00 грн.;

- н/причіп- контейнеровоз-Е марки TURBOHOET, модель S-00135, 2003 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , придбаний 03.12.2012 на ім`я ОСОБА_2 , вартістю 4000 доларів США, що в еквіваленті на час придбання складало 31960,00 грн.;

- напівпричіп контейнеровоз марки BABELSBG, модель MASH-BAU, 1991 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , придбаний 03.05.2012 на ім`я ОСОБА_2 , вартістю 4000 доларів США, що в еквіваленті на час придбання складало 31960,00 грн.;

- причіп платформа, 1987 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 , придбаний 22.05.2012 на ім`я ОСОБА_2 , вартістю 5000 доларів США, що в еквіваленті на час придбання складало 39950,00 грн.;

- легковий вантажопасажирський транспортний засіб OPEL, модель VIVARO ВПГА5, 2008 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_5 , придбаний 16.05.2012 на ім`я ОСОБА_2 , вартістю 12000 доларів США, що в еквіваленті на час придбання складало 95880,00 грн.;

- автобус D, марки VAN HOOL A308L, випуску 2000 року, реєстраційний номерний знак НОМЕР_6 , придбаний 27.02.2014 на ім`я ОСОБА_2 , вартістю 26000 доларів США, що в еквіваленті на час придбання складало 247468,00 грн.;

- самохідне моторне прогулянкове судно ДАП-1499-К, регістровий №3-813837, оформлене на ім`я ОСОБА_2 , вартістю 15000 доларів США, що в еквіваленті на час придбання складало 178050,00 грн.

Загальна вартість вказаного вище майна складає 824968,00 грн.

Позивачка вказує, що їй відомо про те, що у період шлюбу на ім`я ОСОБА_2 придбавались ще транспортні засоби (тягачі), інформації про які на час звернення до суду у позивача немає.

Також, сторонами придбавались майнові права на новозбудоване майно в «КАДДОР ГРУП», стосовно яких у позивача не має документів.

Позивач стверджує у позові, що вона фактично користується земельною ділянкою, автомобіль марки Skoda Rapid, державний номерний знак НОМЕР_1 відповідач у неї забрав.

На підставі викладеного позивачка звернулась до суду з відповідним позовом.

ОСОБА_1 30.01.2018 надала до суду позовну заяву (уточнену), згідно якої просить суд (а.с.98-103 т.1):

Визнати:

- автомобіль марки Skoda Rapid, державний номерний знак НОМЕР_1 , вартістю 20000 доларів США, що в еквіваленті складало 160 000 грн.;

- земельну ділянку кадастровий номер :02:002:2874, площею 0,0605 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 5000 доларів США, що в еквіваленті складало 39700,00 грн.;

- автомобіль RENAUT MASTER, номерний знак НОМЕР_7 , кузов № НОМЕР_8 , 2005 року випуску, білого кольору, оформлений на ім`я ОСОБА_2 25.10.2011 в Іллічівському РЕВ ДАІ ГУМВС України в Одеській області;

- н/причіп- контейнеровоз-Е марки TURBOHOET, модель S-00135, 2003 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , вартістю 4000 доларів США, що в еквіваленті на час придбання складало 31960,00 грн.;

- напівпричіп контейнеровоз марки BABELSBG, модель MASH-BAU, 1991 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , вартістю 4000 доларів США, що в еквіваленті на час придбання складало 31960,00 грн.;

- причіп платформа, 1987 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 , вартістю 5000 доларів США, що в еквіваленті на час придбання складало 39950,00 грн.;

- легковий вантажопасажирський транспортний засіб OPEL, модель VIVARO ВПГА5, 2008 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_5 вартістю 12000 доларів США, що в еквіваленті на час придбання складало 95880,00 грн.;

- автобус D, марки VAN HOOL A308L, випуску 2000 року, реєстраційний номерний знак НОМЕР_6 , вартістю 26000 доларів США, що в еквіваленті на час придбання складало 247468,00 грн.;

- самохідне моторне прогулянкове судно ДАП-1499-К, регістровий №3-813837, вартістю 15000 доларів США, що в еквіваленті на час придбання складало 178050,00 грн., майном, що належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві сумісної власності.

2. Поділити майно між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наступним чином:

Залишити у власності ОСОБА_1 :

- автомобіль марки Skoda Rapid, державний номерний знак НОМЕР_1 , вартістю 20000 доларів США, що в еквіваленті складало 160 000 грн.;

- земельну ділянку кадастровий номер :02:002:2874, площею 0,0605 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 5000 доларів США, що в еквіваленті складало 39700,00 грн.

Залишити у власності ОСОБА_2 :

- автомобіль RENAUT MASTER, номерний знак НОМЕР_7 , кузов № НОМЕР_8 , 2005 року випуску, білого кольору, оформлений на ім`я ОСОБА_2 25.10.2011 в Іллічівському РЕВ ДАІ ГУМВС України в Одеській області;

- н/причіп- контейнеровоз-Е марки TURBOHOET, модель S-00135, 2003 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , вартістю 4000 доларів США, що в еквіваленті на час придбання складало 31960,00 грн.;

- напівпричіп контейнеровоз марки BABELSBG, модель MASH-BAU, 1991 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , вартістю 4000 доларів США, що в еквіваленті на час придбання складало 31960,00 грн.;

- причіп платформа, 1987 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 , вартістю 5000 доларів США, що в еквіваленті на час придбання складало 39950,00 грн.;

- легковий вантажопасажирський транспортний засіб OPEL , модель VIVARO ВПГА5, 2008 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_5 вартістю 12000 доларів США, що в еквіваленті на час придбання складало 95880,00 грн.;

- автобус D, марки VAN HOOL A308L, випуску 2000 року, реєстраційний номерний знак НОМЕР_6 , вартістю 26000 доларів США, що в еквіваленті на час придбання складало 247468,00 грн.;

- самохідне моторне прогулянкове судно ДАП-1499-К, регістровий №3-813837, вартістю 15000 доларів США, що в еквіваленті на час придбання складало 178050,00 грн.;

- транспортні засоби (тягачі), інформації про які на час звернення до суду у позивача немає;

- майнові права на новозбудоване майно в «КАДДОР ГРУП».

