Номер провадження: 22-ц/813/3494/24
Справа № 509/3903/23
Головуючий у першій інстанції Кириченко П.Л.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

21.03.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Лозко Ю.П., Стахової Н.В.,

учасники справи:

позивач Публічне акціонерне товариство Акціонерний Банк «Укргазбанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України) справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,

на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 14 листопада 2023 року,

за позовом Публічного Акціонерного Товариства Акціонерний Банк «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2023 року Публічне акціонерне товариство Акціонерний Банк «Укргазбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого зазначило, що 17.06.2015 року між АБ «Укргазбанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Акціонерний Банк «Укргазбанк») та ОСОБА_1 укладено договір приєднання до правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за яким здійснюються з використанням електронних платіжних засобів та надання послуг за платіжними картками № ASJ-5301-15-DOM.

Згідно з умовами договору відповідач отримав кредит у вигляді відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії з максимальною сумою - до 300000 грн орієнтовною сумою 10000 грн із сплатою 36 % річних - базова процентна ставка і 48 % річних - за прострочення заборгованості за дозволеним овердрафтом/овердрафтом (кредитом).

Внаслідок порушення зобов`язань за договором від 17.06.2015 року № ASJ-5301-15-DOM заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ АБ «Укргазбанк» станом на 19.05.2023 року становить 13987,78 грн і складається з: заборгованості по кредиту (прострочена) 9118,19 грн; заборгованості процентах (прострочена) 1678,94 грн, також, заборгованість по платежах за ч. 2 ст. 625 ЦК України 3190,65 грн.

Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 13987,78 грн, яка складається з: заборгованості по кредиту (прострочена) 9118,19 грн; заборгованості процентах (прострочена) 1678,94 грн, заборгованості по платежах за ч. 2 ст. 625 ЦК України 3190,65 грн та вирішити питання розподілу судових витрат.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Овідіопольський районний суд Одеської області рішенням від 14 листопада 2023 року, позов ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнив.

Стягнув з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 13987,78 грн та судовий збір в розмірі 2684 грн, а всього 16671,78 гривень.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем була надана таблиця розрахунку заборгованості по вищевказаному кредитному договору, в рамках своїх повноважень та відповідно до договору. Відповідач не надав суду розрахунок заборгованості. З таблиці, яка була надана позивачем вбачається детальний розпис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів, кількість днів за які нарахована заборгованість, залишок заборгованості за наданим кредитом, дати нарахування, таким чином суд приходить до висновку, що наданий розрахунок заборгованості за кредитним договором у вигляді таблиці, судом відповідно до ст.ст.77,78 ЦПК України є належним та допустимим доказом виникнення заборгованості за кредитним договором.

Виходячи з вищевказаного суд першої інстанції вважав необхідним стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором від 17.06.2015 року № АSJ-5301-15-DOM в розмірі 13987,78 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 14 листопада 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Просить вирішити питання розподілу судових витрат.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що станом на час розгляду справи судом першої інстанції перебував на службі в Збройних Силах України, тому процесуальних документів не отримував та був позбавлений права скористатись процесуальними правами. Зазначає, що можливості сплатити кредит не мав у зв`язку з форс-мажорними обставинами та призовом на військову службу. Також посилається на неможливість кредитора вимагати повернення кредитних коштів, зокрема у військовослужбовців.

(2) Позиція інших учасників справи

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 25.01.2024 року позивачу роз`яснювалось право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу відповідно, проте відзиву не надходило.

Копію ухвали про відкриття провадження та копію апеляційної скарги Публічне акціонерне товариство Акціонерний Банк «Укргазбанк» отримало 26.01.2024 року та 13.12.2024 року відповідно в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідками.

Копію ухвали про відкриття провадження ОСОБА_1 отримав 07.02.2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову в цій справі є вимога про стягнення шкоди у розмірі 13987,78 грн, тобто ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2684 * 100 = 2684000 грн), тому справа є малозначною в силу прямої вказівки в ЦПК України.

Оскільки справа є малозначною, то розгляд апеляційної скарги проводиться без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час та місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи завчасно розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Задовольняючі позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надана таблиця розрахунку заборгованості по вищевказаному кредитному договору, в рамках своїх повноважень та відповідно до договору. Відповідач не надав суду розрахунок заборгованості. З таблиці, яка була надана позивачем вбачається детальний розпис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів, кількість днів за які нарахована заборгованість, залишок заборгованості за наданим кредитом, дати нарахування, таким чином суд приходить до висновку, що наданий розрахунок заборгованості за кредитним договором у вигляді таблиці, судом відповідно до ст.ст.77,78 ЦПК України є належним та допустимим доказом виникнення заборгованості за кредитним договором.

Виходячи з вищевказаного суд першої інстанції вважав необхідним стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором від 17.06.2015 року № АSJ-5301-15-DOM в розмірі 13987,78 грн.

Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Повідомлення сторін про дату, час і місце розгляду справи проводиться відповідно до вимог статей 128-130 ЦПК України.

