Справа № 180/1992/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2024 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Тананайської Ю.А., за участю секретаря Павлович Н.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Марганецького міського суду Дніпропетровської області подання державного виконавця Марганецького ВДВС у Нікопольському Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Мамедова Ю.О. про привід боржника

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець звернулася до суду із зазначеним поданням, посилаючись на те, що у неї на виконанні знаходиться виконавче провадження № 57596382 з примусового виконання судового наказу №180/1992/18 від 12.10.2018 року, виданого про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Боржник добровільно стягнуті кошти не сплатив, відомості щодо його працевлаштування відсутні, наявність у останнього доходів, з яких можливо провести утримання не встановлено. Просить винести ухвалу про привід боржника.

Державний виконавець, боржник та стягувач в судове засідання не з`явились, що не перешкоджає розгляду подання.

Зважаючи на викладене вище, суд вважає можливим розглянути подання за відсутності учасників справи на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч. 2 ст.247ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши подання державного виконавця, перевіривши матеріали справи, вважає, що таке задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.14 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Привід за своєю правовою природою є заходом процесуального примусу, що полягає у затриманні і примусовому доставленні особи задля забезпечення її участі у провадженні у випадках, якщо цю особу було належним чином викликано, але вона не з`явилася без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття.

Державний виконавець не надав доказів того, що ним вчинено всі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», які спрямовані на виконання рішення суду. Також не надано доказів, які б підтверджували належне повідомлення боржника про його обізнаність щодо відкриття виконавчого провадження, наявність заборгованості та виклик до виконавчої служби, поштових повідомлень, розписок про одержання боржником виклику.

Крім того, у поданні державний виконавець посилається на ст. 375 ЦПК України, хоча з 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року, яким цивільний процесуальний кодекс України викладено в новій редакції, відповідно до якої привід боржника передбачено ст. 438 ЦПК України.

З огляду на вищезазначене, відсутні правові підстави для застосування приводу боржника та для задоволення подання державного виконавця.

Керуючись ст.ст.260,353,438 ЦПК України, ст.ст. 1, 18, 19, 28Закону України «Про виконавче провадження», суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні подання державного виконавця Марганецького ВДВС у Нікопольському Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Мамедової Ю.О. про привід боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя: Ю. А. Тананайська