3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію в сумі 212 784,00 грн., а також грошову компенсацію в розмірі вартості транспортних засобів (тягачів) і майнових прав у «КАДДОР ГРУП», повна вартість яких буде встановлена в ході розгляду справи.

4. Зобов`язати ОСОБА_2 передати ОСОБА_1 автомобіль марки Skoda Rapid, державний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про його реєстрацію, а також ключі від цього автомобілю та не чинити ОСОБА_1 перешкод у його користуванні.

ОСОБА_2 14.02.2019 надав до суду відзив на позов (а.с.113-117 т.1), просить суд відмовити ОСОБА_1 в задоволенні вимог про стягнення з нього грошової компенсації в розмірі вартості транспортних засобів у повному обсязі, посилаючись на те, що:

- в позовній заяві вказано ціну позову 412 484 грн., в заяві про призначення судової товарознавчої експертизи вказана ціна позову 824 968,00 грн., отже незрозуміло з якої вартості майна виходить позивачка та з якої суми сплачено судовий збір;

- позивачем збільшено позовну вимоги, згідно яких позивач просить суд визнати спільною сумісною власністю автомобіль RENAUT MASTER, номерний знак НОМЕР_7 , однак жодного доказу на підтвердження належності відповідачу вказаного автомобілю не надано. Вказаний автомобіль зареєстровано відповідачем 25.10.2011, знято з обліку для реалізації 12.04.2012 в період шлюбу, зі згоди іншого подружжя, інтересах сімї, гроші пішли на її потреби;

- в період шлюбу подружжям придбано земельну ділянку кадастровий номер :02:002:2874, площею 0,0605 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . На вказаній земельній ділянці батьки ОСОБА_1 почали будувати будинок, проте частину коштів, а саме 10 000 доларів США було витрачено на будівництво цього будинку ним (відповідачем). Відповідач не заперечує проти залишення у власності ОСОБА_1 цієї земельної ділянки, але повинні бути враховані його грошові вкладення в будівництво будинку на ній;

- за час шлюбу подружжям набуто автомобіль марки Skoda Rapid, державний номерний знак НОМЕР_1 , який оформлено на ім`я ОСОБА_1 . Вказане майно було предметом розгляду в апеляційному суді Одеської області (провадження №22-ц/785/7136/16). Рішенням апеляційного суду Одеської області від 22.12.2016 в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про витребування майна та передачу автомобіля марки Skoda Rapid, державний номерний знак НОМЕР_1 відмовлено у повному обсязі. Відповідач стверджує, що спірний автомобіль придбаний ним за особисті кошти, тому має залишитись у його власності;

- майнові права на квартиру в «КАДДОР ГРУП» відповідачем не придбались;

- є необґрунтованими вимоги позивача про визнання спільною сумісною власністю подружжя транспортних засобів та стягнення з відповідача компенсації в розмірі їх вартості, оскільки вказані транспортні засоби були придбані ним за власні кошти, які він отримав від продажу в період шлюбу техніки, яка придбалась до шлюбу. Вказане підтверджується листом від 21.06.2017 №31/15-164, згідно якого зазначено, що:

- 05.06.2009 на ім`я ОСОБА_2 зареєстровано напівпричіп LAMBERET номерний знакВН8679ХР, який 25.05.2011 знятий з обліку для реалізації;

- 04.02.2010 на ім`я ОСОБА_2 зареєстровано напівпричіп FRUEHAUF TF34C/1RA, який знятий з обліку 18.01.2011;

- 08.10.2010 за відповідачем зареєстровано автомобіль MAN 3510WFEG, номерний знак НОМЕР_9 , знятий з обліку для реалізації 16.07.2011;

- 26.03.2010 за відповідачем зареєстровано автомобіль TRAILOR, номерний знак НОМЕР_10 , знятий з обліку для реалізації 05.11.2011;

- 07.02.2008 за відповідачем зареєстровано автомобіль BENALU2S21, номерний знак НОМЕР_11 , знятий з обліку для реалізації 16.03.2012;

- 04.01.2007 за відповідачем зареєстровано напівпричіп KOGEL FX, номерний знак НОМЕР_12 , знятий з обліку для реалізації 24.01.2013;

- MAN 3510WFEG, номерний знак НОМЕР_9 знятий з реєстрації 16.07.2011.

Відповідач стверджує у відзиві на позов, що деякі транспортні засоби придбавались та відчужувались в період шлюбу зі згоди іншого з подружжя, в інтересах сім`ї, на її потреби.

ОСОБА_2 05.03.2018 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя (а.с.133-136 т.1), згідно якого просить суд визнати за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на:

- автомобіль марки Skoda Rapid, державний номерний знак НОМЕР_1 ;

- причіп JUROS 1300 номерний знак НОМЕР_4 , шасі № НОМЕР_13 ;

- самохідне моторне прогулянкове судно ДАП-1499-К, регістровий № НОМЕР_14 ,

- визнати будівельні матеріали, конструктивні лементи та інженерні обладнання житлового будинку, розташованого на земельній ділянці, кадастровий номер :02:002:2874, площею 0,0605 га за адресою: АДРЕСА_1 майном, що належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності;

- визнати за ОСОБА_2 право власності на будівельні матеріали та вартість будівельно-монтажних робіт, використаних та здійснених в процесі будівництва вказаного житлового будинку, що становить 270 000 грн. та стягнути з ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості будівельних матеріалів, конструктивних елементів та інженерних обладнань в сумі 270 000 грн.

Позов обґрунтовано тим, що транспортні засоби, про поділ яких заявляє ОСОБА_1 не можуть бути визнані спільною сумісною власністю подружжя, оскільки вони були придбані виключно за його гроші, а не за спільні кошти із ОСОБА_1 .

