Справа № 461/4457/23 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 22-ц/811/3044/23 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
Провадження №22-ц/811/3314/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

секретарка: Гай О.О.,

за участі в судовому засіданні відповідачки ОСОБА_1 (в режимі відео конференції), її представниці ОСОБА_2 (в залі суду), представниці позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4 (в залі суду),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові в режимі відео конференції цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова в складі судді Волоско І.Р. від 28 вересня 2023 року та на ухвалу Галицького районного суду м. Львова в складі судді Волоско І.Р. від 20 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , за участі Органу опіки і піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 за участі Органів опіки і піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради та Служба у справах дітей Вінницької міської ради про визначення місця проживання дитини, -

в с т а н о в и л а :

ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 28 вересня 2023 року заяву про забезпечення позову задоволено частково.

Вжито заходи забезпечення позову шляхом:

- заборони ОСОБА_1 вчиняти дії, спрямовані на зміну місця навчання малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у навчальному закладі Загальноосвітній школі І та III ступеня «Школа вільних та небайдужих міста Львова» на інший учбовий заклад, та зміну способу (форми) здобуття освіти у Загальноосвітній школі І та III ступеня «Школа вільних та небайдужих міста Львова»;

- зобов`язання ОСОБА_1 :

- утриматись від дій, які спрямовані на перешкоджання належного відвідування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроків у приміщенні навчального закладу Загальноосвітньої школи І та III ступеня «Школа вільних та небайдужих міста Львова»;

- утриматись від дій, які спрямовані на перешкоджання використання дитиною особистого мобільного телефону, в Т.Ч. шляхом його відключення або відібрання;

- зобов`язання ОСОБА_1 , на час розгляду даної справи, не вчиняти дії, спрямовані на зміну місця проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 20 жовтня 2023 року заяву про забезпечення позову задоволено.

Вжито заходи забезпечення позову шляхом:

- заборони перетину державного кордону України малолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (закор.паспорт Marchak Sofiia Gf 577399), у напрямку - виїзд з України, у будь-чиєму супроводі;

- заборони ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; паспорт громадянина України НОМЕР_2 , виданий Галицьким РВ у мЛьвові ГУДМС України у Львіській області 28.10, остання відома адреса проживання: АДРЕСА_2 , засоби зв`язку: НОМЕР_3 ) та будь-яким іншим особам вчиняти дії, спрямовані на виїзд за межі України малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- утримання ОСОБА_1 від вчинення перешкод у будь-який спосіб (шляхом ізоляції дитини, відібрання у неї телефону, заборони спілкування тощо) у спілкуванні ОСОБА_3 з донькою ОСОБА_5 .

Вказані ухвали оскаржила ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 28 вересня 2023 рокупросить ухвалу суду скасувати.

Звертає увагу на те, що на момент подачі заяви про забезпечення позову діяло 2 тимчасово-заборонні приписи щодо ОСОБА_3 ,через домашнє насильство із забороною підходити та спілкуватися з донькою та дружиною до 23:00 26.09.2023р. Заява про забезпечення позову була подана 26.09.2023р. - на момент дії заборонного припису. Будь-яких обмежень у спілкуванні дитини з батьком, зокрема по телефону, ОСОБА_1 не вчиняла, доказів протилежному суду при ухваленні оскаржуваної ухвали не надано. Заходи забезпечення позову мають полягати у визначенні часу та місця побачення дитини одним із батьків, який на час розгляду справи проживає окремо від неї, спрямовані на усуненні перешкод у спілкуванні дитини з цим із її батьків на час вирішення спору про визначення місця проживання дитини. Даною ухвалою жодним чином не забезпечено право на спілкування матері з дитиною, а лише обмеження у її правах, з цього приводу Європейський суд з прав людини наголошує на необхідності та важливості спілкування дитини із кожним з батьків на час процесу при розгляді питання про визначення місця проживання дитини. Оскаржуваною ухвалою не обґрунтовано ризики невиконання рішення суду в майбутньому, не враховано та необґрунтовано співмірність прав та обов`язків кожного з батьків - вимоги зобов`язального характеру стосовно ОСОБА_1 обмежують її у виконанні батьківських обов`язків, що суперечить загальним засадам Сімейного законодавства, зокрема це стосується обмеження щодо вибору місця навчання та місця проживання дитини.

В апеляційній скарзі на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 20 жовтня 2023 року просить ухвалу суду скасувати.

Зазначає, що жоден із долучених доказів (в порядку ст.79 ЦПК України), на яких ґрунтується оскаржувана ухвала, не містить достовірної інформації про намір ОСОБА_1 перетнути разом донькою державний кордон України, відтак обмеження підлягають скасуванню. З моменту переїзду у Вінницю і до 16 жовтня 2023р., включно, ОСОБА_5 проживала разом з матір`ю, саме у власній квартирі ОСОБА_1 , про що достеменно було відомо позивачу, оскільки дочка через відеозв`язок повідомила про це батька особисто. Будь-яких обмежень у спілкуванні дитини з батьком по телефону відповідачка не вчиняла. В прихисток не взяли мобільний телефон куплений дитині позивачем, тому що на ньому було налаштоване останнім відстеження мобільного, а місце знаходження прихистку є засекречена інформація, за розголошення якої ОСОБА_1 несе відповідальність. Але заборони в спілкуванні дитини з татом, родиною чи друзями немає, ОСОБА_1 надає свій телефон для спілкування дитині, коли вона бажає відповісти. Докази на підтвердження викладеного містяться в матеріалах справи №461/4457/23. Останній раз батько спілкувався з дитиною 03.11.2023р. (не телефонував і не писав дитині, а лише поставив відмітки на повідомлення від доньки). ОСОБА_1 просить скасувати обмеження, враховуючи і інші факти, які свідчать про те, що вона не мала наміру перетинати державного кордону разом і з донькою, а саме просить врахувати те, що: в квітні місяці вона подала документи на виготовлення для доньки закордонного паспорта, адже в попередньому документі вже спливав термін дії, а дозвіл батька на це не вимагався. Попередній паспорт виготовляв доньці батько, про що не поставив до відома відповідачку. Доручення на виїзд дитини, підписану батьком, ОСОБА_1 мала з собою, термін дії останнього - до 21 жовтня 2023 року (копія додається). Відповідачка зазначає, що можливість виїзду за державний кордон України у неї була багато разів, однак це не було її метою, так як донька хотіла і по теперішній день хоче проживати у Вінниці з матір`ю та ходити у гімназію №24 (КЗ «Вінницька гімназія №24»). Саме там ОСОБА_1 разом з донькою розпочали новий період життя, до моменту несподіваного, неузгодженого з матір`ю приїзду батька 16.10.2023 року в школу у Вінниці, звідки він забрав особову справу дитини. Вважає, що ухвала порушує права дитини на вільне пересування, відпочинок та на безпеку її особистого життя, адже в Україні діє військовий стан, а заборона виїзду за межі кордону України позбавляють її права на особисту безпеку, життя та здоров`я.

В судове засідання окрім відповідачки ОСОБА_1 (в режимі відео конференції), її представниці ОСОБА_2 (в залі суду), представниці позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4 (в залі суду), решта учасників справи не з`явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності, зважаючи на те, що такі повідомлялась про час та місце судового розгляду належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було та зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Клопотання ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_6 про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою позивача колегія суддів вважала безпідставним та відхилила, зважаючи на те, що справи за заявами про застосування заходів забезпечення позову розглядаються у стислі строки, оскільки як заходи, так і не вжиття таких заходів можуть спричинити шкоду сторонам у справі чи іншим особам, яких такі можуть стосуватися. Окрім цього у судовому засіданні брала участь представниця позивача та така подала додаткові пояснення та докази.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідачки та її представниці на підтримання апеляційних скарг, представниці позивача в заперечення скарг, дослідивши виділені матеріали справи, оцінивши мотиви учасників справи в межах доводів позовної заяви, зустрічної позовної заяви, заяв про забезпечення позову, апеляційних скарг, а також усних пояснень учасників справи у суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 28 вересня 2023 року підлягає до часткового задоволення, а апеляційна скарга ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 20 жовтня 2023 року до задоволення не підлягає з таких підстав.

Із змісту оскаржуваної ухвали Галицького районного суду м. Львова від 28 вересня 2023 року вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.149-150, 153, 258, 260 ЦПК України, 157 СК України, 15 Закону України «Про охорону дитинства» задовольняючи заяву про забезпечення позову виходив з того, що у провадженні Галицького районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа Орган опіки і піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи Орган опіки і піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, служба у справах дітей Вінницької міської ради про визначення місця проживання дитини.Постановляючи ухвалу суд виходив з того, що на даний час триває судовий спір між сторонами з приводу визначення місця проживання дитини і до його вирішення загальні норми законодавства щодо участі обох батьків у виховання дитини повинні буди дотримані обома сторонами, з врахуванням насамперед, інтересів дитини-малолітньої ОСОБА_7 , 2015 року народження. Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, з урахуванням права батька на особисте спілкування з донькою, відсутністю випадків, які обмежують право на таке спілкування, а також враховуючи ту обставину, що між сторонами існує спір щодо визначення місця проживання дитини, суд дійшов висновку про доцільність забезпечення позову на час розгляду справи , а також з врахуванням того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених або оспорюваних прав або інтересів позивача за захистом, яких він звернувся до суду.

Колегія суддів, перевіряючи оскаржуване судове рішення в межах доводів апеляційної скарги вважає, що суд першої інстанції постановив судове рішення без повного та всебічного з`ясування всіх обставин, що мали значення; судом при постановленні такої ухвали не в повному обсязі дотримано вимог закону; обставини ж, які суд вважав встановленими не доведені, а тому оскаржуване судове рішення підлягає частковому скасуванню.

Із змісту оскаржуваної ухвали Галицького районного суду м. Львова від 20 жовтня 2023 року вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.149-150, 153, 258, 260 ЦПК України, 157 СК України, 15 Закону України «Про охорону дитинства» задовольняючи заяву про забезпечення позову виходив з того, що у провадженні Галицького районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа Орган опіки і піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи Орган опіки і піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, служба у справах дітей Вінницької міської ради про визначення місця проживання дитини. Судове рішення про визначення місця проживання дитини і відібрання дитини від батька (матері) без позбавлення батьківських прав спрямовано на передачу дитини від однієї особи (батька/матері) до іншої особи (матері/батька). Постановляючи ухвалу суд виходив з того, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батькові спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини і відбувається саме в інтересах дитини. Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, з урахуванням права батька на особисте спілкування з донькою, відсутністю випадків, які обмежують право на таке спілкування, а також враховуючи ту обставину, що між сторонами існує спір щодо визначення місця проживання дитини, суд дійшов висновку про доцільність забезпечення позову.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції вцілому відповідають обставинам, що мають значення та вимогам закону.

Згідно ч.1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливитивиконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Не допускається забезпечення позову шляхом накладення арешту на заробітну плату, пенсію та стипендію, допомогу по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, яка виплачується у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю (включаючи догляд за хворою дитиною), вагітністю та пологами, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на допомогу, яка виплачується касами взаємодопомоги, благодійними організаціями, а також на вихідну допомогу, допомогу по безробіттю, на майно (активи) або грошові кошти неплатоспроможного банку, банку, щодо якого прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених статтею 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (крім ліквідації банку за рішенням його власників), а також на майно (активи) або грошові кошти Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Ця вимога не поширюється на позови про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, про відшкодування збитків, заподіянихкримінальним правопорушенням.

Не може бути накладено арешт на предмети, що швидко псуються.

Не допускається забезпечення позову шляхом зупинення тимчасової адміністрації або ліквідації банку, заборони або встановлення обов`язку вчиняти певні дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, його посадовим особам, у тому числі уповноваженим особам Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, при здійсненні тимчасової адміністрації чи ліквідації банку, а також зупинення дії рішень Кабінету Міністрів України про участь держави у виведенні неплатоспроможного банку з ринку, індивідуальних актів Міністерства фінансів України, прийнятих на виконання таких рішень Кабінету Міністрів України, індивідуальних актів Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, прийнятих у процесі виведення неплатоспроможного банку з ринку, а також шляхом встановлення для Кабінету Міністрів України, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, їх посадових та службових осіб заборони або обов`язку вчиняти дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій, що випливають з таких рішень/актів.

Не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів) Національного банку України, а також встановлення для Національного банку України, його посадових та службових осіб заборони або обов`язку вчиняти певні дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій.

Не допускається забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти певні дії, обов`язку утримуватися від вчинення певних дій за позовами власників або кредиторів неплатоспроможного банку, банку, щодо якого прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених статтею 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (крім ліквідації банку за рішенням його власників), дотаких банків або Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Майно (активи) або грошові кошти клієнта неплатоспроможного банку або банку, щодо якого прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених статтею 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (крім ліквідації банку за рішенням його власників), на які судомнакладено арешт до дня віднесення банку до категорії неплатоспроможних або дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених статтею 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" (крім ліквідації банку за рішенням його власників), можуть бути передані приймаючому або перехідному банку у встановленому законодавством про систему гарантування вкладів фізичних осіб порядку з письмовим повідомленням Фондом гарантування вкладів фізичних осіб особи, в інтересах якої накладено арешт. При цьому передані майно (активи) або грошові кошти залишаються обтяженими відповідно до ухвали суду про накладення арешту.

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Зазначене обмеження не поширюється на забезпечення позову шляхом зупинення рішень, актів керівника або роботодавця про застосування негативних заходів впливу до позивача (звільнення, примушування до звільнення, притягнення до дисциплінарної відповідальності, переведення, атестація, зміна умов праці, відмова в призначенні на вищу посаду, відмова в наданні відпустки, відсторонення від роботи чи посади, будь-яка інша форма дискримінації позивача тощо) у зв`язку з повідомленням ним або його близькими особами про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України "Про запобігання корупції".

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або маютьнаслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

Відповідно до змісту п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.4 ст.151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно змісту п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що:

-між сторонами дійсно виник спір та

-існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову;

-з`ясувати обсяг позовних вимог,

-дані про особу відповідача, а також

-відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Колегія суддів, відповідно до вказаних вище вимог закону та роз`яснень схожих за змістом правовідносин, перевіряючи: чи дійсно між сторонами виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; обсяг позовних вимог; дані про особу відповідача (особи відповідачів); відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; а також беручи до уваги інтереси інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 20 жовтня 2023 року немає, а апеляційна скарга на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 28 вересня 2023 року підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається із виділених матеріалів цивільної справи, що надійшли на розгляд до апеляційного суду, 02.06.2023 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 , третя особа Орган опіки і піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, у якому просив визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_3 до досягнення нею 14-ти річного віку.

Позов обґрунтовував тим, що сторони є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Увесь період часу після народження та після припинення фактичних шлюбних відносин постійним місцем проживання малолітньої ОСОБА_7 була адреса місця проживання батька та матері АДРЕСА_1 . 14 травня 2023 року відповідачка повідомила, що 09.06.2023 року вона разом з донькою змінює місце проживання на м. Вінниця. Вказує, що ним у будинку в якому проживає ОСОБА_8 створені всі необхідні матеріально-побутові умови для проживання та нормального розвитку дитини. Позивач офіційно працює, приділяє доньці максимум свого часу, уваги та любові, має з нею гарні стосунки. Вказує, що самовільна зміна відповідачем постійного місця проживання малолітньої дитини буде суперечити інтересу дитини.

Крім цього, 05.07.2023 року ОСОБА_1 звернулася із зустрічним позовом до ОСОБА_3 , треті особи Орган опіки і піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, служба у справах дітей Вінницької міської ради у якому просила визначити місце проживання ОСОБА_5 разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

26.09.2023 року ОСОБА_3 звернувся в суд із заявою про забезпечення позову, в якій просив:

- заборонити ОСОБА_1 та будь-яким іншим особам вчиняти дії, спрямовані на зміну місця навчання малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у навчальному закладі Загальноосвітній школі І та III ступеня «Школа вільних та небайдужих міста Львова» на інший учбовий заклад, та зміну способу (форми) здобуття освіти у Загальноосвітній школі І та III ступеня «Школа вільних та небайдужих міста Львова»;

- зобов`язати ОСОБА_1 :

?утриматись від дій, які націлені на перешкоджання систематичного відвідування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроків у приміщенні навчального закладу Загальноосвітньої школи І та III ступеня «Школа вільних та небайдужих міста Львова»;

?утриматись від дій, які націлені на перешкоджання використання мобільного телефону, в т.ч. шляхом його відключення або відібрання;

? утриматись від будь-якій дій, які спрямовані на вчинення перешкод у побаченнях, спілкуванні, спілкуванні за допомогою засобів технічного зв`язку в т.ч. із використанням відео зв`язку (viber, whatsaap, telegram, тощо), та проведенні часу разом із однолітками, однокласниками та особами, які входять до оточення (хрещена, родичів за походженням та інших членів сім`ї) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати ОСОБА_1 та будь-яких інших осіб не вчиняти дії, спрямовані на зміну місця проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , протягом навчального року;

- заборони ОСОБА_1 та будь-яким іншим особам вчиняти дії, спрямовані на вивіз малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі м. Львова.

В обґрунтування заяви вказує на те, що невжиття вказаних заходів забезпечення позову, в подальшому, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог. Вважає, що самовільна зміна навчального закладу не відповідає найкращим інтересам дитини. Вказує, що починаючи з 18 вересня 2023 року у ОСОБА_9 вимкнутий мобільний телефон та така другий тиждень поспіль не відвідує шкільні заняття. Вважає, що дії ОСОБА_1 з метою самовільної зміни навчального закладу суперечить інтересу дитини та принципу розумної турботи про дитину матір`ю у поєднанні з обережною для психіки дитини увагою до неї.

Крім цього, 20.10.2023 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив:

- заборонити перетину державного кордону України малолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (закор.паспорт Marchak Sofiia Gf 577399), у напрямку - виїзд з України, у будь-чиєму супроводі;

- заборонити ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; паспорт громадянина України НОМЕР_2 , виданий Галицьким РВ у м.Львові ГУДМС України у Львіській області 28.10, остання відома адреса проживання: АДРЕСА_2 , засоби зв`язку: НОМЕР_3 ) та будь-яким іншим особам вчиняти дії, спрямовані на виїзд за межі України малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- ОСОБА_10 від вчинення перешкод у будь-який спосіб (шляхом ізоляції дитини, відібрання у неї телефону, заборони спілкування тощо) у спілкуванні ОСОБА_3 з донькою ОСОБА_5 .

В обґрунтування заяви вказував на те, що невжиття вказаних заходів забезпечення позову, в подальшому, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог. Також, зазначає, що 16.10.2023 року ОСОБА_3 прибув до м. Вінниця до начального закладу КП «Вінницька гімназія №24», щоб зустрітися з донькою ОСОБА_8 , однак дитина булла відсутня на навчанні. ОСОБА_1 не відповідає на дзвінки батька дитини. Вказує, що в квітні 2023 був виготовлений закордонний паспорт дитини ОСОБА_5 за зверненням матері, тому є всі підстави вважати, що донька може бути вивезена за кордон

Із матеріалів, що надійшли на розгляд до апеляційного суду, зокрема, позовної заяви, відзиву на позовну заяву, зустрічної позовної заяви, заяв про забезпечення позову апеляційних скарг, усних та письмових пояснень, вбачається, що між сторонами дійсно виник спір, що стосується визнання місця проживання дитини сторін.

