УХВАЛА

20 березня 2024 року

м. Київ

справа № 127/16639/23

провадження № 61-1152ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю.

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 12 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 року ОСОБА_3 звернулась до суду з зазначеним позовом.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12 вересня 2023 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у цій цивільній справі відмовлено.

Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05 жовтня 2023 року позов ОСОБА_3 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви, а саме з 07 червня 2023 року й до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 12 грудня 2023 року у прийнятті апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в частині оскарження заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 жовтня 2023 року відмовлено.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в частині оскарження ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 12 вересня 2023 року повернуто скаржнику.

17 січня 2024 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить ухвалу Вінницького апеляційного суду від 12 грудня 2023 року скасувати й передати справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Заявник зазначає, що оскаржуване судове рішення апеляційної інстанції отримано ним 20 грудня 2023 року, додаючи до касаційної скарги, окрім іншого, копію конверта акціонерного товариства «Укрпошта» про надіслання ОСОБА_2 кореспонденції у цій справі, однак клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження відсутнє, помилково вважаючи це достатніми підставами для поновлення строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 12 лютого 2024 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишено без руху для усунення недоліків. Зазначено строк виконання ухвали та попереджено про наслідки її невиконання.

На усунення недоліків, що зазначені в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 12 лютого 2024 року заявник направив до суду запитувані матеріали.

Відповідно до частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Перевіривши підстави пропуску строку на касаційне оскарження суд вважає, що заявлене клопотання про поновлення цього строку підлягає задоволенню.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити виходячи з наступного.

Проаналізувавши зміст оскаржуваного судового рішення, доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновку щодо незаконності чи неправильності судового рішення.

Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (стаття 129 Конституції України). Реалізація цього права здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 05 жовтня 2023 року Вінницьким міським судом Вінницької області ухвалено заочне рішення у цій справі. Із заявою про перегляд заочного рішення сторона відповідача у цій справі до Вінницького міського суду Вінницької області не зверталася, а одразу звернулися з апеляційною скаргою на вказане заочне рішення.

Відповідно до частини першої статті 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Право на оскарження заочного рішення в апеляційному порядку у відповідача виникає лише після проведення судом першої інстанції процедури його перегляду за заявою відповідача і постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення (частина четверта статті 287 ЦПК України).

Зазначений порядок є спеціальним і його дотримання є обов`язковим для відповідача.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що оскільки процесуальним законом визначено спеціальний порядок перегляду заочного рішення, який повинен передувати апеляційному перегляду і здійснюється судом, що ухвалив заочне рішення за письмовою заявою відповідача, лише у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення ним може бути оскаржене в загальному порядку, натомість представник відповідача, подаючи апеляційну скаргу, вказаного порядку не дотримався, тому у прийнятті його апеляційної скарги в частині оскарження заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 жовтня 2023 року судом апеляційної інстанції обґрунтовано відмовлено.

Частиною другою статті 352 ЦПК України встановлено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України.

Статтею 353 ЦПК України визначений вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які підлягають апеляційному оскарженню окремо від рішення суду.

Згідно з пунктом 14 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі.

Оскарження ухвал місцевого суду про відмову у задоволенні клопотання щодо зупинення провадження у справі в апеляційному порядку не передбачено. Заперечення на такі ухвали включаються до апеляційної скарги на рішення суду (Постанова Верховного Суду від 27 вересня 2023 року у справі № 754/151/23, касаційне провадження № 61-6161св23)).

В силу пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду .

Враховуючи, що суду апеляційної інстанції правомірно відмовив у прийнятті апеляційної скарги на заочне рішення суду першої інстанції, а ухвала суду про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі може переглядатись лише разом з рішенням суду, отже суд апеляційної інстанції правильно повернув в частині оскарження ухвали про відмову в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, яка підлягала поверненню з підстав, передбачених пунктом 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України, як така, що подана на ухвалу місцевого суду, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Згідно з частиною четвертою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Частиною шостою статті 394 ЦПК України визначено, що ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Отже з огляду на зміст оскаржуваного судового рішення та касаційної скарги, вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень, зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Керуючись частиною четвертою, шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.

Поновити представнику ОСОБА_1 - ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження ухвали Вінницького апеляційного суду від 12 грудня 2023 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 12 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Осіян

О. В. Білоконь

Н. Ю. Сакара