Справа № 759/4193/23 Головуючий в суді І інстанції Твердохліб Ю.О.
Провадження № 22-ц/824/1693/2024 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(у порядку письмового провадження)

25 березня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: судді-доповідача Мельника Я.С., суддів Матвієнко Ю.О. та Гуля В.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівельна компанія "ФУНДАМЕНТ" на заочне рішення Святошинського районного суду міста Києва від 20 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівельна компанія "ФУНДАМЕНТ" про стягнення нарахованої, але не виплаченої суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовував тим, що з 01 лютого 2019 року по 08 листопада 2022 року він перебував в трудових відносинах з ТОВ "Домобудівельна компанія "ФУНДАМЕНТ" на посаді заступника головного енергетика відділу головного енергетика.

За виконану ним роботу ТОВ "Домобудівельна компанія "ФУНДАМЕНТ" нарахувало, але не виплатило, заробітну плату в загальному розмірі 49 115,95 грн.

08 листопада 2022 року він звільнився з займаної посади за угодою сторін відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України.

Він неодноразово звертався до відповідача з вимогою щодо виплати йому заборгованості по заробітній платі, проте нараховану заробітну плату йому так і не виплачено.

У зв`язку з вищевикладеним, ОСОБА_1 , з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог у зв`язку з частковою виплатою відповідачем заборгованості по заробітній платі у розмірі 46 700,00 грн., просив суд стягнути з відповідача на свою користь нараховану, але не виплачену заробітну плату та середній заробіток за час затримки розрахунку.

Заочним рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 20 вересня 2023 року позов ОСОБА_1 до ТОВ "Домобудівельна компанія "ФУНДАМЕНТ" про стягнення нарахованої, але не виплаченої суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку задоволено.

Стягнуто з ТОВ "Домобудівельна компанія "ФУНДАМЕНТ" на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену заробітну плату у розмірі 2 415, 95 грн та середній заробіток за час затримки розрахунку з 08.11.2022 року по 08.05.2023 року у розмірі 69 840,60 грн, а всього стягнуто 72 256, 55гривень.

Не погоджуючись із цим рішенням, ТОВ "Домобудівельна компанія "ФУНДАМЕНТ" подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволені цих позовних вимог - відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на те, що суд першої інстанції помилково провів розрахунок згідно розрахункових листів позивача за серпень 2021 року, вересень 2021 року та жовтень 2021 року.

Разом з тим, апелянт вважає, що оскільки за вересень та жовтень 2022 року заробітна плата позивачу не нараховувалася, для розрахунку середнього заробітку має братися мінімальна заробітна плата, яка станом на жовтень 2022 року складала 6 500 грн., тоді середній заробіток за час затримки розрахунку з 08 листопада 2022 року по 08 травня 2023 року становитиме 39 000 грн (6 500 * 6 міс.).

Апелянт додає, що суд першої інстанції не врахував практику Верховного суду щодо зменшення розміру відшкодування та не дослідив обставини, які мають значення для справи.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він заперечує проти її задоволення та просить залишити її без задоволення.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи і вимоги апеляційної скарги, вважає необхідним її залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи і у такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що з огляду на несвоєчасне проведення відповідачем розрахунку при звільненні позивача і, як наслідок, порушення його прав, необхідно стягнути на його користь не виплачену заробітну плату у розмірі 2 415, 95 грн та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 08 листопада 2022 року по 08 травня 2023 року у розмірі 69 840,60 грн.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 01 лютого 2019 року ОСОБА_1 прийнято на посаду начальника електродільниці відділу головного енергетика ТОВ "Домобудівельна компанія "ФУНДАМЕНТ" (Наказ 35-к від 30 січня 2019 року), 01 березня 2019 року переведено на посаду заступника головного енергетика відділу головного енергетика ТОВ "Домобудівельна компанія "ФУНДАМЕНТ" (Наказ № 86-к від 28 лютого 2019 року), 08 листопада 2022 року звільнено з ТОВ "Домобудівельна компанія "ФУНДАМЕНТ" за угодою сторін п.1 ст. 36 КЗпП України (Наказ № 218/к від 08 листопада 2022 року) (а.с. 14).