Що стосується вимог заяви про забезпечення позову в частині заборони ОСОБА_1 вчиняти дії, спрямовані на зміну місця навчання малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у навчальному закладі Загальноосвітній школі І та III ступеня «Школа вільних та небайдужих міста Львова» на інший учбовий заклад, та зміну способу (форми) здобуття освіти у Загальноосвітній школі І та III ступеня «Школа вільних та небайдужих міста Львова»; зобов`язання ОСОБА_1 утриматись від дій, які спрямовані на перешкоджання належного відвідування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроків у приміщенні навчального закладу Загальноосвітньої школи І та III ступеня «Школа вільних та небайдужих міста Львова»; зобов`язання ОСОБА_1 , на час розгляду даної справи, не вчиняти дії, спрямовані на зміну місця проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , слід вказати таке.

Так, з матеріалів справи вбачається, що на час звернення ОСОБА_3 із заявою про забезпечення позову, відповідачка з дитиною періодично проживала з березня 2023 року у м.Вінниця за її місцем проживання у квартирі АДРЕСА_3 , власницею якої вона є.

Сам факт зміни місця проживання відповідачки з дитиною до звернення із заявою про забезпечення позову, визнав і сам позивач у позовній заяві, що і стало підставою для звернення ним до суду із даним позовом.

Вказане також підтверджується і актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї ОСОБА_1 та її доньки ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_2 від 04.03.2023 року та залученням судом 17.08.2023 року до участі у розгляді справи Служби у справах дітей Вінницької міської ради, як органу опіки та піклування (Т.1 а.с 68, Т2 а.с.82-83).

Крім цього, факт вже постійного проживання у м. Вінниці ОСОБА_1 та її дитини з 21.09.2023 року підтверджується, також, і актом обстеження умов проживання від 25.09.2023 року за адресою АДРЕСА_2 ; актом оцінки потреб сім`ї/особи від 25.09.2023 року, складений Вінницьким міським центром соціальних служб, актом ОСББ «Подолянка-8» від 27.09.2023 року; декларацією про вибір лікаря, який надає первину медичну допомогу від 25.09.2023 року, яка була укладена ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_5 у м. Вінниці; заявами ОСОБА_1 директору Вінницького міського центру соціальних служб від 25.09.2023 року про надання їй та її дочці соціальних послуг, оскільки вони постраждали від домашнього насильства з боку чоловіка ОСОБА_3 ; поясненнями ОСОБА_1 інспектору СЮП ВП ГУНП у Вінницькій області від 28.09.2023 року, терміновим заборонним приписом стосовно кривдника ОСОБА_3 від 17.09.2023 року; витягом з реєстру територіальних громад від 23.09.2023 року; витягом з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань від 26.09.2023 року; протоколом про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 25.09.2023 року; протоколом огляду місця події від 25.09.2023 року (Т2 а.с. 158-159, 168-170, 176, 180-186, 198, 203-208).

Також, ОСОБА_3 у заяві про забезпечення позову від 20.10.2023 року сам визнав, що відповідачка з серпня 2023 року змінила місце проживання і місце навчання дитини (Т3 а.с. 83).

Крім цього, про те, що позивачу було відомо про зміну місця проживання відповідачки свідчить, також, і той факт, що позивач самостійно зняв з реєстрації відповідачку за місцем свого проживання АДРЕСА_1 з 23.08.2023 року.

Враховуючи вказане, а саме те, що позивачка змінила своє місце проживання і місце проживання дитини, що фактично послужило підставою звернення ОСОБА_3 до суду із даним позовом, задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову, про які просив позивач ОСОБА_3 в частині зміни місця проживання та навчання дитини (що фактично є предметом спору) фактично призведе до примусової зміни місця проживання та навчання дитини під час розгляду справи та фактично частково вирішить спір по суті, що на стадії забезпечення слід вважати передчасним.

Крім цього, вжиття таких заходів призведе до ще більшої конфліктності стосунків між сторонами; породить додаткові спори між подружжям та не сприятиме захисту якнайкращих інтересів дитини (зважаючи, також, і на випадки фіксування домашнього насильства 18.08.2023 року, 17.09.2023 року), що має першочергове значення при вирішенні даного спору.

Що стосується ухвали в частині зобов`язання ОСОБА_1 утриматись від дій, які спрямовані на перешкоджання використання дитиною особистого мобільного телефону, в т.ч. шляхом його відключення або відібрання та ухвали Галицького районного суду м.Львова від 20 жовтня 2023 року про забезпечення позову шляхом заборони перетину державного кордону України малолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у напрямку - виїзд з України, у будь-чиєму супроводі; заборони ОСОБА_1 та будь-яким іншим особам вчиняти дії, спрямовані на виїзд за межі України малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; утримання ОСОБА_1 від вчинення перешкод у будь-який спосіб (шляхом ізоляції дитини, відібрання у неї телефону, заборони спілкування тощо) у спілкуванні ОСОБА_3 з донькою ОСОБА_5 , то, слід вказати, що вказані заходи забезпечення позову є співмірними позовним вимогам та вжиті судом підставно зважаючи на наступне.

Так, колегія суддів звертає увагу, що у таких чутливих правовідносинах, враховуючи можливий тривалий судовий розгляд справи про визначення місця проживання дитини, сприяння забезпеченню відновлення стосунків та емоційного контакту дитини з батьком, який проживає окремо повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити або взагалі відгородити дитину від спілкування з батьком.

Відтак, з метою запобігання втрати емоційного контакту батька з донькою, погіршення між ними психоемоційного характеру стосунків на час розгляду справи, який може бути тривалим, та остаточного вирішення питання про визначення місця проживання дитини, колегія суддів вважає, що спілкування дитини з батьком за допомогою особистого мобільного телефону сприятиме відновленню довірливих стосунків та емоційного контакту між ними, відповідатиме інтересам як батька, так і дитини та зможе усунути загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про визначення місця проживання дитини.

Колегія суддів вважає, що спілкування дитини з батьком за допомогою мобільного телефону є співмірним заходом забезпечення позову, не порушуватиме прав ОСОБА_1 та не призведе до негативних наслідків з огляду на наявність спору про визначення місця проживання дитини.

Так, застосований судом захід забезпечення позову спрямований на усунення перешкод у спілкуванні дитини з батьком на час вирішення по суті, спору щодо місця її проживання.

Наведене, сприятиме усуненню конфліктних ситуацій між сторонами та стане гарантією того, що позивач сумлінно використовуватиме свої батьківські права і виконувати батьківській обов`язки, а також не зашкодить інтересам дитини та інтересам відповідачки.

Крім цього, згідно абз. 13 п. 23 Правил перетинання державного кордону громадянами України (із змінами), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2010 р. № 724) передбачено, що виїзд за межі України дітей, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків, баби, діда, повнолітніх брата, сестри, мачухи, вітчима або інших осіб, уповноважених одним з батьків письмовою заявою, завіреною органом опіки та піклування, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків та за наявності паспорта громадянина України або свідоцтва про народження дитини (за відсутності паспорта громадянина України)/документів, що містять відомості про особу, на підставі яких Держприкордонслужба дозволить перетин державного кордону. При цьому в разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану рішення щодо надання дозволу на виїзд за межі України особі чоловічої статі, яка супроводжує дитину, яка не досягла 16-річного віку, приймається з урахуванням приналежності супроводжуючої особи до переліку категорій осіб, які звільнені від військової служби та мобілізації, за наявності у неї підтвердних документів.

Крім цього відповідно до п.п. 3 п. 4 Правил, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі тимчасового виїзду з України на строк до одного місяця під час пред`явлення рішення суду або органу опіки та піклування (районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі його утворення), сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади) або їх копій, засвідчених нотаріально чи органом, який їх видав, у якому визначено (підтверджено) місце проживання дитини з одним із батьків, який має намір виїзду з дитиною або який уповноважив на це нотаріально посвідченою згодою інших осіб.

Указом Президента України № 64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Таким чином, норми діючого законодавства надають право на виїзд за межі України дитині, яка не досягла 16-ти річного віку, у супроводі одного з батьків без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків.

З огляду на те, що між сторонами існує спір щодо визначення місця проживання дитини, колегія суддів приходить до висновку про доцільність вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони перетину державного кордону України малолітній ОСОБА_5 до вирішення спору по суті.

При цьому колегія суддів враховує, що такий захід забезпечення позову є співмірний із заявленими позовними вимогами та не порушуватиме права ані батьків, ані дитини. Тоді як можливе вивезення дитини за кордон може ускладнити або унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Тому, слід вважати доводи заяви та апеляційної скарги ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 28 вересня 2023 року частково обґрунтованими та такі слід задовольнити частково.

Оскаржувану ж ухвалу в частині заборони ОСОБА_1 вчиняти дії, спрямовані на зміну місця навчання малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у навчальному закладі Загальноосвітній школі І та III ступеня «Школа вільних та небайдужих міста Львова» на інший учбовий заклад, та зміну способу (форми) здобуття освіти у Загальноосвітній школі І та III ступеня «Школа вільних та небайдужих міста Львова»; зобов`язання ОСОБА_1 утриматись від дій, які спрямовані на перешкоджання належного відвідування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроків у приміщенні навчального закладу Загальноосвітньої школи І та III ступеня «Школа вільних та небайдужих міста Львова»; зобов`язання ОСОБА_1 , на час розгляду даної справи, не вчиняти дії, спрямовані на зміну місця проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 слід скасувати та постановити в цій частині нову ухвалу, якою в задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позовув частинізаборони ОСОБА_1 вчиняти дії, спрямовані на зміну місця навчання малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у навчальному закладі Загальноосвітній школі І та III ступеня «Школа вільних та небайдужих міста Львова» на інший учбовий заклад, та зміну способу (форми) здобуття освіти у Загальноосвітній школі І та III ступеня «Школа вільних та небайдужих міста Львова»; зобов`язання ОСОБА_1 утриматись від дій, які спрямовані на перешкоджання належного відвідування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроків у приміщенні навчального закладу Загальноосвітньої школи І та III ступеня «Школа вільних та небайдужих міста Львова»; зобов`язання ОСОБА_1 , на час розгляду даної справи, не вчиняти дії, спрямовані на зміну місця проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 слід відмовити. В решті ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 28 вересня 2023 року слід залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 20 жовтня 2023 року слід визнати безпідставними, а саму скаргу слід залишити без задоволення, ухвалу ж Галицького районного суду м. Львова від 20 жовтня 2023 року, як таку, що відповідає обставинам, які мають значення та вимогам закону слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п., п.1-2, 375, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 28 вересня 2023 року задовольнити частково.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 28 вересня 2023 року в частині заборони ОСОБА_1 вчиняти дії, спрямовані на зміну місця навчання малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у навчальному закладі Загальноосвітній школі І та III ступеня «Школа вільних та небайдужих міста Львова» на інший учбовий заклад, та зміну способу (форми) здобуття освіти у Загальноосвітній школі І та III ступеня «Школа вільних та небайдужих міста Львова»; зобов`язання ОСОБА_1 утриматись від дій, які спрямовані на перешкоджання належного відвідування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроків у приміщенні навчального закладу Загальноосвітньої школи І та III ступеня «Школа вільних та небайдужих міста Львова»; зобов`язання ОСОБА_1 , на час розгляду даної справи, не вчиняти дії, спрямовані на зміну місця проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 скасувати та постановити в цій частині нову ухвалу, якою в задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову відмовити.

В решті ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 28 вересня 2023 року залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 20 жовтня 2023 року залишити без задоволення.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 20 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного суду.

Повний текст постанови складено 19 березня 2024 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Н.П. Крайник

М.М. Шандра