Провадження № 22-з/811/70/24 Доповідач в 2-й інстанції Левик Я. А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

секретарка: Назар Х.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові заявуОСОБА_1 про ухвалення додаткової постанови у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , державного реєстратора Мостиської міської ради Львівської області Поліщак Марії Василівни, обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Квітковий-2018», третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська будівельна компанія «Львів» про скасування державної реєстрації права власності щодо об`єкта нерухомого майна, скасування рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, визнання припиненим права власності, визнання недійсним договору про порядок сплати пайового внеску та відшкодування заподіяної моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 06 грудня 2022 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , державного реєстратора Мостиської міської ради Львівської області Поліщак Марії Василівни, обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Квітковий-2018», третя особа без самостійних вимог на стороні позивача - товариство з обмеженою відповідальністю «Українська будівельна компанія «Львів» про скасування державної реєстрації права власності щодо об`єкта нерухомого майна, скасування рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, визнання припиненим права власності, визнання недійсним договору про порядок сплати пайового внеску та відшкодування заподіяної моральної шкоди задоволено частково.

Скасовано державну реєстрацію права власності щодо об`єкта нерухомого майна реєстраційний номер 101, яка була проведена державним реєстратором Чернівської сільської ради Мостиського району Львівської області Поліщак Марією Василівною, про що нею 27.08.2019 року вчинено запис про право власності №32997957.

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 48433184 від 29.08.2019 року, яке було винесено державним реєстратором Чернівської сільської ради Мостиського району Львівської області Поліщак Марією Василівною.

Визнано припиненим право власності ОСОБА_2 на нежитлове приміщення №3 площею 88,51 кв. м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) в будинку АДРЕСА_1 .

Стягнуто солідарно з відповідачів ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), державного реєстратора Мостиської міської ради Львівської області Поліщак Марії Василівни (81300, Львівська область, м. Мостиська, вул. Грушевського, 3), обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Квітковий-2018» (, адреса місцезнаходження: 61000, Харківська область, м.Харків, Московський проспект, буд.108) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 ) 30 000,00 грн. (тридцять тисяч гривень) у відшкодування завданої моральної шкоди на рахунок за наступними банківськими реквізитами: отримувач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ; рахунок № НОМЕР_3 ; банк отримувача: Філія - Львівське обласне управління АТ «Ощадбанк»; код за , МФО 325796.

Стягнуто солідарно з відповідачів ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), державного реєстратора Мостиської міської ради Львівської області Поліщак Марії Василівни (81300, Львівська область, м. Мостиська, вул. Грушевського, 3), обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Квітковий-2018» (, адреса місцезнаходження: 61000, Харківська область, м.Харків, Московський проспект, буд.108) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 ) 6 741,86 грн. (шість тисяч сімсот сорок одну гривню вісімдесят шість копійок) витрат по оплаті судового збору та 15 000, 00 грн. (п`ятнадцять тисяч гривень) витрат на правову допомогу.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Вказане рішення оскаржили ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Постановою Львівського апеляційного суду від 30 січня 2024 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - задоволено частково. Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 06 грудня 2022 року в частині відмови в задоволенні позовної вимоги про визнання недійсним договору - змінено, виклавши мотивувальну частину рішення, в редакції цієї постанови. Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 06 грудня 2022 року в частині вимоги про стягнення моральної шкоди змінено. Стягнуто солідарно з відповідачів ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), державного реєстратора Мостиської міської ради Львівської області Поліщак Марії Василівни (81300, Львівська область, м. Мостиська, вул. Грушевського, 3) на користь позивачки ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 ) 30 000,00 грн. (тридцять тисяч гривень) для відшкодування завданої моральної шкоди на рахунок за наступними банківськими реквізитами: отримувач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ; рахунок № НОМЕР_3 ; банк отримувача: Філія - Львівське обласне управління АТ «Ощадбанк»; код за , МФО 325796. В решті рішення суду залишено без змін.

27 лютого 2024 року до Львівського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткової постанови, в якій просить:

- поновити строк для подання цієї заяви;

- ухвалити додаткову постанову про стягнення солідарно з відповідачів ОСОБА_2 , державного реєстратора Мостиської міської ради Львівської області Поліщак Марії Василівни на користь позивачки ОСОБА_1 сплаченого нею судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 10112,79 грн.;

- ухвалити додаткову постанову про стягнення солідарно з відповідачів ОСОБА_2 , державного реєстратора Мостиської міської ради Львівської області Поліщак Марії Василівни на користь позивачки ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 15000 грн. за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

В обґрунтування заяви вказує на те, що відповідно до ч.9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, що власне встановлено судом першої інстанції при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 , суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю. Також вказує на те, що при перегляді рішення суду першої інстанції в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_1 користувалася правовою допомогою адвоката Мусаковського А.В., яка полягала, зокрема (але не виключно) у виготовленні апеляційної скарги, участь в судових засіданнях, спростування позицій відповідачів у справі.

До заяви ОСОБА_1 подала Додаток №1 до Договору про надання правової допомоги №12 від 31.01.2024 року та Акт наданих послуг №6 від 31.01.2024 року.

В судове засідання учасники справи (їх представники) не з`явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності (відсутності їх представників), зважаючи на те, що учасники справи повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки (неявки представників) суду представлено не було та зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Частиною першою статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При цьому, пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України відносить витрати на професійну правничу допомогу саме до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Згідно ч.1, ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила частково скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 06.12.2022 року та ухвалити у відповідній частині нове рішення суду про стягнення з відповідачів на користь позивача ОСОБА_1 відшкодування завданої моральної шкоди в повному обсязі - по 103 662,00 грн. з кожного.

Враховуючи те, що постановою Львівського апеляційного суду від 30 січня 2024 року рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 06 грудня 2022 року в частині вимоги про стягнення моральної шкоди змінено та стягнуто з відповідачів ОСОБА_2 державного реєстратора Мостиської міської ради Львівської області Поліщак Марії Василівни на користь позивачки ОСОБА_1 30 000,00 грн. для відшкодування завданої моральної, - колегія суддів вважає, що у суду відсутні підстави для стягнення з відповідачів на користь позивачки судового збору, оскільки по суті вимоги скарги не задоволені у тій частині, про яку просила позивачка.

Що стосується посилання ОСОБА_1 на ч.9 ст. 141 ЦПК України слід вказати таке.

Так, згідно ч.9 ст. 141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Так, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не встановлено зловживання відповідачами процесуальними правами.

Що стосується доводів заявниці про те, що спір виник внаслідок неправильних дій сторони, що власне встановлено судом першої інстанції при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 , то такі колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки вказана норма закону стосується неправильних процесуальних дій сторони, чого під час розгляду справи судом не встановлено.

Окрім цього, заявницею не наведено жодних доводів внаслідок яких саме неправильних процесуальних дій та якої сторони виник спір.

Зважаючи на вказане, у задоволені заяви про ухвалення додаткової постанови в частині стягнення судового збору слід відмовити.

Що стосується витрат на правову допомогу слід вказати таке.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У постанові Верховного Суду від 13 жовтня 2021 року у справі

№ 520/8662/19 зазначено, що сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначила, що попередній (орієнтовний) розмір витрат на правову допомогу у суді апеляційної інстанції складає 10000 грн.

Однак, матеріали справи не підтверджують того, що ОСОБА_1 подавала до прийняття рішення докази, які б підтверджували розмір понесених нею судових витрат, як і не зробила заяву про те, що такі докази будуть подані до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, як того вимагають приписи чинного процесуального законодавства.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що наведення стороною попереднього розрахунку суми судових витрат не є заявою щодо необхідності їх розподілу, яка (заява) з урахуванням зазначених приписів чинного процесуального законодавства повинна подаватися/заявлятися у належній процесуальній формі.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 27.06.2023 у справі №907/568/22, від 09.08.2023 у справі №907/850/22.

У додатковій постанові Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі № 910/9111/17 вказано, що відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється за наявності відповідної заяви (клопотання) сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, а в суді касаційної (апеляційної) інстанції - до прийняття постанови у справі.

Зважаючи на вказане, заявниця не дотрималася процедури, визначеної частиною восьмою статті 141 ЦПК України, оскільки докази розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Таких заяв та доказів під час дебатів подано не було.

Відповідно, якщо учасник справи до закінчення судових дебатів (в суді апеляційної інстанції - до прийняття постанови у справі) не заявив клопотання про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу, суд не має підстав для розгляду питання про розподіл здійснених учасником витрат на професійну правничу допомогу (див. постанову Верховного Суду від 14 січня 2019 року у справі № 927/26/18).

Враховуючи те, що ОСОБА_1 не подавала доказів на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу до закінчення судових дебатів, не зазначаладо закінчення судових дебатів про намір подати такі докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення судового рішення, тому колегія суддів вважає, що заявуОСОБА_1 про ухвалення додаткової постанови в частині стягнення витрат на правничу допомогу слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 270, 258-259 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткової постанови в частині стягнення судового збору - відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткової постанови в частині стягнення витрат на правничу допомогу - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали безпосередньо до суду Верховного Суду.

Повний текст ухвали складено 19 березня 2024 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Н.П. Крайник

М.М. Шандра