Для ведення господарської діяльності ним здійснювалась купівля-продаж транспортних засобів, які знято з реєстрації, а саме:

- 04.02.2010 на ім`я ОСОБА_2 зареєстровано напівпричіп FRUEHAUF TF34C/1RA, який знятий з обліку 18.01.2011;

- 08.10.2010 за відповідачем зареєстровано автомобіль MAN 3510WFEG, номерний знак НОМЕР_9 , знятий з обліку для реалізації 16.07.2011;

- 26.03.2010 за відповідачем зареєстровано автомобіль TRAILOR, номерний знак НОМЕР_10 , знятий з обліку для реалізації 05.11.2011;

- 07.02.2008 за відповідачем зареєстровано автомобіль BENALU2S21, номерний знак НОМЕР_11 , знятий з обліку для реалізації 16.03.2012;

- 04.01.2007 за відповідачем зареєстровано напівпричіп KOGEL FX, номерний знак НОМЕР_12 , знятий з обліку для реалізації 24.01.2013;

- MAN 3510WFEG, номерний знак НОМЕР_9 знятий з реєстрації 16.07.2011.

Позивач за зустрічним позовом вказує, що в період шлюбу сторонами придбано земельну ділянку, кадастровий номер :02:002:2874, площею 0,0605 га за адресою: АДРЕСА_1 . На вказаній земельній ділянці за час шлюбу вони почали будувати будинок та на придбання будівельних матеріалів він (позивач за зустрічним позовом) витратив 10 000 доларів США, що складає 270 000,00 грн.

ОСОБА_2 17.05.2019 надав до суду заяву про збільшення позовних вимог (а.с.49-53 т.2), згідно якої просить суд:

1. Визнати земельну ділянку, кадастровий номер :02:002:2874, площею 0,0605 га за адресою: АДРЕСА_1 ;

- будівельні матеріали, конструктивні елементи та інженерні обладнання житлового будинку, розташованого на земельній ділянці, кадастровий номер :02:002:2874, площею 0,0605 га за адресою: АДРЕСА_1 майном, що належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності майном, що належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності.

2. Визнати на ОСОБА_2 право особистої приватної власності на:

- автомобіль марки Skoda Rapid, державний номерний знак НОМЕР_1 ;

- автомобіль RENAUT MASTER, номерний знак НОМЕР_7 ;

- н/причіп- контейнеровоз-Е марки TURBOHOET, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 ;

- напівпричіп контейнеровоз марки BABELSBG, реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 ;

- причіп платформа, реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 ;

- автомобіль OPEL VIVARO, реєстраційний номерний знак НОМЕР_5 ;

- автобус VAN HOOL A308L, реєстраційний номерний знак НОМЕР_6 ;

- самохідне моторне прогулянкове судно ДАП-1499-К, регістровий № НОМЕР_14 .

3. Визнати з ОСОБА_2 право власності на вартості будівельно-монтажних робіт, будівельних матеріалів, конструктивних елементів та інженерних обладнань житлового будинку, розташованого на земельній ділянці, кадастровий номер :02:002:2874, площею 0,0605 га за адресою: АДРЕСА_1 .

4. Стягнути з ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості будівельних матеріалів, конструктивних елементів та інженерних обладнань, повна вартість яких буде встановлена в ході розгляду справи.

5. Залишити у власності ОСОБА_1 :

- земельну ділянку, кадастровий номер :02:002:2874, площею 0,0605 га за адресою: АДРЕСА_1 ;

- будівельні матеріали, конструктивні елементи та інженерні обладнання житлового будинку, розташованого на земельній ділянці, кадастровий номер :02:002:2874, площею 0,0605 га за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 26.06.2023 надала до суду заяву про зменшення позовних вимог (а.с.209-212 т.3), згідно якої просить суд:

1. Визнати автомобіль марки Skoda Rapid, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_15 ; автомобіль OPEL VIVARO, номер кузова № НОМЕР_16 ; самохідне моторне прогулянкове судно ДАП-1499-К, регістровий № НОМЕР_14 , оформлене на ім`я ОСОБА_2 майном, що належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності.

2. Поділити майно між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вказане майно наступним чином:

- залишити у власності ОСОБА_4 , визнавши за ним право власності на автомобіль марки Skoda Rapid, державний номерний знак НОМЕР_1 , оформлений на ім`я ОСОБА_1 , на підставі довідки-рахунку серії ААВ 622517 від 21.11.2013 року, виданої ДП «Автотрейдінг-Одеса»;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартість спільного майна подружжя в розмірі 537 315 грн.

3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати.

В судовому засіданні позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 просив суд відмовити в задоволенні первісного позову ОСОБА_1 з урахуванням уточнень та задовольнити його зустрічний позов, посилаючись на обставини викладені у зустрічному позові, відзиві на первісний позов, тощо.

Позивач та первісним позовом та його представник до суду не зявились, були належним чином сповіщені про судовий розгляд справи.

ІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.02.2017 справу розподілено на розгляд судді Ледньовій Т.В. (а.с.25 т.1).

Ухвалою судді Іллічівського міського суду Одеської області Ледньової Т.В. від 07.03.2017 відкрито провадження у справі (а.с.27 т.1).

У зв`язку із звільненням судді ОСОБА_5 з посади судді, призначено повторний автоматизований розподіл даної справи (а.с.57 т.1).

Згідно протоколу автоматизованого розподілу від 19.07.2017 справа повторно розподілена для подальшого розгляду судді Максимович Г.В. (а.с.58 т.1).

Ухвалою судді Іллічівського міського суду Одеської області Максимович Г.В. від 20.07.2017 прийнято до свого провадження дану цивільну справу (а.с.61 т.1).

Разом з тим, 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Згідно п.п.9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що в судовому засіданні 30.01.2018 року постановлено протокольну ухвалу про проведення розгляду справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с.108-109 т.1).

У зв`язку із відстороненням судді Іллічівського міського суду Одеської області ОСОБА_6 від здійснення правосуддя, відповідно до наказу голови суду №21-ос від 03.08.2018 призначено повторний автоматизований розподіл судових справ (а.с.194 т.1).

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу від 15.08.2018, справа повторно розподілена для подальшого розгляду судді Петрюченко М.І. (а.с.195 т.1).