Частинами першою, другою, п`ятою, шостою статті 128 ЦПК України передбачено, що суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Як вбачається з матеріалів справи, Овідіопольський районний суд Одеської області ухвалою від 17.07.2023 року відкрив провадження у вказаній справі, ухвалив розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, призначив розгляд справи на 12.09.2023 року на 08.30 годину.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви надсилалась відповідачу на адресу реєстрації, однак конверт повернувся неврученим. Апеляційний суд звертає увагу на те, що конверт містить одночасно відомості про повернення поштового відправлення за «закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою».

Доказів отримання відповідачем копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви матеріали справи не містять.

Розгляд справи призначений на 12.09.2023 року відкладено на 14.11.2023 року.

В матеріалах справи відсутні відомості про повідомлення судом відповідача про дату, час та місце розгляду справи, призначеної на 12.09.2023 рок та 14.11.2023 року.

Зазначені обставини свідчать про те, що у відповідності до положень Глави 7 Розділу І ЦПК України ОСОБА_1 не був належним чином не був повідомленим про розгляд справи.

Тому доводи відповідача щодо порушення судом норм процесуального права через неповідомлення належним чином про дату, час та місце розгляду справи за результатом якого прийнято оскаржуване рішення, заслуговують на увагу.

Згідно пункту 3 частини третьої статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання)розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, неповідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права щодо розгляду справи судом в порядку спрощеного позовного провадження, зазначене порушення є обов`язковою підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що 17.06.2015 року між АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 укладено договір приєднання до правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за яким здійснюються з використанням електронних платіжних засобів та надання послуг за платіжними картками № ASJ-5301-15-DOM.

Згідно вказаного договору сторонами погоджено умови програми «Домовичок», а саме: строк дії договору з 17.06.2015 року по 16.06.2019 року, орієнтовна сума кредиту 1000 грн, можлива сума кредиту 300000 грн, відсоткова ставка 36 %, відсоткова ставка на прострочену заборгованість (річних) 48%.

Розписками підтверджується, що відповідач 13.06.2018 року, 03.12.2020 року платіжні картки отримав, з правилами користування картками ознайомився та зобов`язалась їх виконувати. 03.12.2020 року ОСОБА_1 , звернувся з заявою про випуск додаткової картки.

29.04.2021 банк направив відповідачу вимогу про повернення кредиту, згідно якої останньому надано тридцятиденний строк з моменту отримання даної вимоги для дострокового повернення всієї суми кредиту, сплати процентів та комісії за користування кредитом у загальному розмірі 10048,48 грн, яка отримана ОСОБА_1 12.05.2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Станом на 19.05.2023 року заборгованість ОСОБА_1 становить 13987,78 грн і складається з: заборгованості по кредиту (прострочена) 9118,19 грн; заборгованості процентах (прострочена) 1678,94 грн, також, заборгованість по платежах за ч. 2 ст. 625 ЦК України 3190,65 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

З виписки за договором № ASJ-5301-15-DOM від 17.06.2015 року вбачається, що ОСОБА_1 у період з 17.06.2015 року по 13.11.2015 року користувався кредитними коштами, зокрема: знімав кошти через ПТКС, здійснював безготівкову оплату товарів та послуг, так і здійснював погашення заборгованості.

Враховуючи, що відповідачем не заперечується користування кредитними коштами у розмірі 9118,19 грн, доказів повного погашення, або погашення у більшому розмірі заборгованості за тілом кредиту не надано, апеляційний суд вважає обґрунтованими вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту у розмірі 9118,19 грн.

Звертаючись до суду, позивач просив, окрім заборгованості по кредиту, розмір якої відповідачем не оскаржуються, стягнути заборгованість по процентам (простроченим) у розмірі 1678,94 грн.

За змістом статті 1056-1 ЦК України, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Обставини видачі кредитних карток, користування вказаними картками та кредитними коштами підтверджуються матеріалами справи, зокрема випискою долученою до матеріалів справи, разом з тим, вказані обставини відповідачем не заперечуються.

В апеляційній скарзі відповідач на обставини неправильного розрахунку заборгованості по процентах не посилається, власного контррозрахунку заборгованості не надав.

Факт підписання вказаного договору № ASJ-5301-15-DOM ОСОБА_1 не оскаржує.

Оскільки умови щодо сплати процентів за користування кредитом визначені договором, укладеним 17.06.2015 року між АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 № ASJ-5301-15-DOM, який підписано відповідачем, то істотні умови договору щодо сплати процентів погоджені сторонами та визначені договором, укладеним між АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 № ASJ-5301-15-DOM від 17.06.2015 року. Доказів скасування або визнання недійсним вказаного договору в повному обсязі або окремої його частини відповідачем також не надано.

ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України з 30.06.2023 року по теперішній час, що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_1 № 1408 від 19.09.2023 року.

Згідно розрахунку заборгованості за договором № ASJ-5301-15-DOM від 17.06.2015 року на відкриття карткового рахунку та обслуговування банківської платіжної картки АБ «Украгазбанк» заборгованість по процентах нарахована за період з 26.10.2015 року по 11.06.2021 року і становить 1678,94 грн.

Враховуючи викладене, оскільки сторонами погоджено процентна ставка за договором № ASJ-5301-15-DOM від 17.06.2015 року ОСОБА_1 , проведений банком розрахунок заборгованості по процентам (простроченим) не спростовано, власного розрахунку не надано, проценти нараховані за період до 11.06.2021 року, тобто до призиву скаржника за мобілізацією на військову службу, доводи апеляційної скарги щодо скасування рішення в частині стягнення заборгованості по процентам є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи, тому колегія суддів вважає вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по процентам в розмірі 1678,94 грн такими, що підлягають задоволенню.

Щодо стягнення платежів відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, колегія суддів зазначає таке.

Згідно наданого розрахунку процентна ставка для нарахування платежів за ч. 2 ст. 625 ЦК України визначена банком у розмірі 48%.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Такі висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 року у справі № 646/14523/15-ц, від 18.03.2020 року у справі № 902/417/18 (пункт 8.35).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-16гс22) зроблено такі висновки, що «компенсаторний характер процентів, передбачених статтею 625 ЦК України, не свідчить про те, що вони є платою боржника за «користування кредитом» (тобто можливістю правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Такі проценти слід розглядати саме як міру відповідальності. На відміну від процентів за «користування кредитом», до процентів річних, передбачених зазначеною статтею, застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність.

Принципи справедливості, добросовісності та розумності передбачають, зокрема, обов`язок особи враховувати потреби інших осіб у цивільному обороті, проявляти розумну дбайливість і добросовісно вести переговори (див. пункт 6.20 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 910/719/19). Отже, сторони повинні сумлінно та добросовісно співпрацювати з метою належного виконання укладеного договору. Кредитор у зобов`язанні має створити умови для виконання боржником свого обов`язку, для чого вчиняє не тільки дії, визначені договором, актами цивільного законодавства, але й ті, які випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту (див. частину першу статті 613 ЦК України). Вказаного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 у справі № 363/1834/17 (пункт 57).

Для вирішення подібних спорів важливим є тлумачення умов договорів, на яких ґрунтуються вимоги кредиторів, для з`ясування того, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування. Для цього можуть братися до уваги формулювання умов про сплату процентів, їх розміщення в структурі договору (в розділах, які регулюють правомірну чи неправомірну поведінку сторін), співвідношення з іншими положеннями про відповідальність позичальника тощо. У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав)».

Договором № ASJ-5301-15-DOM від 17.06.2015 року, укладеним між АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 не встановлено іншого розміру процентів річних у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Позовна заява також не містить обґрунтувань в частині здійснення розрахунку заборгованості по платежам за ч. 2 ст. 625 ЦК України, виходячи з процентної ставки 42 %.

З наданого розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість по платежам за ч. 2 ст. 625 ЦК України за період з 12.06.2021 року по 29.06.2021 року позивачем нараховувалась на суму простроченої заборгованості 10683,97 грн, а за період з 30.06.2021 року по 23.02.2022 року на суму простроченої заборгованості 10797,13 грн.

Здійснення позивачем розрахунку платежів відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України за ставкою 42% колегія суддів вважає необґрунтованим та вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають п латежі за ч. 2 ст. 625 ЦК України у розмірі 227,89 грн, виходячи з такого розрахунку 15,80 грн (10683,97 грн х 3% / 365 х 18) за період з 12.06.2021 року по 29.06.2021 року + 212,09 грн (10797,13 грн х 3% / 365 х 239) за період з 30.06.2021 року по 23.02.2022 року.

Посилання скаржника на положення Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», апеляційний суд відхиляє з огляду на таке.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" доповнено пунктом 6-1 такого змісту: "У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону.

Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем".

З аналізу вказаного положення вбачається, що споживачі звільняються від сплати неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, які нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором.

З розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість по платежам за ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахована відповідачу за період з 12.06.2021 року по 23.02.2022 року, а заборгованість по процентам за період з 26.10.2015 року по 11.06.2021 року.

Оскільки ОСОБА_1 заборгованість за платежами за ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахована до 24.02.2022 року, то положення п. 6-1 розділу IV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування" не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Щодо суті апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 14 листопада 2023 року слід скасувати відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України та ухвалити нове судове рішення, яким позов Публічного Акціонерного Товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Щодо судових витрат

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір в сумі 2684 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 14791-82 від 29.06.2023 року.

Оскільки позовна заява підлягає задоволенню частково, то з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2115,50 грн за подання позовної заяви.

За подання апеляційної скарги ОСОБА_1 сплачено судовий збір в сумі 1610,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією на переказ готівки № від 13.12.2023 року.

У зв`язку з тим, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, то з Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 341,10 грн за подання апеляційної скарги.

Враховуючи вимоги частини 10 статті 141 ЦПК України, колегія суддів вважає, що з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1774,40 грн.

Керуючись статтями 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 14 листопада 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов Публічного Акціонерного Товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» () заборгованість за кредитним договором у розмірі 11025 (одинадцять тисяч двадцять п`ять) гривень 02 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Укргазбанк» () судовий збір у розмірі 1774 (одна тисяча сімсот сімдесят чотири) гривні 40 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді Ю.П. Лозко

Н.В. Стахова