Справа № 450/773/24 Провадження № 2/450/951/24
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

23 лютого 2024 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Мельничук І. І., розглянувши в м. Пустомити, матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Оброшинської сільської ради Львівського району Львівської області про спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :

21.02.2024 року в провадження судді Пустомитівського районного суду Львівської області надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Оброшинської сільської ради Львівського району Львівської області про спадкування за законом.

Позивачка просить суд визнати за нею як спадкоємцем за законом після смерті матері ОСОБА_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 ; відтермінувати оплату судового збору до прийняття рішення в справі.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, суд приходить до висновку, що позовна заява не відповідає вимогам ч. 3 ст. 175 ЦПК України: не зазначено ціну позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці (п. 3); відсутній попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (п. 9).

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про державний бюджет України на 2024 рік» станом на 01 січня 2024 року встановлено розмір прожиткового мінімуму 3028 гривні.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України передбачено, що ціна позову у позовах про визнання права власності на майно визначається вартістю такого майна.

Як вбачається з позовної заяви, позивач звернулася до суду з позовними вимогами майнового характеру, а саме просять визнати за нею право власності на житловий будинок.

Дійсна вартість майна визначається згідно вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Документом, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору є звіт про оцінку майна, висновок про вартість майна є його невід`ємною частиною (стаття 12 Закону).

Зі змісту ст.ст. 175, 176 ЦПК України вбачається, що тягар доказування вартості майна несе саме позивач.

Позивач звернулася до суду, не зазнаючи ціну позову, яка при цьому не підтверджена жодними документами щодо вартості та оцінки майна у встановленому законом порядку.

Таким чином, позивачам необхідно визначити ціну позову відповідно до документа, що підтверджує вартість майна, та сплатити судовий збір за подання позовної заяви до суду, виходячи з ціни позову.

При подачі позовної заяви позивачем клопотання про відтермінування сплати судового збору до прийняття рішення в справі.

Згідно з ч.ч. 1 та 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

У ст. 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов : 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити його від сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При цьому позивачем не надано суду жодних належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження викладених обставин та доказів того, що її майновий стан унеможливлює сплату судового збору та те, що існують обставини, визначені ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», тому з урахуванням того, що безпідставне ненадходження до державного бюджету коштів за сплату судового збору порушує інтереси держави, суддя вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Згідно з п. 3 Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, якщо позивачем (заявником) заявлено клопотання про відстрочення або розстрочення судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його оплати відповідно, то наслідки залишення позовної заяви без руху застосовуються лише за умови відмови в задоволенні такого клопотання, про що постановляється відповідна ухвала.

З врахування наведеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання позивача про відтермінування сплати судового збору, слід відмовити.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 185 ЦПК України, позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення описаних недоліків.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 136, 175, 177, 185, 260 ЦПК України, ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», суддя,-

п о с т а н о в и в :

матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Оброшинської сільської ради Львівського району Львівської області про спадкування за законом залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення описаних недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ним копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

СуддяІ. І. Мельничук