Справа № 565/2102/23
Провадження № 2/565/72/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2024 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області у складі головуючої судді Бренчук Г.В., за участю секретаря судового засідання Щур Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про витребування майна та стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про витребування транспортного засобу, який був переданий ОСОБА_1 на підставі договору фінансового лізингу №ROIАA!00000411 від 14 листопада 2019 року та стягнення заборгованості за лізинговими платежами у розмірі 70 256,65 грн в рахунок компенсації вартості предмета лізингу та 122 980,11 грн відсотків за користування предметом лізингу.

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що 14 листопада 2019 року між ОСОБА_1 та АТ КБ «Приватбанк» укладено договір фінансового лізингу автомобіля № ROIAA!00000411, посвідчений приватним нотаріусом Ріненського міського нотаріального округу Рівненського області Фесюк Т.В. та зареєстрований у реєстрі під №1736, відповідно до умов якого лізингодавець на умовах фінансового лізингу передає у платне володіння та користування предмет лізингу, а саме: BMW 740, 2011 року випуску, номер кузова (шасі) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 . Строк користування лізингоодержувачем предметом лізингу становить 60 місяців та складається з періодів (місяців) лізингу, зазначених у додатку 2 «Графік сплати лізингових платежів» до договору лізингу та починається з дати підписання сторонами акту приймання-передачі предмета лізингу. 14 листопада 2019 року лізингодавець та лізингоодержувач підписали акт приймання-передачі предмета лізингу.

05 липня 2023 року у зв`язку із затримкою відповідачем лізингових платежів більше ніж на один календарний місяць, позивачем направлено лізингоодержувачу повідомлення про настання події дефолту. 31 липня 2023 року поштове відправлення з вищевказаним повідомленням було повернуто за закінченням встановленого терміну зберігання.

З 29 вересня 2023 року договір лізингу розірвано позивачем в односторонньому порядку.

Станом на 23 листопада 2023 року предмет лізингу лізингоодержувачем не повернуто, місце знаходження транспортного засобу позивачу не відоме, прострочену заборгованість за лізинговими платежами відповідач не сплатив.

Відтак позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів із вимогами про витребування у відповідача транспортного засобу та стягнення заборгованості.

Ухвалою суду від 12 грудня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання на 10 січня 2024 року.

Ухвалою суду від 10 січня 2024 року підготовче засідання відкладено на 30 січня 2024 року.

26 січня 2024 року від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог від 26 січня 2024 року, у якій останній, враховуючи здійсненні відповідачем часткові оплати, просив зменшити розмір позовних вимог, витребувати у ОСОБА_1 транспортний засіб, який був переданий ОСОБА_1 на підставі договору фінансового лізингу №ROIAА!00000411 від 14 листопада 2019 року та стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за лізинговими платежами у розмірі 59 131,62 грн в рахунок компенсації вартості предмета лізингу та 111 855,11 грн відсотків за користування предметом лізингу.

Ухвалою суду від 30 січня 2024 року заяву АТ КБ «Приватбанк» про зменшення розміру позовних вимог прийнято до розгляду, відкладено підготовче засідання на 12 лютого 2024 року.

Ухвалою суду від 12 лютого 2024 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 28 лютого 2024 року.

Ухвалою суду від 28 лютого 2024 року розгляд справи відкладено на 11 березня 2024 року.

11 березня 2024 року протокольною ухвалою розгляд справи відкладено на 25 березня 2024 року.

25 березня 2024 року від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог від 23 березня 2024 року, у якій останній, враховуючи здійсненні відповідачем часткові оплати, просить зменшити розмір позовних вимог, витребувати у ОСОБА_1 транспортний засіб, який був переданий ОСОБА_1 на підставі договору фінансового лізингу №ROIAА!00000411 від 14 листопада 2019 року та стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за лізинговими платежами у розмірі 49 706,65 грн в рахунок компенсації вартості предмета лізингу та 102 430,11 грн відсотків за користування предметом лізингу.