Ухвалою судді від 17.08.2018 справу прийнято до свого провадження зі стадії підготовчого судового засідання (а.с.196-197 т.1).

Ухвалою Іллічівського міського суду від 29.10.2018 зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності, стягнення грошової компенсації прийнято до спільного розгляду із позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя (а.с.213-214 т.1).

Ухвалою Іллічівського міського суду від 18.12.2018 зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності залишено без руху (а.с.236, 243-245 т.1).

Ухвалою Іллічівського міського суду від 18.12.2018 витребувано докази (а.с.237-238, 246-247 т.1)

В судовому засіданні 17.05.2019 протокольною ухвалою прийнято зустрічний позов ОСОБА_2 до спільного розгляду з первісним позовом (а.с.58-59 т.2).

Ухвалою Іллічівського міського суду 17.05.2019 по справі призначено судову товарознавчу експертизу (а.с.61-62, 64-66 т.2).

На адресу суду 03.09.2019 та 03.12.2019 надійшли повідомлення експертної установи про неможливість виконання висновку судової товарознавчої та авто товарознавчої експертизи (а.с.87-89, 95 т.2).

Ухвалою Іллічівського міського суду від 06.12.2019 відновлено провадження у справі (а.с.99 т.2).

В судовому засіданні 22.06.2020 протокольною ухвалою суд постановив закрити підготовче провадження у справі, перейти до судового розгляду по суті (а.с.160-163 т.2).

Ухвалою Іллічівського міського суду від 18.09.2020 витребувано докази (а.с.191-192 т.2).

Ухвалою Іллічівського міського суду від 13.11.2020 витребувано докази (а.с.208-209 т.2).

Ухвалою Іллічівського міського суду від 02.02.2021 витребувано докази (а.с.221-222 т.2).

Ухвалою Іллічівського міського суду від 28.04.2021 витребувано докази (а.с.239-240 т.2).

Ухвалою Іллічівського міського суду від 25.06.2021 направлено матеріали цивільної справи до Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз для виконання ухвали Іллічівського міського суду Одеської області від 17 травня 2019 року про призначення судової товарознавчої експертизи, призначено по цивільній справі судову будівельно-технічну експертизу (а.с.2-8 т.3).

На адресу суду 27.08.2021 надійшло клопотання експертної установи про надання додаткових вихідних даних, необхідних для проведення експертизи (а.с.22-23 т.3).

Ухвалою Іллічівського міського суду від 30,08.2021 відновлено провадження у справі (а.с.27 т.3).

На адресу суду 19.10.2021 та 27.12.2021 надійшли повідомлення експертної установи про неможливість надання висновку (а.с.41-42, 57а т.3).

Ухвалою. Іллічівського міського суду від 31.05.2022 зобов`язано Державну казначейську службу України повернути ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 19782,00 грн. сплачених отримувачу Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (а.с.83-84 т.3).

Ухвалою Іллічівського міського суду від 06.12.2022 витребувано докази (а.с.112-114 т.3).

Сторони були належним чином сповіщені про судовий розгляд справи, однак позивач та представник позивача за первісним позовом ОСОБА_1 адвокат Латій О.В. до суду не з`явились, що не перешкоджає продовженню розгляду справи без його участі на підставі доказів наявних в матеріалах даної цивільної справи з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ст.ст.13, 43 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд. Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки.

Якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі №361/8331/18.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін, освідомленість її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників, які не з`явились до судового засідання.

Крім того, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі „Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Суд звертає увагу, що провадження в цій справі відкрито ще 07.03.2017 (існує тривалий розгляд справи), тому з метою уникнення порушень вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна та яка гарантує кожному учаснику процесу право на розгляд його справи судом упродовж розумного строку, суд дійшов до висновку про продовження розгляду справи без участі сторін на підставі доказів, наявних в матеріалах даної цивільної справи.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.10.2010 по 20.11.2014 року, який розірвано рішенням Іллічівського міського суду Одеської області у справі №5011/4406/14-ц (а.с.14-15 т.1).

За час шлюбу сторонами набуто наступне майно:

- автомобіль марки Skoda Rapid, державний номерний знак НОМЕР_1 , оформлений на ім`я ОСОБА_1 на підставі довідки-рахунку серії ААВ 622517 від 21.11.2013, виданої ДП «Автотрейдінг-Одеса», вартістю 20000 доларів США, що в еквіваленті складало 160 000 грн., що підтверджується копією листа територіального сервісного центру №5150 від 24.09.2016 (а.с.16 т.1);

- земельну ділянку кадастровий номер :02:002:2874, площею 0,0605 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 21.09.2013 приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Нерук О.М. та зареєстрованого в реєстрі за №2095, оформлену на ім`я ОСОБА_1 , вартістю 5000 доларів США, що в еквіваленті складало 39700,00 грн., що підтверджується копією договору купівлі-продажу (а.с.17-19 т.1; а.с.212-213 т.2);

- н/причіп- контейнеровоз-Е марки TURBOHOET, модель S-00135, 2003 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , придбаний 03.12.2012 на ім`я ОСОБА_2 (а.с.22 т.1);

- напівпричіп контейнеровоз марки BABELSBG, модель MASH-BAU, 1991 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , придбаний 03.05.2012 на ім`я ОСОБА_2 (а.с.22 т.1);

- причіп платформа, 1987 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 , придбаний 22.05.2012 на ім`я ОСОБА_2 , вартістю 5000 доларів США, що в еквіваленті на час придбання складало 39950,00 грн.;

- легковий вантажопасажирський транспортний засіб OPEL, модель VIVARO ВПГА5, 2008 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_5 , придбаний 16.05.2012 на ім`я ОСОБА_2 (а.с.21 т.1);

- автобус D, марки VAN HOOL A308L, випуску 2000 року, реєстраційний номерний знак НОМЕР_6 , придбаний 27.02.2014 на ім`я ОСОБА_2 (а.с.23 т.1);

- самохідне моторне прогулянкове судно ДАП-1499-К, регістровий № НОМЕР_14 , оформлене на ім`я ОСОБА_2 (а.с.20 т.1)

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 22.12.2016 (провадження №22-ц/785/7136/16) в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про витребування майна та передачу автомобіля марки Skoda Rapid, державний номерний знак НОМЕР_1 відмовлено у повному обсязі (а.с.38-40 т.1).

Відповідно до копії листа Регіонального сервісного центру в Одеській області №31/15-163аз від 21.06.2017, щодо реєстрації, перереєстрації та зняття з обліку громадянином ОСОБА_7 згідно наявних баз даних АІС «Автомобіль» в Одеській області та НАІС станом на 20.06.2017 значиться наступна інформація (а.с.75, 147 т.1):

- 15.12.2012 зареєстрований н/причіп- контейнеровоз-Е марки TURBOHOET, модель S-00135, 2003 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 ;

- 05.05.2012 зареєстрований напівпричіп контейнеровоз марки BABELSBG, модель MASH-BAU, 1991 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 ; - 22.08.2013 знятий з обліку для реалізації; - причіп JUROS 1300 номерний знак НОМЕР_4 , шасі № НОМЕР_13 ;

- 22.05.2013 зареєстрований причіп JUROS 1300 номерний знак НОМЕР_4 , шасі № НОМЕР_13 ;

- 23.05.2012 зареєстрований легковий вантажопасажирський транспортний засіб OPEL , модель VIVARO ВПГА5, 2008 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_5 ;

- 06.07.2016 зареєстрований автобус D, марки VAN HOOL A308L, випуску 2000 року, реєстраційний номерний знак НОМЕР_6 . 12.07.2016 вищевказаний транспортний засіб перереєстрований на іншу особу.

Відповідно до копії листа Регіонального сервісного центру в Одеській області №31/15-164аз від 21.06.2017, щодо реєстрації, перереєстрації та зняття з обліку громадянином ОСОБА_7 згідно наявних баз даних АІС «Автомобіль» в Одеській області та НАІС станом на 20.06.2017 значиться наступна інформація (а.с.76, 117, 145-146 т.1):

- 05.06.2009 на ім`я ОСОБА_2 зареєстровано напівпричіп LAMBERET номерний знакВН8679ХР, який 25.05.2011 знятий з обліку для реалізації;

- 04.02.2010 на ім`я ОСОБА_2 зареєстровано напівпричіп FRUEHAUF TF34C/1RA, який знятий з обліку 18.01.2011;

- 08.10.2010 за відповідачем зареєстровано автомобіль MAN 3510WFEG, номерний знак НОМЕР_9 , знятий з обліку для реалізації 16.07.2011;

- 26.03.2010 за відповідачем зареєстровано автомобіль TRAILOR, номерний знак НОМЕР_10 , знятий з обліку для реалізації 05.11.2011;

- 07.02.2008 за відповідачем зареєстровано автомобіль BENALU2S21, номерний знак НОМЕР_11 , знятий з обліку для реалізації 16.03.2012;

- 25.10.2011 за відповідачем зареєстровано автомобіль RENAULT MAETER, номерний знак НОМЕР_7 , який 12.04.2012 знятий з обліку для реалізації;

- 04.01.2007 за відповідачем зареєстровано напівпричіп KOGEL FX, номерний знак НОМЕР_12 , знятий з обліку для реалізації 24.01.2013.

Відповідно до листа ТОВ «Кадор Групп» №3/06-17 від 16.06.2017, в період часу з 15.10.2010 по 20.11.2014 між ОСОБА_2 та ТОВ «Кадор Групп» жодних пайових договорів про пайову участь у будівництві нерухомого майна (придбання майнових прав на квартиру) укладено не було (а.с.119 т.1).

ОСОБА_2 є фізичною особою підприємцем, що підтверджується копією свідоцтва платника єдиного податку (а.с.131 т.1), свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи підприємця (а.с.132 т.1).

Відповідно до копії листа Регіонального сервісного центру в Одеській області №31/15-2аз від 04.01.2019, щодо надання довідок-рахунків, на підставі яких за гр. ОСОБА_2 зареєстровані транспортні засоби, значиться наступна інформація (а.с.10-11 т.2):

- автомобіль марки Skoda Rapid, державний номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 на підставі довідки-рахунку серії ААВ 622517 від 21.11.2013, виданої ДП «Автотрейдінг-Одеса»;

- напівпричіп LAMBERET S-00135, номерний знак НОМЕР_2 зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 на підставі довідки-рахунку серії ДПІ №744274 від 03.12.2012, виданої ПП «Декларант Плюс», - 11.08.2017 транспортний засіб знятий з обліку для реалізації;

- напівпричіп BABELSBG, реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 на підставі довідки-рахунку серії ДПІ №528397 від 03.05.2012, виданої ПП «Декларант Плюс», 22.08.2013 транспортний засіб знятий з обліку для реалізації;

- причіп JUROS 1300 номерний знак НОМЕР_4 , шасі № НОМЕР_13 зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 на підставі довідки-рахунку серії ДПІ №972596 від 22.05.2013, виданої ТОВ «К.С. Вікторія»;

- OPEL, VIVARO, реєстраційний номерний знак НОМЕР_5 15.02.2012 на підставі довідки-рахунку серії ДПІ №102614 від 19.01.2012, 25.06.2016 перереєстрований ні іншу особу;

- автомобіль RENAULT MAETER, номерний знак НОМЕР_7 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 на підставі довідки-рахунку серії ДПІ №-14509 від 25.10.2011, виданої ТОВ «Еліт - Авто», -12.04.2012 транспортний засіб знятий з обліку для реалізації.

Відповідно до копії листа Регіонального сервісного центру в Одеській області №31/15-1аз від 04.01.2019, щодо надання довідок-рахунків, на підставі яких за гр. ОСОБА_2 зареєстровані транспортні засоби, значиться наступна інформація (а.с.13-14 т.2):

- напівпричіп LAMBERET номерний знак НОМЕР_17 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 на підставі довідки-рахунку серії ДДР №920876 від 03.06.2009, виданої ПП «АВТО БЛІЦ», -25.05.2011 знятий з обліку для реалізації;

- напівпричіп FRUEHAUF TF34C/1RA, зареєстровано 04.02.2010 на ім`я ОСОБА_2 , який знятий з обліку 18.01.2011;

- автомобіль MAN 3510WFEG, номерний знак НОМЕР_9 , за ОСОБА_2 зареєстровано 08.10.2010, знятий з обліку для реалізації 16.07.2011;

- 26.03.2010 за відповідачем зареєстровано автомобіль TRAILOR, номерний знак НОМЕР_10 , знятий з обліку для реалізації 05.11.2011;

- 07.02.2008 за відповідачем зареєстровано автомобіль BENALU2S21, номерний знак НОМЕР_11 , знятий з обліку для реалізації 16.03.2012;

- 25.10.2011 за відповідачем зареєстровано автомобіль RENAULT MAETER, номерний знак НОМЕР_7 , який 12.04.2012 знятий з обліку для реалізації;

- 04.01.2007 за відповідачем зареєстровано напівпричіп KOGEL FX, номерний знак НОМЕР_12 , знятий з обліку для реалізації 24.01.2013.

Згідно висновку експерта судової оціночно-земельної експертизи №19-3171 від 07.04.2020 найбільш ймовірна ринкова вартість земельної ділянки з кадастровим номером 512378200:02:002:2874, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 станом на дату проведення експертизи становить 214 242 грн. (а.с.134-144 т.2).

Також, судом досліджено:

- копії податкових декларацій ОСОБА_2 , як платника єдиного податку за 2005-2015 роки (а.с.18-25 т.2).

- відомості з Державного реєстру платників податків щодо ОСОБА_1 (а.с.29 т.2);

- суднового білету серії СБ №016/409 на самохідне моторне прогулянкове судно ДАП-1499-К, регістровий № 3-813837, яке оформлене на ім`я ОСОБА_2 (а.с.140 141, 165 т.3);

- договору комісії №0014/3-20 від 27.05.2020, укладеного між ОСОБА_2 та ФОП « ОСОБА_8 », згідно якого остання зобов`язується за винагороду здійснити за рахунок ОСОБА_2 від свого імені продаж судна ДАП-1499-К, регістровий № 3-813837 за ціною не нижче 15000,00 грн. (а.с.144-145, 167 т.3);

- договору купівлі-продажу №0014/3-20 від 27.05.2020, укладеного між ФОП « ОСОБА_8 » та ОСОБА_9 , згідно продаж судна ДАП-1499-К, регістровий № 3-813837 за 15000,00 грн. (а.с.146-147, 168 т.3);

- гарантійного листа угоди від 27.05.2020 судна ДАП-1499-К, регістровий № 3-813837 (а.с.148, 169 т.3);

- акту прийому-передачі плавзасобу до договору купівлі-продажу №0014/3-20 від 27.05.2020 (а.с.149 т.3);

- витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 12.06.2020 (а.с.164 т.3);

- заяв про реєстрацію/перереєстрацію транспортних засобів (а.с.184 т.3);

- витягів з Державного реєстру обтяжень рухомого майна (а.с.186-187 т.3);

- договорів купівлі-продажу транспортних засобів (а.с.188-189 т.3);

- актів огляду реалізованого транспортного засобу (а.с.190-191 т.3);

- договору комісії від 21.08.2020 (а.с.193-193 т.3);

- висновку експертного дослідження (а.с.194 т.3).

Відповідно до листа Регіонального сервісного центру в Одеській області №31/15/5/50-317 від 27.12.2022 на імя ОСОБА_2 були зареєстровано транспортні засоби (а.с.183 т.3):

- RENAULT MASTER, номерний знак НОМЕР_7 , зареєстрований 25.10.2011. Документи, які підтверджують законність придбання знищено у зв`язку із закінченням терміну зберігання;

- напівпричіп LAMBERET S-00135, номерний знак НОМЕР_2 зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 15.12.2012 на підставі довідки-рахунку серії ДПІ №744274 від 03.12.2012, виданої ПП «Декларант Плюс». Транспортний засіб перереєстровано на іншого власника 27.12.2017. Документи, які підтверджують законність придбання знищено у зв`язку із закінченням терміну зберігання;

- напівпричіп BABELSBG, реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 05.05.2012 на підставі довідки-рахунку серії ДПІ №528397 від 03.05.2012. Транспортний засіб перереєстровано на іншого власника 22.08.2013. Документи, які підтверджують законність придбання знищено у зв`язку із закінченням терміну зберігання;

- причіп JUROS 1300 номерний знак НОМЕР_4 , шасі № НОМЕР_13 зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 на підставі довідки-рахунку серії ДПІ №972596 від 22.05.2013, виданої ТОВ «К.С. Вікторія». Транспортний засіб перереєстровано на іншого власника 28.08.2020. Документи, які підтверджують законність придбання знищено у зв`язку із закінченням терміну зберігання;

- OPEL VIVARO, реєстраційний номерний знак НОМЕР_5 зареєстрований 15.02.2012 на підставі довідки-рахунку серії ДПІ №102614 від 19.01.2012, 25.06.2016 перереєстрований ні іншу особу. Транспортний засіб перереєстровано на іншого власника 25.11.2016. Документи, які підтверджують законність придбання знищено у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Відповідно до висновку експерта №114-23 від 23.06.2023, середньо ринкова вартість автомобіля Skoda Rapid, нномер кузов № НОМЕР_15 , станом на 23.06.2023 визначається рівною 285970,00 грн. (а.с.215218 т.3).

Згідно висновку експерта №115-23 від 23.06.2023 середньо ринкова вартість автомобіля OPEL VIVARO, номер кузова № НОМЕР_16 , на 23.06.2023 визначається рівною 240260,00 грн. (а.с.223-226 т.3).

ІV. Оцінка Суду.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та відмовляючи в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 в частині визнання за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на :транспортні засоби і самохідне моторне прогулянкове судно ДАП-1499-К, регістровий № НОМЕР_14 , суд керується наступним.

Відповідно до ст.71 СК України, спір про порядок поділу спільного сумісного майна подружжя може бути вирішений судом. Неподільне майно присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначене домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема, на автомобіль, допускається лише за його згодою.