Згідно з Довідкою від 01 березня 2023 року про Індивідуальні відомості про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування(форми ОК-5) ОСОБА_1 був застрахований з 2019 року по 2022 рік ТОВ "Домобудівельна компанія "ФУНДАМЕНТ" та отримував заробітну плату, в тому числі за грудень 2021 року - 11 098, 67 грн., січень 2022 року - 11 098, 67 грн. (а.с 17-22).

Відповідно до довідки ТОВ "Домобудівельна компанія "ФУНДАМЕНТ" станом на 09 листопада 2022 року перед ОСОБА_1 є заборгованість по заробітній платі в розмірі 49 115,95 грн (а.с.23).

Згідно з розрахунковими листами ОСОБА_1 за серпень 2021 року всього виплачено - 17 453,23 грн, борг товариства - 43 677,33 грн; вересень 2021 року виплачено - 17 811,90 грн, борг товариства - 34 725,17 грн; жовтень 2021 року борг товариства - 43 584,91 грн (а.с. 24).

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

Згідно з ч.1 статті 116КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

Частиною 1 статті 117 КЗпП України передбачено, що у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року у справі №755/12623/19 (провадження № 14-47цс21), середній заробіток за статтею 117 КЗпП України за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій) та є своєрідною санкцією для роботодавця за винні дії щодо порушення трудових прав найманого працівника.

Середній заробіток розраховується відповідно до Постанови кабінету Міністрів України №100 від 08 лютого 1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати».

Відповідно до п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 р. № 100(у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Абзацами 4, 6 пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 р. № 100 передбачено, якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

Час, протягом якого працівник згідно із законодавством не працював і за ним не зберігався заробіток або зберігався частково, виключається з розрахункового періоду. З розрахункового періоду також виключається час, за який відсутні дані про нараховану заробітну плату працівника внаслідок проведення бойових дій під час дії воєнного стану.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення спору. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. ст. 76, 77, 78, 79 ЦПК України).

На підставі вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що середня заробітна плата ОСОБА_1 , має обчислюватися виходячи з заробітної плати за грудень 2021 року - 11 098, 67 грн. та січень 2022 року - 11 098, 67 грн., оскільки це два останні календарні місяці, в яких він працював і за ним повністю зберігався заробіток, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні у розмірі 69 840,60 грн., виходячи з середньоденної заробітної плати у розмірі 541, 40 грн. та строку затримки розрахунку, що не перевищує 6 місяців, а саме з 08 листопада 2022 року по 08 травня 2023 року.

Таким чином, колегія суддів відхиляє доводи апелянта про неправильність обрахунку місцевим судом середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, оскільки згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати, з розрахункового періоду виключається час, протягом якого працівник згідно із законодавством не працював і за ним не зберігався заробіток або зберігався частково.

Доводи апеляційної скарги про те, що для розрахунку середнього заробітку необхідно брати розмір мінімальної заробітної плати, яка станом на жовтень 2022 року становила 6 500 грн., оцінюються колегією суддів критично, позаяк ґрунтуються на власному помилковому тлумаченні апелянтом норм законодавства.

В частині доводів апелянта про неврахування судом першої інстанції практики Верховного Суду про зменшення розміру відшкодування, колегія зазначає, що відповідачем перелічені обставини, які за позицією Великої Палати Верховного Суду у постанові від 26 червня 2026 року у справі 761/9584/15 мають бути враховані судом при вирішені справи, проте, в той же час, відповідач не наводить обґрунтованих підстав для зменшення розміру відшкодування, а тому ці доводи апелянта відхиляються колегією суддів як необґрунтовані.

Інших вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування, і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, та не повторювали доводів відповідача в суді першої інстанції, належна оцінка яким була надана судом першої інстанції, апеляційна скарга не містить.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівельна компанія "ФУНДАМЕНТ`залишити без задоволення, а заочне рішення Святошинського районного суду міста Києва від 20 вересня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Судді: