Справа № 510/1783/23
Провадження № 2/510/742/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.02.24 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

-за участю секретаря Арабаджи Л.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідачі позовні вимоги визнали, щодо їх задоволення не заперечували, просили розглянути справу у їх відсутності.

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Аждер В.А. на задоволенні позову наполягав, просив про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про смерть ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; копія довідки Виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області від 09.02.2023р. №0361 про склад сім`ї ОСОБА_5 на день її смерті; копія свідоцтва про народження ОСОБА_6 ; копія Витягу від 10.12.2022р. з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_6 ; копія свідоцтва про укладення шлюбу між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_9 ; копія свідоцтва про укладення шлюбу між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 ; копія свідоцтва про право власності від 16.08.2001р. №3-4473 (1/2 частина житлового будинку за ОСОБА_5 ); копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.08.2001р. №3-4474 (інша частина житлового будинку за ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 в рівних частках за кожною з них); копія технічного паспорту на житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_1 , оформленого на ім`я ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 ; копія договору купівлі-продажу від 02.12.2021р.; копія розписки від 02.12.2021р.; копія акту прийому-передання нерухомості за договором купівлі-продажу житлового будинку від 02.12.2021р.; відповідь завідувачки Ренійської державної нотаріальної контори від 09.02.2024р. (після смерті ОСОБА_5 спадкова справа не заводилась); Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру від 08.02.2024р.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка ОСОБА_1 , діюча через свого представника ОСОБА_11 , звернулася до суду із вищезгаданими вимогами до відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , зазначивши, що 02.12.2021 р. між нею та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 була досягнута домовленість про купівлю належного їм житлового будинку із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого по АДРЕСА_1 , за 99500 грн. 02.12.2021р. сторони уклали між собою відповідний письмовий договір. В той же день позивачка передала відповідачам обумовлену суму, а відповідачі передали документи на житловий будинок (що були у них в наявності). У майбутньому відповідачі пообіцяли позивачці укласти договір купівлі-продажу нерухомості в нотаріальному порядку.

Після вчинення правочину позивачка організувала догляд за придбаною нерухомістю, зробила там ремонт, обробляє присадибну земельну ділянку, сплачує всі необхідні комунальні платежі. З метою нотаріального засвідчення правочину позивачка неодноразово зверталася до відповідачів, однак ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 від посвідчення договору ухиляються, на прохання позивачки про зустріч не реагують, мотивуючи нестачею вільного часу, матеріальними труднощами та ін. Пізніше, при зустрічі, відповідачка ОСОБА_2 пояснила, що засвідчити угоду в нотаріальному порядку неможливо, оскільки на час укладення договору купівлі-продажу (02.12.2021р.) відповідачка ОСОБА_4 не рахувалася зареєстрованим власником відповідних часток житлового будинку, а фактично володіла ними. Так, відповідачкам належало на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.08.2001р. по 1/8 частці спірної нерухомості за кожною з них, а їх матері ОСОБА_5 5/8 часток нерухомості. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла. На випадок своєї смерті ОСОБА_5 належним їй майном не розпорядилась, заповіту не залишила. У передбачений законом строк жодний із спадкоємців відповідачів (доньок ОСОБА_5 ) не звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса. Проте, відповідачка ОСОБА_4 прийняла спадщину фактично, в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на день смерті ОСОБА_5 мешкала разом із нею. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Отже, слід вважати, що відповідачці ОСОБА_4 належали 6/8 часток житлового будинку із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого по АДРЕСА_1 , які вона продала позивачці за письмово оформленим договором купівлі-продажу.

При зверненні до відповідних органів із питанням про переоформлення документації на будинок на себе, позивачці було роз`яснено, що зробити це неможливо, оскільки у сторін відсутній правовстановлюючий, належним чином завірений документ на доказ вчинення правочину, крім того, письмовий договір купівлі-продажу від 02.12.2021р. було укладено у т.ч. від імені продавця, який на той час не оформив прийняття спадщини на відповідні частини нерухомості. Враховуючи вищенаведене, позивачка вимушена була звернутися із позовом до суду.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

За ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно : було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Також не підлягає віндикації майно, що було продане набувачу у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Відповідно до ч.3 ст. 388 ЦК України майно набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, може бути витребуване в усіх випадках.

Згідно із ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 ЦК України, майно не може бути витребуване у нього. Згідно ст. 397 ЦК України, володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Право володіння чужим майном може належати одночасно двом або більше особам. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

Враховуючи вищевикладені засади законодавства, сторона у справі позивачка ОСОБА_1 є добросовісним набувачем, оскільки на час укладення письмової угоди про купівлю-продаж житлового будинку із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого по АДРЕСА_1 , вона не знала і не могла знати про те, що ОСОБА_4 не мала права на відчуження відповідних часток нерухомості, у зв`язку із тим, що вона належним чином не оформила право на спадщину після смерті ОСОБА_5 . Отже, вбачаються правові підстави для набуття позивачкою права власності на вищевказану нерухомість, як добросовісним набувачем.

Як вже зазначалося вище, між позивачкою та відповідачками була досягнута домовленість про купівлю-продаж нерухомості, згідно якої відповідачки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 продали, а позивачка купила житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_1 , за 99500 грн. 02.12.2021р. позивачка передала відповідачам обумовлену суму, а відповідачі передали позивачці документи на будинок (які були в наявності) за цією ж адресою. Оскільки на момент укладення угоди сторони не мали змоги засвідчити договір нотаріально, вони домовилися зробити це згодом. Оскільки це виявилося неможливим, позивачка звернулася до суду із відповідним позовом.

Виходячи із вищенаведеного, угода (правочин) між сторонами відбулася, вона виконана в повному обсязі, нею були припиненні обов`язки відповідачів щодо житлового будинку та встановленні права на нерухомість у позивачки як добросовісного набувача, тому є правові підстави визнати право власності на нерухомість за позивачкою, як добросовісним набувачем.

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 200, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 16, 330, 388, 397, 657 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) право власності на:

-житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (5/8 часток даного житлового будинку рахуються зареєстрованими за ОСОБА_5 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя Вячеслав ДУДНИК