Згідно із п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» №16 від 12.06.1998р., вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час придбання зазначеного майна.

Зі змісту нормативних положень глав 7 та 8 СК України, власність у сім`ї існує у двох правових режимах: спільна сумісна власність подружжя та особиста приватна власність кожного з подружжя, залежно від якого регулюється питання розпорядження таким майном.

Підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя (тобто перелік юридичних фактів, які складають підстави виникнення права спільної сумісної власності на майно подружжя) визначені в ст.60 СК України. За змістом цієї норми майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності.

Згідно пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч.3 ст.368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Норми СК України у статях 57, 60 встановлюють загальні принципи нормативно-правового регулювання відносин подружжя з приводу належного їм майна, згідно з якими: 1) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної власності; 2) майно, набуте кожним із подружжя до шлюбу, є особистою приватною власністю кожного з них.

Відповідно до ч.1 ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Придбавши рухоме майно - автомобілі під час перебування в шлюбі, сторони по справі набули право спільної сумісної власності на спірне майно відповідно до зазначених положень та її право на рівну частку в майні презюмується.

Положення п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.12.2007 №11, визначає, що вирішуючи спори про поділ майна подружжя, суди повинні врахувати, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу.

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України).

Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч.2 ст.372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Судом встановлено, що автомобіль марки Skoda Rapid, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_15 ; автомобіль OPEL VIVARO, номер кузова № НОМЕР_16 ; самохідне моторне прогулянкове судно ДАП-1499-К, регістровий № НОМЕР_14 , оформлене на ім`я ОСОБА_2 придбано під час перебування сторін у шлюбі

Отже, вказане рухоме майно є об`єктом спільної сумісної власності сторін.

При поділі спільного майна подружжя в даному спорі, суд застосовує принцип рівності.

Частинами 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися, обставинами, що мають істотне значення, якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. №11).

Зі змісту п.п.23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 статті 71 СК щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених статті 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (статті 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми.

У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

В силу положень ст.ст.21, 24, 41 КонституціїУкраїни та ст.ст.319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Керуючись цими положеннями правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження спільною частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники, при здійсненні зазначених правомочностей, мають рівні права.

Співвласник майна, який бажає виділу своєї частки шляхом стягнення грошової компенсації, може заявити такі вимоги виходячи з положень ст.364 ЦК України.

Відповідно до ч. ч.1, 2 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Отже, якщо поділ майна подружжя в натурі неможливий без шкоди його господарському призначенню, майно присуджується одному з подружжя з покладенням на нього обов`язку компенсувати другому з подружжя вартість належної йому частки грошима.

Виходячи з аналізу зазначеної норми та враховуючи положення ст.ст.21, 24, 41 Конституції України, ст.ст.316, 317, 319, 358, 361 ЦК України право співвласника на виділ частки зі спільного майна шляхом отримання грошової компенсації вартості частки в майні не може бути обмежене іншими співвласниками і такому праву співвласника, що виділяється, кореспондується обов`язок інших співвласників сплатити грошову компенсацію частки, розмір якої визначається з дійсної вартості майна на час розгляду судом справи.

При цьому, зазначеною нормою передбачено, що обов`язковою умовою призначення грошової компенсації є лише згода співвласника, який заявив вимоги про виділ частки, і не передбачається обов`язковість згоди інших співвласників на такий виділ та не ставиться право співвласника на виділ у залежність до згоди інших співвласників і мотивів, з яких власник має намір реалізувати своє право на виділ.

Вказане узгоджується із роз`ясненнями, наданими судам у п.30 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з якими у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

З часу припинення шлюбних відносин автомобіль марки Skoda Rapid, державний номерний знак НОМЕР_1 , оформлений на ім`я ОСОБА_1 , яких є об`єктом спільної сумісної власності, перебуває у володінні відповідача ОСОБА_2 , що підтверджується рішенням Апеляційного суду Одеської області від 22.12.2016 (т.1 а.с.38).

Відповідно до листа Регіонального сервісного центру в Одеській області №31/15/5/50-317 від 27.12.2022 на імя ОСОБА_2 були зареєстровано транспортні засоби (а.с.183 т.3), серед яких є OPEL VIVARO, реєстраційний номерний знак НОМЕР_5 зареєстрований 15.02.2012 на підставі довідки-рахунку серії ДПІ №102614 від 19.01.2012, 25.06.2016 перереєстрований ні іншу особу. Транспортний засіб перереєстровано на іншого власника 25.11.2016. Документи, які підтверджують законність придбання знищено у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

З огляду на викладене, суд при визначенні суми грошової компенсації за 1/2 частини автомобіля автомобіля Skoda Rapid та OPEL VIVARO в данному спорі бере до уваги висновки експерта, які відповідачем належними та допустимими доказами не спростовані.

Так, судом встановлено, що відповідно до висновку експерта №114-23 від 23.06.2023, середньо ринкова вартість автомобіля Skoda Rapid, номер кузов № НОМЕР_15 , станом на 23.06.2023 визначається рівною 285970,00 грн. (а.с.215218 т.3).

Також, згідно висновку експерта №115-23 від 23.06.2023 середньо ринкова вартість автомобіля OPEL VIVARO, номер кузова № НОМЕР_16 , на 23.06.2023 визначається рівною 240260,00 грн. (а.с.223-226 т.3).

Отже, вартості транспортних засобів складає: 240260,00 грн.+ 285970,00 грн.) / 2 = 263 115 грн.

Позивач у первісному позові, обгрунтовуючи вартість самохідного моторного прогулянкового судна ДАП-1499-К, регістровий № 3-813837, посилався на суму 15500 доларів США, що дорівнює, виходячи з офіційного курсу НБУ станом на 09.09.2019, яку він визначив у розмірі 388740 грн.

Разом з тим, зважаючи на норми ст.ст.77-80 ЦПК України, суд не може прийняти до уваги вказану інформацію, оскільки вона не є належним та допустимим доказом на підтвердження дійсної (ринкової) вартості, подібного за своїми якостями (технічними характеристиками).

За вимогами закону, для цілей поділу майна подружжя визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи.

Також, вартість судна спростовується документами, дослідженими судом, а саме уопією:

- договору комісії №0014/3-20 від 27.05.2020, укладеного між ОСОБА_2 та ФОП « ОСОБА_8 », згідно якого остання зобов`язується за винагороду здійснити за рахунок ОСОБА_2 від свого імені продаж судна ДАП-1499-К, регістровий № 3-813837 за ціною не нижче 15000,00 грн. (а.с.144-145, 167 т.3);

- договору купівлі-продажу №0014/3-20 від 27.05.2020, укладеного між ФОП « ОСОБА_8 » та ОСОБА_9 , згідно продаж судна ДАП-1499-К, регістровий № 3-813837 за 15000,00 грн. (а.с.146-147, 168 т.3).

Таким чином, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позову в частині стягнення компенсації частки вартості за самохідне моторне прогулянкове судно ДАП-1499-К, регістровий № 3-813837.

Отже, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя підлягає частковому задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 в частині визнання будівельних матеріалів, конструктивних елементів та інженерних обладнань житлового будинку, розташованого на земельній ділянці, кадастровий номер :02:002:2874, площею 0,0605 га за адресою: АДРЕСА_1 майном, що належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності, стягнення з ОСОБА_1 грошової компенсації вартості будівельних матеріалів, конструктивних елементів та інженерних обладнань в сумі 270 000 грн., суд керується наступним.

Позивач за зустрічним позовом вказує, що в період шлюбу сторонами придбано земельну ділянку, кадастровий номер :02:002:2874, площею 0,0605 га за адресою: АДРЕСА_1 . На вказаній земельній ділянці за час шлюбу вони почали будувати будинок та на придбання будівельних матеріалів він (позивач за зустрічним позовом) витратив 10 000 доларів США, що складає 270 000,00 грн.

Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Застосовуючи цю норму права (статтю 60 СК України) та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Тобто критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності, є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя.

Норма статті 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим критеріям.

Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначав, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання.

За загальним правилом застосування презумпції згідно з ст.60 СК України майно, одержане одним з подружжя як набувачем за договором купівлі-продажу, що укладений під час спільного проживання набувача у зареєстрованому шлюбі, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.Той з подружжя, який порушує питання про спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести ті обставини, які її спростовують.Зокрема, за ч.3 ст.61 СК України - довести, що майно придбавалося за власні кошти, або хоча і за сімейні, проте справжньою метою укладення договору купівлі-продажу були не інтереси сім`ї, а власні, особисті інтереси одного з подружжя, не пов`язані з сімейними.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі №6-843цс17 та в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17.

Положеннями ст.57 СК України визначено підстави визнання особистою приватною власністю дружини та чоловіка, а саме:1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"; 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України. Особистою приватною власністю дружини та чоловіка є речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть тоді, коли вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя. Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є премії, нагороди, які вона, він одержали за особисті заслуги. Суд може визнати за другим з подружжя право на частку цієї премії, нагороди, якщо буде встановлено, що він своїми діями (ведення домашнього господарства, виховання дітей тощо) сприяв її одержанню. Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, яка їй, йому належала, а також як відшкодування завданої їй, йому моральної шкоди. Особистою приватною власністю дружини, чоловіка є страхові суми, одержані нею, ним за обов`язковим особистим страхуванням, а також за добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою приватною власністю кожного з них. Суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин. Якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 21.09.2013 приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Нерук О.М. та зареєстрованого в реєстрі за №2095, ОСОБА_1 придбала земельну ділянку кадастровий номер :02:002:2874, площею 0,0605 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.17-19 т.1; а.с.212-213 т.2).

Досліджуючи умови договору, судом встановлено, що згідно п.3, цей договір вчинений за заявою чоловіка Покупця ОСОБА_2 про придбання земельної ділянки його дружиною ОСОБА_1 , в особисту приватну власність за кошти, які належать їй особисто (заява, справжність підпису засвідчена приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Нерук О.М. 21.09.2013) за реєстровим №2094.

Отже, земельна ділянка придбана ОСОБА_1 під час шлюбу за її особисті кошти, тому є її особитою приватною власністю.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази, що на будівництво будинку на цій земельній ділянці та на придбання будівельних матеріалів позивач за зустрічним позовом витратив 10 000 доларів США, що складає 270 000,00 грн., у зв`язку з чим суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог в цій частині.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з частиною першоюстатті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для надання оцінки решті доводів, наведених сторонами по справі в обґрунтування власних правових позицій, оскільки їх дослідження судом у будь-якому випадку не матиме наслідком спростування висновків, до яких суд дійшов по тексту рішення вище щодо суті позовних вимог.

V. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зауважує наступне.

Відповідно до частини першоїстатті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачкою при поданні позову сплачено 4800,00 грн. (а.с.1 т.1).

Заявлені позовні вимоги майнового характеру судом задоволені частково.

Отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пропорційно розміру задоволених вимог у сумі 3600 грн.

З цих підстав, керуючись ст.ст.2, 5, 10-13, 18, 141, 158, 258-259, 263 Цивільного-процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

Визнати автомобіль марки Skoda Rapid, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_15 ; автомобіль OPEL VIVARO, номер кузова № НОМЕР_16 ; самохідне моторне прогулянкове судно ДАП-1499-К, регістровий № НОМЕР_14 , оформлене на ім`я ОСОБА_2 майном, що належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності.

Поділити майно між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вказане майно наступним чином:

Залишити у власності ОСОБА_4 , визнавши за ним право власності на автомобіль марки Skoda Rapid, державний номерний знак НОМЕР_1 , оформлений на ім`я ОСОБА_1 , на підставі довідки-рахунку серії ААВ 622517 від 21.11.2013 року, виданої ДП «Автотрейдінг-Одеса»;

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості спільного майна подружжя в розмірі 263 115 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати у справі пропорційно розміру задоволених вимог у сумі 3600 грн.

В задоволенні решти вимог відмовити

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності, стягнення грошової компенсації відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області М.І.Петрюченко