ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 542/59/22 Номер провадження 22-з/814/94/24 Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
05 березня 2024 року м. Полтава
Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого (судді-доповідача): Карпушина Г.Л., суддів: Гальонкіна С.А., Кузнєцової О.Ю., при секретарі судового засідання: Буйновій О.П.,-
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Слуцького Олександра Владиславовича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Добробут» про розірвання договору оренди земельної ділянки, скасування реєстрації іншого речового права з його одночасним припиненням та стягнення орендної плати, -
Постановою Полтавського апеляційного суду від 20.02.2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено. Рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 16 листопада 2023 року - скасовано.
Ухвалено нове рішення, яким позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Добробут» про розірвання договору оренди земельної ділянки, скасування реєстрації іншого речового права з його одночасним припиненням та стягнення орендної плати, - задоволено.
23.02.2024 у підсистемі «Електронний суд» сформовано клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Слуцького Олександра Владиславовича про ухвалення додаткового рішення, в якому він просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробут» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн, пов`язану із розглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Вказана заява обґрунтована тим, що у судових дебатах представник позивача повідомив апеляційний суд про орієнтований розмір витрат на професійну правничу допомогу, які він поніс в суді апеляційної інстанції, та вказав, що докази понесених витрат будуть подані ним в порядку встановленому ч.8 ст.141 ЦПК України.
Представником відповідача подано заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в яких останній прохав ухвалити додаткове рішення по справі яким у стягнення витрат понесених на правничу професійну допомогу відмовити.
Перевіривши наведені в заяві доводи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходе на наступного висновку.
Згідно положень частин 1, 4 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.
Пунктами 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, а також витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Разом з тим, положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до частин першої-четвертої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (частина третя статті 141 ЦПК України). При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормовані частиною четвертою статті 141 ЦПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 141 цього Кодексу.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на правову допомогу або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою, шостою, сьомою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Разом із тим, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137, частина восьма статті 141 ЦПК України).
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі КГС від 03.10.2019 р у справі № 922/445/19, додатковій постанові Верховного Суду від 28.05.2021 р у справі № 727/463/19, постановах Верховного Суду від 02.12.2020 р у справі № 317/1209/19, від 03.02.2021 р у справі № 554/2586/16-ц, від 17.02.2021 р у справі № 753/1203/18.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 р у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
23.02.2024 у підсистемі «Електронний суд» сформовано клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Слуцького Олександра Владиславовича про ухвалення додаткового рішення, в якому він просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробут» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн, пов`язану із розглядом справи у суді апеляційної інстанції.
З поданих доказів вбачається, що 17.01.2022 року між ОСОБА_1 та адвокатом Слуцьким Олександром Владиславовичем укладено договір № 17/01-22 про надання правової (правничої) допомоги. До клопотання про ухвалення додаткового рішення долучено: Акт приймання-передачі виконаних робіт за договором про надання правової (правничої) допомоги від 17.01.2022, та попередній розрахунок вартості послуг на правову допомогу в якому зазначено розмір гонорару в сумі 15 000,00 грн.
З матеріалів справи вбачається, що згідно попереднього розрахунку вартості послуг на правову допомогу адвокатом Слуцьким Олександром Владиславовичем надано такі послуги: написання апеляційної скарги, участь у в судовому засіданні 20.02.2024 року.
З огляду на зазначене у сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, щодо наявності підстав для часткового задоволення клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Слуцького Олександра Владиславовича та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробут» на користь ОСОБА_1 витрат пов`язаних з наданням правничої допомоги в розмірі 5000,00 грн.
Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Слуцького Олександра Владиславовича про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.
Ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробут» на користь ОСОБА_1 судові витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 (п`ять тисяч) гривень.
Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Повний текст постанови виготовлено 06 березня 2024 року.
Головуючий суддя : _________________________ Г.Л. Карпушин
Судді: ___________________ С.А. Гальонкін ___ ________________ О.Ю. Кузнєцова