печерський районний суд міста києва
Справа № 752/8533/22-ц
Печерський районний суд м. Києва в складі:
головуючого: судді Григоренко І.В.,
при секретарі: Андрієнко І.І.,
позивача: не з`явився,
представника позивача: не з`явився,
представника відповідача: не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг» про стягнення грошових коштів, -
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг» (далі - відповідач, ТОВ «Везем Шиппінг»), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 170 067,25 грн., та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір.
В обґрунтування заявлених вимог представник позивача зазначає, що 20.10.2021 року між позивачем та відповідачем було укладено попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу № ПКП-9402 (далі - Попередній договір), відповідно до умов якого сторони зобов`язалися до 28.02.2022 року укласти договір купівлі-продажу (Основний договір), за яким ТОВ «Везем Шиппінг» продає, а ОСОБА_1 купує транспортний засіб марки Dodge, модель: Dart SXT, рік випуску: 2015, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 . Відповідно до п. 1.3 Попереднього договору, ТОВ «Везем Шиппінг» гарантує, що на момент укладення Основного договору транспортний засіб, який є предметом Основного договору, буде належати ТОВ «Везем Шиппінг» як продавцю та не буде обтяжений будь-яким іншим чином. Ціна продажу транспортного засобу становить 5 982,00 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України на дату укладення Договору становить 156 896,38 грн., у тому числі, ПДВ - 26 149,40 грн. (п. 2.1 Попереднього договору). Відповідно до п. 2.3. Попереднього договору, ОСОБА_1 сплачує в день підписання цього Договору ТОВ «Везем Шиппінг» в якості завдатку першу частину суми вартості транспортного засобу у розмірі 3 409,00 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України на дату укладення Договору становить 89 561,25 грн., у тому числі, ПДВ - 14 926,96 грн. Вказує, що відповідно до квитанції № 2aa1-ep87-pa93-4617 від 18.10.2021 року позивач перерахував на рахунок ТОВ «Везем Шиппінг» грошові кошти у розмірі 13 170,00 грн., відповідно до квитанції № 05e3-a6eк-309c-9067 від 20.10.2021 року - грошові кошти у розмірі 89 561,25 грн. та відповідно до квитанції № нх6т-01св-а678-к6т3 від 29.12.2021 року - грошові кошти у розмірі 67 336,00 грн. Отже, позивач виконав всі взяті на себе зобов`язання за Попереднім договором. 10.06.2022 року ТОВ «Везем Шиппінг» запропонувало позивачу укласти додаткову угоду про зміну попереднього договору купівлі-продажу транспортного засобу № ПКП-9402 від 20.10.2021 року, на яку ОСОБА_1 погодився, проте відповідачем додаткова угода підписана не була. Проте ТОВ «Везем Шиппінг» своїх зобов`язань за Попереднім договором не виконало, Основний договір з позивачем не уклало, ухиляється від його укладення та від повернення грошових коштів позивачу. Позивачем неодноразово були ініційовані спроби вирішити конфлікт з відповідачем у позасудовому порядку шляхом усного спілкування, проте відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав. З огляду на неналежне виконання ТОВ «Везем Шиппінг» умов Попереднього договору, посилаючись на положення ст. ст. 203, 526, 596, 626, 627, 628, 635 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), просив стягнути з відповідача на користь позивача суму сплачених коштів у розмірі 170 067,25 грн.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.07.2022 року, справу було передано судді Голосіївського районного суду м. Києва Ольшевській І.О.
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 20.07.2022 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг» про стягнення грошових коштів, та роз`яснено відповідачу право у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали надати відзив на позовну заяву.
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 25.11.2022 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг» про стягнення грошових коштів передано за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.02.2023 року, справу було передано судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23.02.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.
09.03.2023 року позивачем усунуто недоліки позовної заяви.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09.03.2023 року прийнято до провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг» про стягнення грошових коштів, та судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 19.06.2023 року.
19.06.2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Польської М.О. надійшла заява про проведення судового засідання, призначеного на 19.06.2023 року, без фіксування технічними засобами.
Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19.06.2023 року, у зв`язку із неявкою представника відповідача, відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 09.10.2023 року.
09.10.2023 року справу знято зі складу у зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці та судове засідання призначено на 07.12.2023 року.
07.12.2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Польської М.О. надійшла заява про проведення судового засідання, призначеного на 07.12.2023 року, за її відсутності без фіксування технічними засобами, в якій представник позивача зазначила, що позов підтримує, просить задовольнити.
Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07.12.2023 року, у зв`язку із неявкою представника відповідача, відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України, розгляд справи було відкладено до 15.01.2024 року.
15.01.2024 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Польської М.О. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій остання зазначила, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.
В судове засідання 15.01.2024 року учасники справи не з`явились, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, в тому числі, з використанням засобів мобільного зв`язку, електронною поштою та шляхом публікації оголошення на веб-порталі судової влади України. Представник позивача у заяві від 15.01.2024 року просила розглядати справу за її відсутності.
Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, про що свідчить направлення останньому копій позовної заяви з додатками та ухвали суду, а також судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на зазначену в позовній заяві адресу, проте, конверт повернувся на адресу суду з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою».
Як визначено у ч. ч. 1, 2, 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Положення частини першої цієї статті застосовуються також у разі відсутності заяви про зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти, які учасник судового процесу повідомив суду. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Отже, оскільки копія ухвали суду була направлена відповідачу на зазначену в позовній заяві адресу місця реєстрації юридичної особи, проте, конверт повернувся із відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою», а відповідач про зміну адреси суд не повідомляв, то суд вважає, що судова повістка відповідачу вручена.
Частиною 1 ст. 223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Як визначено у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Керуючись ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, проте не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив відповідач не подав, а представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, про що зазначено у заяві від 15.01.2024 року.
Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне.
Суд встановив, що 20.10.2021 року між ТОВ «Везем Шиппінг» (далі - Сторона-1) та ОСОБА_1 (далі - Сторона-2) укладено Попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу № ПКП-9402 (далі - Попередній договір), відповідно до п. 1.1 та п. 1.2 якого Сторони зобов`язались укласти у майбутньому до 28.02.2022 року договір купівлі-продажу (Основний договір) на належний Стороні-1 транспортний засіб марки DODGE, модель: DART SXT, рік випуску: 2015, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 (а. с. 7 - 8).
Відповідно до п. 1.3. Попереднього договору, ТОВ «Везем Шиппінг» гарантує, що на момент укладання Основного договору транспортний засіб, визначений у п. 1.1. цього договору, буде належати Товариству та не буде знаходитись під забороною відчуження, арештом, не буде предметом застави чи іншим засобом забезпечення виконання зобов`язань перед будь-якими фізичним та юридичними особами, а також не буде обтяжений будь-яким іншим чином, передбаченим чинним законодавством.
Згідно п. 1.5. Попереднього договору, ТОВ «Везем Шиппінг» здійснило викуп транспортного засобу з онлайн-аукціону автомобілів після його погодження з зі Стороною-2, яка жодних заперечень та претензій щодо придбання транспортного засобу з метою подальшого укладення основного договору не має.
Відповідно до п. п. 2.1., 2.3. Попереднього договору, продаж транспортного засобу вчиняється між сторонами за ціною (вартістю) у розмірі 5 972,00 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України на дату укладення Договору становить 156 896,38 грн., у тому числі, ПДВ - 26 149,40 грн., та сплачується Стороною-2 в безготівковій формі на поточний рахунок Сторони-1 в національній валюті України - гривні згідно з офіційним курсом Національного банку України на дату виставлення рахунку. Сторона-2 сплачує в день підписання цього Договору Стороні-1 в якості завдатку першу частину суми вартості Транспортного засобу на розрахунковий рахунок Сторони-1 у розмірі 3 409,00 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України на дату укладення Договору становить 89 561,25 грн., у тому числі, ПДВ - 14 926,96 грн.
Як визначено у п. 4.1. Попереднього договору, цей Договір вступає в силу з моменту його підписання Сторонами, а саме 20.10.2021 року і діє до 28.02.2022 року або до укладення Основного договору.
Згідно із п. 4.2 Попереднього договору, термін виконання цього Договору може бути продовжений за взаємною згодою Сторін або за письмовим повідомленням від Сторони-1 до Сторони-2, у разі виникнення обставин, які Сторона не могла уникнути або подолати під час виконання зобов`язань, або перешкод, що стали наслідком дій/обставин, що знаходяться поза контролем не виконуючої Сторони.
Відповідно до п. 7.2 Попереднього договору, всі зміни, доповнення, додатки до цього Договору складаються у письмовій формі і підписуються обома Сторонами та є його невід`ємними частинами.
На виконання умов Попереднього договору ОСОБА_1 , згідно з копією квитанції № 2aa1-ep87-pa93-4617 від 18.10.2021 року, перерахував на рахунок ТОВ «Везем Шиппінг» грошові кошти у розмірі 13 170,00 грн. з призначенням платежу - оплата за надання послуги щодо підбору та бронювання транспортного засобу (а. с. 9).
Відповідно до копії квитанції № 05e3-a6eк-309c-9067 від 20.10.2021 року, ОСОБА_1 перерахував на рахунок ТОВ «Везем Шиппінг» грошові кошти у розмірі 89 561,25 грн., призначення платежу - купівля DODGE DART SXT він 1C3CDFBBXFD336232 від 20.10.2021 року (а. с. 10).
29.12.2021 року ОСОБА_1 перераховано на рахунок ТОВ «Везем Шиппінг» грошові кошти у розмірі 67 336,00 грн., призначення платежу - авто Dodge Dart SXT, н/р НОМЕР_2 , 20 жовтня, він код 1C3CDFBBXFD336232, що підтверджується копією квитанції № нх6т-01св-а678-к6т3 від 29.12.2021 року (а. с. 11).
Загальна сума коштів сплачена ОСОБА_1 на рахунок ТОВ «Везем Шиппінг» становить 170 067,25 грн.
10.06.2022 року ОСОБА_1 запропонував підписати Додаткову угоду про зміну умов Попереднього договору купівлі-продажу транспортного засобу № ПКП-9402 від 20.10.2021 року, згідно умов якої вона набирає чинності з моменту її підписання сторонами та засвідчення печатками (за наявності), проте, вказана додаткову угода не була підписана сторонами.
Як визначено у ч. 1 та ч. 2 ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Оскільки сторони домовились укласти додаткову угоду у письмовій формі, а відповідач не підписав направлену йому позивачем Додаткову угоду, то суд вважає таку угоду неукладеною.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з пунктом 1 частини другої ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Як визначено у ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину та зазначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлено законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частина перша статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Частиною першою ст. 656 ЦК України передбачено, що предметом договору купівлі-продажу може бути майно (товар), яке є у продавця на момент укладення договору або буде створене (придбане, набуте) продавцем у майбутньому.
За приписами ч. 1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.
Так, Сторони домовились у Попередньому договорі укласти у майбутньому договір купівлі-продажу (Основний договір) на належний Стороні-1 транспортний засіб марки DODGE, модель: DART SXT, рік випуску: 2015, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 до 28.02.2022 року, проте, Основний договір укладено не було.
Відповідно до ч. 2 ст. 635 ЦК України, сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства.
За змістом ч. 3 ст. 635 ЦК України, зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.
Відповідно до частини першої статті 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Згідно зі статтею 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.
Ознакою завдатку є те, що він слугує доказом укладення договору, на забезпечення якого його видано, і одночасно є способом платежу та способом забезпечення виконання зобов`язання.
З огляду на викладене, на відміну від завдатку, аванс - це лише спосіб платежу. Він не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати, яка підлягає поверненню у випадку невиконання зобов`язання.
Правила статті 570 ЦК України поширюються на випадки, коли договір було укладено, але одна із сторін ухиляється від його виконання.
Внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце лише в разі наявності зобов`язання, яке повинно було виникнути на підставі договору купівлі-продажу.
Суд встановив, що згідно з пунктом 2.3 Попереднього договору, ОСОБА_1 сплачує ТОВ «Везем Шиппінг» в день підписання цього Договору в якості завдатку першу частину суми вартості Транспортного засобу.
Проте, ураховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що сума, названа у Попередньому договорі завдатком, фактично таким не є, оскільки сторонами не дотримано умов, визначених статтею 570 ЦК України, а саме не укладено договору купівлі-продажу.
Оскільки сторони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому під час укладання попереднього договору, то передана позивачем відповідачу сума коштів у розмірі 170 067,25 грн. є авансом.
Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі № 461/5297/16-ц та від 17.06.2021 року у справі №711/5065/15-ц.
Крім того, суд вважає, що зобов`язання за попереднім договором припинилися на підставі ч. 3 ст. 635 ЦК України, оскільки Основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, та жодна із сторін не направила другій стороні пропозицію про його укладення.
Отже, оскільки ТОВ «Везем шиппінг» до 28.02.2022 року не виконало зобов`язання за попереднім договором від 20.10.2021 року, то у Товариства з 01.03.2022 року виник обов`язок з повернення авансового платежу, який був сплачений позивачем.
Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Як визначено у ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
ТОВ «Везем шиппінг» не надано будь-яких належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження повернення коштів, які були сплачені позивачем за умовами Попереднього договору купівлі-продажу транспортного засобу № ПКП-9402 від 20.10.2021 року.
За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Везем Шиппінг» про стягнення грошових коштів у розмірі 170 067,25 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Згідно із ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем понесені в якості судових витрат лише витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 701,00 грн., що підтверджується квитанцією № 02СК-РН69-40Р1-А8А4 від 06.03.2023 року. Інших доказів на підтвердження понесення судових витрат сторонами не надано.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1 701,00 грн. у відшкодування судових витрат.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 11, 15, 16, 202, 203, 204, 207, 526, 527, 530, 546, 570, 626, 628, 635, 638, 639, 640, 655, 656 Цивільного кодексу України, ст. ст. 3, 4, 12, 13, 19, 76-81, 133-141, 259, 263-265, 273, 274, 275, 278, 279, 280-289, 353, 354, 355, п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг» про стягнення грошових коштів, - задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 170 067 (сто сімдесят тисяч шістдесят сім) грн. 25 коп.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Везем Шиппінг» на користь ОСОБА_1 1 701 (одна тисяча сімсот одна) грн. 00 коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.
Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано учасниками справи до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва, а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до апеляційного суду, матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Цивільним процесуальним кодексом України в редакції від 15.12.2017 року.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений та підписаний 15.01.2024 року.

Суддя І.В. Григоренко