Ухвалою суду від 25 березня 2024 року заяву АТ КБ «Приватбанк» про зменшення розміру позовних вимог залишено без розгляду.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява про проведення судового засідання у справі за відсутності представника позивача. У заяві представник позивача просить позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце засідання повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав.

Згідно ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків.

14 листопада 2019 року ОСОБА_1 та АТ КБ «Приватбанк» уклали договір фінансового лізингу №ROIAA!00000411, посвідчений приватним нотаріусом Ріненського міського нотаріального округу Рівненського області Фесюк Т.В. та зареєстрований у реєстрі під №1736.

Згідно додатку 1 до договору (специфікації) предметом договору фінансового лізингу є легковий автомобіль марки BMW 740, 2011 року випуску, номер кузова (шасі) НОМЕР_1 , вартістю 612 500 гривень.

Відповідно до п.2.2. договору лізингодавець на умовах фінансового лізингу передає у платне володіння та користування предмет лізингу, найменування, марка, модель, комплектація, рік випуску, ціна одиниці, кількість і загальна вартість якого на момент укладення договору наведеніу ст.14 п.14.1 договору, додатку 1 до договору (специфікації), а лізингоодержувач зобов`язується прийняти предмет лізинку та сплачувати лізингові платежі та платежі з відшкодувань витрат лізингодавця, пов`язаних з виконанням договору, на умовах договору.

По закінченню строку лізингу до лізингоодержувача переходить право власності на предмет лізингу згідно з умовами договору (за виключенням випадків, передбачених договором та/або чинним законодавством України).

За змістом п.2.3. договору строк користування лізингоодержувачем предметом лізингу (строк лізингу) зазначений в ст.14 п.14.2. договору та складає 60 місяців.

У п.2.4 договору зазначено, що предмет лізингу є власністю лізингодавця протягом усього строку дії даного договору.

Сторони погодили, що усі платежі за договором лізингоодержувач зобов`язаний здійснювати в національній валюті України (гривнях) відповідно до графіку та умов договору шляхом перерахування грошових коштів на транзитний рахунок відповідно до ст.14 п.14.5. договору. Лізингові платежі включають: платежі з відшкодування частини вартості предмета лізингу; винагороду лізингодавця за користування предметом лізингу (винагорода), платежі з відшкодування витрат лізингодавця, пов`язаних зі страхуванням предмета лізингу, платежі з відшкодування витрат зі сплати штрафів, пов`язаних з порушеннями лізингоодержувача, у тому числі але не виключно, правил дорожнього руху, платежі з відшкодування інших витрат лізингодавця, що пов`язанні з виконанням договору (в т.ч. не зазначені в договорі, але що можуть виникнути у лізингодавця при виконанні договору) (п.4.2. договору).

Згідно з п.6.2.2. договору лізингоодержувач зобов`язаний сплатити лізингодавцю платежі з відшкодування вартості предмета лізингу, відшкодування витрат лізингодавця, пов`язаних зі страхуванням предмета лізингу відповідно до графіку та ст.14 п.14.3. договору.

Відповідно до п.6.2.3. договору лізингоодержувач зобов`язався сплатити лізингодавцю винагороду за користування предметом лізингу відповідно до графіку та ст.14 п.14.3. договору.

В п.6.2.4. договору сторони узгодили, що лізингоодержувач зобов`язаний сплатити лізингодавцю інші платежі відповідно до ст.14 п.14.6. договору, в строки, визначені умовами договору та/або графіком лізингових платежів.

Відповідно до п.6.3.3. договору лізингодавець має право відмовитись від договору шляхом дострокового розірвання у випадках передбачених чинним законодавством України.

Пунктом 14.3 договору передбачено, що лізингові платежі сплачуються щомісячно згідно з графіком, та включають в себе платіж з відшкодування частини вартості предмета лізингу у розмірі згідно з додатком 2; винагороду за отримане у лізинг майно в розмірі 24,9 % річних від суми залишку невідшкодованої частини вартості предмета лізингу, платежі з відшкодування витрат лізингодавця, пов`язаних зі страхуванням предмета лізингу за договором згідно з додатком 2.

У відповідності до п.14.7. договору після прийняття лізингодавцем позитивного рішення про надання фінансового лізингу, але не пізніше дати укладення договору, лізингоодержувач вносить авансовий лізинговий платіж у розмірі 129 000 грн на транзитний рахунок.

Відповідно до п.14.10 договору щомісяця в період сплати лізингових платежів лізингоодержувач сплачує лізинговий платіж в розмірі 17 002,08 грн та відшкодовує лізингодавцю всі витрати, що пов`язані з виконанням договору та які виникли у лізингодавця протягом місяця, який передує поточному місяцю.

На виконання умов договору фінансового лізингу 14 листопада 2019 року лізингодавець та лізингоодержувач підписали акт приймання-передачі предмета лізингу, відповідно до якого позивач передав відповідачу у користування легковий автомобіль марки BMW 740, 2011 року випуску, номер кузова (шасі) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартістю 612 500,00 грн.

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, транспортний засіб марки BMW 740, 2011 року випуску, номер кузова (шасі) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , належить АТ КБ «Приватбанк».

У п.8.1. договору зазначено, що для цілей цього договору подією дефолту вважається, зокрема, прострочення виконання фінансових зобов`язань за договором 30 днів.

Згідно із п.8.2.1 договору у разі настанні події дефолту лізингодавець надає лізингоодержувачу письмове повідомлення про настання події дефолту та вимогу про повернення предмета лізингу із зазначенням строку його повернення.

05 липня 2023 року позивачем на адресу відповідача, вказану у договорі, направлено повідомлення про настання події дефолту за договором фінансового лізингу №ROIAA!00000411 від 14 листопада 2019 року у зв`язку з виникненням заборгованості зі сплати лізингових платежів.

У повідомленні про настання події дефолту АТ КБ «Приватбанк» вимагав від лізингоодержувача сплати в повному обсязі заборгованість в тридцятиденний строк з дня отримання вимоги та повернути предмет лізингу у цей же строк

Відповідно до п.8.2.2. договору у разі настанні події дефолту лізингоодержувач зобов`язаний доставити предмет лізингу за адресою та в строк, визначені лізингодавцем у повідомленні про дефолт.

Якщо лізингоодержувач не усунув подію дефолту та не здійснив повне погашення заборгованості за договором протягом 30 календарних днів з моменту виникнення події дефолту, сторони погодили, що лізингодавець має право згідно зі ст.651 ЦК України здійснити одностороннє розірвання договору. Договір вважається розірваним у дату, зазначену в повідомленні. Одностороннє розірвання договору не звільняє лізингоодержувача від відповідальності за порушення зобов`язання за цим договором (п.8.2.6. договору).

Оскільки відповідачем не було усунуто подію дефолту, позивач 08 вересня 2023 року направив відповідачу повідомлення №91114ROIAS0S9 від 29 серпня 2023 року про розірвання договору лізингу.

У повідомленні зазначено, що АТ КБ «Приватбанк» констатує відсутність погашення заборгованості за договором фінансового лізингу та повідомляє про одностороннє розірвання договору фінансового лізингу № ROIAA!00000411 з 29 вересня 2023 року. У термін до 29 вересня 2023 року лізингоодержувач зобов`язаний повернути банку лізингове майно за актом приймання- передачі.

Станом на 23 листопада 2023 року предмет лізингу лізингоодержувачем не повернуто, місце знаходження транспортного засобу позивачу не відоме, прострочену заборгованість за лізинговими платежами відповідач не сплатив.

З виписки по рахунку ОСОБА_1 за період з 14 листопада 2019 року по 11 березня 2024 року убачається, що ОСОБА_1 після звернення позивача до суду здійснював часткове погашення заборгованості та відсотків за договором.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором лізингу №ROIAА!00000411 від 14 листопада 2019 року станом на 15 січня 2024 року заборгованість відповідача становить 170 988,76 грн, з яких 59 131,65 грн несплачене відшкодування частини вартості предмета лізингу, за фактичний строк користування, 111 855,11 грн прострочена винагорода за користування предметом лізингу за фактичний строк користування.

За правилами ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).

Відносини, що виникають із договору фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж та Законом України «Про фінансовий лізинг».

Відповідно до ст.806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

У ч.2 ст.1 Закону України «Про фінансовий лізинг» (в редакції, що діяла на час укладення договору) зазначено, що за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Згідно з ст.10 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингодавець має право, серед іншого, відмовитися від договору лізингу у випадках, передбачених договором лізингу або законом; вимагати розірвання договору та повернення предмета лізингу у передбачених законом та договором випадках; стягувати з лізингоодержувача прострочену заборгованість у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса; вимагати від лізингоодержувача відшкодування збитків відповідно до закону та договору.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингоодержувач зобов`язаний: своєчасно сплачувати лізингові платежі; у разі закінчення строку лізингу, а також у разі дострокового розірвання договору лізингу та в інших випадках дострокового повернення предмета лізингу - повернути предмет лізингу у стані, в якому його було прийнято у володіння, з урахуванням нормального зносу, або у стані, обумовленому договором.

У ст.526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до положень ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач, користуючись предметом лізингу, не виконував належним чином умови договору лізингу, допустив порушення покладених на нього зобов`язань щодо своєчасної сплати лізингових платежів, що є подією дефолту, не повідомив про відмову від договору лізингу в односторонньому порядку у встановлені законом строки, повідомлення про настання події дефолту залишено без реагування, прострочену заборгованість не сплатив, лізингові платежі не сплачує, що призвело до розірвання договору лізингу позивачем в односторонньому порядку.

Після звернення до суду позивача 26 січня 2024 року із заявою про зменшення позовних вимог відповідач 13 лютого 2024 року частково оплатив суму заборгованості.

Враховуючи, що заяву про зменшення позовних вимог, яка подана позивачем 25 березня 2024 року, залишено судом без розгляду, у зв`язку з її поданням після визначеного ЦПК України строку на вчинення такої процесуальної дії, відповідач прострочену заборгованість не сплатив, предмет лізингу позивачу не повернув, позовні вимоги підлягають задоволенню частково - в частині стягнення 49 706,65 грн заборгованості за лізинговими платежами в рахунок компенсації вартості предмета лізингу та 102 430,11 грн відсотків за користування предметом лізингу.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.316 ЦК України).

У ст.319 ЦК України зазначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За правилами ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

У відповідності до ст.651 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Враховуючи, що договір фінансового лізингу автомобіля №ROIAA!00000411 посвідчений приватним нотаріусом Ріненського міського нотаріального округу Рівненського області Фесюк Т.В. та зареєстрований у реєстрі під №1736 є розірваним з 29 вересня 2023 року в односторонньому порядку, то лізингоодержувач зобов`язаний повернути лізингодавцю майно, а саме предмет лізингу, яким він користувався за вказаним договором. Оскільки відповідачем не вчинено будь-яких дій щодо добровільного повернення предмета лізингу позивачу, то такий підлягає примусовому витребуванню у відповідача на користь позивача.

Згідно з ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на часткове задоволення позову, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 9 175,63 грн судового збору.

У ч.3 ст.176 ЦПК України зазначено, що у разі зменшення розміру позовних вимог питання про повернення суми судового збору вирішується відповідно до закону.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог.

Суд зазначає, що, позивач не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про повернення 266,96 грн судового збору (9 668,84 грн 9 401,84 грн).

Керуючись статтями 264, 265, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про витребування майна та стягнення заборгованості задовольнити частково.

Витребувати у ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» транспортний засіб BMW 740, 2011 року випуску, номер кузова (шасі) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартістю 612 500,00 грн, який був переданий ОСОБА_1 на підставі договору фінансового лізингу №ROIАA!00000411 від 14 листопада 2019 року

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за лізинговими платежами у розмірі 49 706,65 грн в рахунок компенсації вартості предмета лізингу та 102 430,11 грн відсотків за користування предметом лізингу.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 9 175,63 грн судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (вул. Грушевського, буд. 1Д, м.Київ, )

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Повне судове рішення складено 26 березня 2024 року.

Суддя Г.В. Бренчук