Справа № 541/2533/23
Провадження № 2/541/205/2024
У Х В А Л А

Іменем України

про закриття провадження у справі

14 березня 2024 року місто Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі головуючого - судді Шатілової Л.Г., за участю секретаря судового засідання Непокупної Л.М., представника відповідача Романовської О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миргород в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ,

в с т а н о в и в:

В провадженні Миргородського міськрайонного суду Полтавської області на розгляді перебуває вищевказана цивільна справа.

06.03.2024 року від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог.

12.03.2024 року від представника відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч.1 ст. 255 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю предмета спору.

14.03.2024 року від представника позивача надійшла заява про закриття провадження у справі у зв`язку з відмовою від позовних вимог (з врахуванням зменшення позовних вимог), посилаючись на ч. 3 ст.141 ЦПК України просила стягнути з відповідача 2684,00 грн. сплаченого судового збору.

Представник позивача в заяві від 14.03.2024 року просив розглядати справу у його відсутність.

В судовому засіданні представник відповідача підтримала своє клопотання про закриття провадження у справі та заперечувала проти задоволення клопотання представника позивача .

Заслухавши пояснення представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , дослідивши надані клопотання сторін, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до принципу диспозитивності, закріпленого ст.13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

В п.4 ч.1 ст. 255 ЦПК України зазначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Згідно з ч.3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак, якщо позивач не підтримує своїх вимог внаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Позивач скористався своїм процесуальним правом відмови від позову, оскільки відповідач сплатив борг. На підставі наведеного суд, приймаючи відмову позивача від позову, дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі.

Щодо клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про закриття провадження на підставі п. 2 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому потрібно надавати сутнісного, а не формального значення.

У статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Предметом спору є об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить постановити певне судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, неіснування (відсутність) предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Відповідно до правового висновку, сформульованого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04 (провадження № 12-67гс19), прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у разі припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Врахувавши викладене, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21) зазначив, що закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України є можливим, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції відповідного судового рішення.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України дає підстави для висновку, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема, у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутнім після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають низку передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема: шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Даний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 31.07.2023 року у справі № 335/8285/22.

Судом встановлено, що на час відкриття провадження у цій справі між сторонами існував спір, який в подальшому припинив своє існування, у зв`язку з добровільним виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, тому законних підстав для закриття провадження з підстав відсутності предмета спору не має.

У зв`язку з вищевикладеним в задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 13, 142, 206, 255, 260, 353,354 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання представника ТОВ «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» Шелест М. Б. про закриття провадження у справі у зв`язку з відмовою від позову - задовольнити.

Прийняти відмову ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» від позову.

Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ - закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» судовий збір в розмірі 2684 ( дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок на поточний рахунок НОМЕР_2 в АБ «УКРГАЗБАНК» м.Києва, МФО 320478.

В задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 15.03.2024.

Суддя: Л.Г.Шатілова