Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.02.2024 Справа №607/15555/23

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючого-судді Братасюка В.М.

- за участі секретаря с/з Тинкалюк Є.І.

предствника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - Тернопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції про визнання батьківства, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - Тернопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції про визнання батьківства.

В позовній заяві вказував на те, що відповідачі перебували в шлюбі. І під час перебування ОСОБА_4 з ОСОБА_3 в шлюбі, у відповідачки народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач стверджує, що саме він є біологічним батьком цієї дитини , а тому просить суд визнати його батьком малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та внести відповідні зміни до актового запису про народження.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, які наведені у позові.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання з`явилась, визнала позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся судом належним чином про час і місце судового розгляду.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору у судове засідання з`явився, проте направ письмову заяву про розгляд справи без участі.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідачку, дослідивши письмові докази, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних обставин.

Відповідач ОСОБА_4 є матірю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котра проживає разом з сином в АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про народження дитини, її батьком є відповідач ОСОБА_3 .

Разом з тим позивач зазначає, що саме він є біологічним батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і, зі слів відповідачки, вони з відповідачем з початку 2017 року припинили шлюбні відносини, останній вдруге одружився та має дитину від іншого шлюбу.

06.04.2023 року позивач ОСОБА_2 уклав шлюб з відповідачкою ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 06.04.2023 року.

На цей час відповідачка ОСОБА_4 та дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживають разом з позивачем в АДРЕСА_1 .

Відповідно до вимог ст.122 Сімейного кодексу України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Згідно п. 6.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно ч. 1 ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

Згідно Висновку експертного дослідження № СЕ-19/114-23/21381-БД від 21.12.2023 року, ОСОБА_2 може бути біологічним батьком дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Ймовірність даної події складає 99,999 %.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 17 травня 2007 року у справі «Jevremovic v. Serbia» зазначив, що у відповідності до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод під час розгляду скарги про встановлення батьківства суди мають приділяти особливу увагу інтересам конкретної дитини.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України.

У Постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «в ході національного розгляду суд призначив ДНК-тест з метою вирішення цього спору про батьківство. Тест продемонстрував, що відповідач був батьком дитини з ймовірністю 99,99 відсотків. Суд враховує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року).

Так, батьківство ОСОБА_2 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджено матір`ю дитини, яка є відповідачем по справі та молекулярно-генетичним дослідженням.

Відповідно до ст. 134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.

Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

З огляду на п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

Аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, оскільки під час судового розгляду знайшов своє підтвердження факт того, що позивач є біологічним батьком дитини.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст. 58 Конституції України, ст. 122-129, 134, 213, 215 Сімейного кодексу України, Правилами реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, ст. 12, 13, 19, 81, 133, 141, 259, 263-265, 354 Цивільного процесуального України суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати Тернопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни в актовий запис №839 складений 20 квітня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції про народження ОСОБА_5 , а саме:

- прізвище « ОСОБА_6 » змінити на « ОСОБА_7 », по батькові « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 »;

- у графі «батько» зазначити: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк