Справа № 462/9305/23
пр.№ 2/464/405/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2024 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова у складі судді Шашуріної Г.О., секретаря судового засідання Гелеш Т.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу № 462/9305/23 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії,

у с т а н о в и в:

Адвокат Бєлікова А.В., від імені та в інтересах позивачів, звернулася до Залізничного районного суду м.Львова із позовною заявою, в якій просить визнати дії відповідача щодо нарахування заборгованості за послуги з гарячого водопостачання, за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01 січня 2021 року по 31 березня 2023 року у розмірі 227 972,20 гривень. Зобов`язати відповідача здійснити розрахунок за вказані послуги гарячого водопостачання. В обґрунтування позову покликається, що квартира за вказаною адресою обладнана квартирним приладом обліку гарячою води (лічильником) № 538184, особовий рахунок № НОМЕР_1 . З відповіді на адвокатський запит було з`ясовано, що вказаний квартирний прилад обліку гарячої води було знято з абонентського обліку для проходження чергової метрологічної повірки, при цьому відповідач не повідомляв позивачів про зняття квартирного лічильника гарячої води з абонентського обліку, про зміну порядку нарахування оплати за користування послугами гарячого водопостачання, про необхідність проведення чергової метрологічної повірки лічильника, про здійснення нарахування оплати за вказаними вище тарифами чи за вирахуванням різниці між обсягами гарячої води згідно із показів комерційного приладу обліку і обсягом води, розподільних (квартирних) приладів обліку води, розподілених на осіб, які зареєстровані у квартирах без розподільних приладів, також не повідомляв про наявність заборгованості за вказаний період. Вказує, що повірка квартирного лічильника відповідачем не проводилась і несправність лічильника не була підтверджена, а тому відсутні підстави нарахування послуг гарячого водопостачання за нормами споживання Правил № 630 від 21.07.2005 не повинна була нараховуватись. Зазначає, що послугами з гарячого водопостачання у вказаній квартирі фактично користується лише один з позивачів ОСОБА_2 інші позивачі за вказаною адресою зареєстровані, але фактично не проживають і не користуються послугами гарячого водопостачання

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 29 листопада 2023 року справу передано за підсудністю до Сихівського районного суду м. Львова.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу від 21 грудня 2023 справу передано на розгляд судді Шашуріній Г.О.

Ухвалою судді від 26 грудня 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачам строк для усунення недоліків.

Ухвалою судді від 10 січня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову відмовити за безпідставністю, так як нарахування позивачам відбувалось відповідно до вимог законодавства, а тому підстави для здійснення перерахунку відсутні.

Представником позивача ОСОБА_4 подано відповідь на відзив, в якому зазначає, що позивачі розуміють, що розрахунок, у період з січня по грудень 2021 року, здійснювався відповідно до нормативів, а з грудня 2021 року по березень 2023 року за показами загальнобудинкового (комерційного) вузла обліку, натомість такі нараховані суми не відповідають реальним показникам споживання гарячої води і є явно завищеними, необ`єктивними і створює надмірний тягар для оплати позивачами. Просить суд позов задоволити.

Учасники справи у судове засідання призначене на 12:30 год 11 березня 2024 року не з`явилися, скористалися правом, наданим ч.3 ст.211 ЦПК України, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності. Представник позивачів ОСОБА_4 позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить такі задоволити. Представник відповідача ОСОБА_5 просить у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися нам припущеннях. (ст.ст.12,81 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст.263 ЦПК України).

Відповідачем ЛМКП «Львівтеплоенерго» за адресою: АДРЕСА_1 надаються послуги з постачання гарячої води.

Закон України «Про житлово-комунальні послуги» регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг.

У ст.ст.1, 2, 5, 7 даного нормативно-правового акта визначено наступне.

Житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

Гаряча вода - вода, призначена для задоволення санітарно-гігієнічних та господарсько-побутових потреб споживачів, якісні та температурні характеристики якої відповідають нормативним вимогам.

Виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору;

Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Норми цього Закону застосовуються з урахуванням особливостей, встановлених законами, що регулюють відносини у сферах постачання та розподілу електричної енергії і природного газу, постачання теплової енергії, централізованого постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

Спір між позивачами як споживачами комунальних послуг та відповідачем виконавцем комунальної послуги виник з приводу нарахування послуги з гарячого водопостачання без урахування показників квартирного приладу обліку гарячої води за згаданою адресою, за період з 01 січня 2021 року по 31 березня 2023 року.

У ході розгляду судом установлено, що будинок АДРЕСА_2 обладнаний будинковим вузлом обліку гарячого водопостачання, а належна позивачам квартира у оспорюваний період з 01 січня 2021 року по 31 березня 2023 року не обладнана квартирними засобами обліку споживання води.

Про відсутність у квартирі засобів обліку у спірний період свідчать надані самим позивачами акти розпломбування водолічильників ЛМКП «Львівводоканал» від квітня 2018 року та акт ЛМКП «Львівтеплоенерго» про прийняття вузла розподільчого обліку гарячої води на абонентський облік.

З січня 2021 року по грудень 2021 року нарахування послуг з гарячого водопостачання проводилося у відповідності до п.21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року (чинних на період спірних правовідносин). Такою нормою визначено, що у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства.

Нарахування вартості послуг з гарячого водопостачання з грудня 2021 року проводилося за правилами ст.10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»: у разі якщо частина приміщень у будівлі оснащена вузлами розподільного обліку гарячої, питної води, а частина - не оснащена, обсяг відповідної комунальної послуги, спожитий споживачами у приміщеннях, оснащених вузлами розподільного обліку, встановлюється у розмірі, визначеному за допомогою таких вузлів, а загальний обсяг спожитої у будівлі відповідно гарячої, питної води (крім обсягу, витраченого на загальнобудинкові потреби та споживачами у приміщеннях, оснащених вузлами розподільного обліку) розподіляється між споживачами, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку, пропорційно до кількості осіб, які фактично користуються такими послугами.

Розрахунок заборгованості з гарячого водопостачання за період з 01 січня 2021 року по 31 березня 2023 року в розмірі 227 972,20 грн проведений відповідачем як виконавцем комунальної послуги у відповідності до згаданих п.21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та ст.10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».

Правова позиція щодо правомірності нарахування комунальних послуг при безобліковому (без засобів обліку) споживанні висловлена у постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року за № 761/11866/19.

Позивачами з належним обґрунтуванням не спростовано нарахування та розрахунок відповідача з гарячого водопостачання, доказів його неправильності не надано. Відомості щодо ненадання чи неналежного надання житлового-комунальних послуг з гарячого водопостачання у матеріалах справи відсутні. З огляду на таке у суду немає підстав сумніватися у обґрунтованості такого розрахунку.

Надуманими є покликання сторони позивача на положення ст.17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», адже за умовами такої відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтажу, транспортування та монтажу) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення комерційних розрахунків за спожиті теплову енергію і воду) покладається на суб`єктів господарювання, що здійснюють обслуговування відповідних засобів вимірювальної техніки.

У даній справі, за період з 01 січня 2021 року по 31 березня 2023 року, квартира позивачів узагалі не була оснащена індивідуальним приладом обліку гарячої води, такий ще у квітні 2018 року знятий ЛМКП «Львівводоканал», а тому відповідача виконавця комунальної послуги не може бути покладена відповідальність за несвоєчасну повірку відсутнього засобу обліку.

До того ж самими позивачами надано акт за 02 серпня 2023 року про прийняття вузла розподільчого обліку гарячої води на абонентський облік, тобто поза межами спірного періоду нарахування - 01 січня 2021 року - 31 березня 2023 року, що свідчить про правомірність нарахування оплати за комунальну послугу у приміщенні, яке не оснащене засобами обліку. Також позивачі не стверджують та не надають жодних доказів надання відповідачу показань лічильника у встановленому порядку, на підставі яких останній міг здійснювати нарахування.

За встановлених обставин відсутності у приміщенні засобу обліку гарячої води, відсутній обов`язок проведення перерахунку із споживачем, як це передбачено ст.11 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».

Твердження та докази щодо непроживання позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у квартирі як підстава звільнення від сплати комунальних послуг не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, оскільки згідно зі ст.13 Конституції України власність зобов`язує. Відповідно до вимог ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.322 ЦК України).

У постанові Верховного Суду від 02 квітня 2020 року у справі № 757/29813/17-ц зроблено правовий висновок проте, що непроживання відповідача у квартирі, яка належить йому на праві власності, та факт відсутності його реєстрації у цій квартирі не звільняє від обов`язку нести витрати з оплати житлово-комунальних послуг.

Отже, встановивши дійсні обставини справи та проаналізувавши докази, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

У порядку ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст.12, 13, 82, 141, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України,

у х в а л и в:

У задоволенні позову відмовити.

Судові витрати зі сплати судового збору покласти на позивача.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили у порядку ст.273 ЦПК України.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1

позивач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1

позивач ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1

відповідач Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго», , м. Львів, вул. Данила Апостола, 1

Повне рішення суду складено 18 березня 2024 року, що є датою його ухвалення, ухваленого за відсутності учасників справи, як це передбачено ч.6 ст.259, ч.5 ст.268 ЦПК України.

Суддя Г.О.Шашуріна