Справа № 296/9916/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З А О Ч Н Е

"23" січня 2024 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Анциборенко Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Кусік В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики неукладеним

ВСТАНОВИВ:

22.11.2021 ОСОБА_1 звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору позики неукладенимі просить визнати неукладеним договір позики від 14.07.2016 між ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 та ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що у серпні 2021 року на адресу реєстрації місця проживання позивача надійшла позовна заява із додатками до неї ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Відповідно до позовної заяви між позивачем та відповідачем 14.07.2016 у місті Харкові укладено договір позики.

У додатках до вказаної позовної заяви містилися договір, який оспорюється, та розписка про отримання грошових коштів.

Згідно пунктів 1, 3 договору позикодавець передає у власність позичальника грошові кошти у сумі 200000 доларів США, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві суму позики в строк встановлений цим договором, а саме до 31.06.2021.

Водночас згідно розписки від 14.07.2016, складеної у місті Харкові, ОСОБА_1 підтвердив, що ним отримано від ОСОБА_2 кошти в якості позики у сумі 200000 доларів США.

Однак позивач категорично стверджує, що ним вказаний договір із відповідачем не укладався, розписка не складалася, грошові кошти від відповідача в позику не отримувалися, підписи на вказаних документ не ставились та йому не належать.

Зазначає, що ніколи не зустрічався із ОСОБА_2 та з ним не знайомий.

Також у відповідності до копії закордонного паспорту ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 позивач 14.10.2009 виїхав за межі Україні та на територію України не повертався, тому фізично не міг бути присутнім у місті Харкові 14.07.2016 та підписати договір і розписку.

Таким чином з метою доведення доводів щодо непідписання позивачем договору, який оспорюється, та розписки, підробки його підписів у них, разом із позовною заявою подано клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи для з`ясування належності підписів, які містяться в договорі та розписці, саме ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 10.02.2022 у справі відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с.19).

Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 12.10.2022 витребувано у ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , оригінал договору позики від 14.07.2016, сторонами якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також розписку про отримання позики від 14.07.2016 року(а.с.55).

Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 24.01.2023 після відкриття провадження у справі позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики неукладеним залишено без руху(а.с.86).

На виконання вимог ухвали Корольовського районного суду м.Житомира від 24.01.2023 представником позивача подано заяву (а.с.88-90).

Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 13.02.2023 призначено підготовче судове засідання (а.с.97).

Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 06.04.2023 закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору позики неукладеним(а.с.109).

У судове засідання представник позивача не з`явився, згідно поданої через канцелярію суду заяви просить розглядати справу у його відсутність, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення (а.с.147).

Відповідач відзив на позов до суду не надав, копія ухвали про відкриття провадження від 10.02.2022 разом з судовою повісткою про виклик та копією позовної заяви з додатками судом направлялися за зареєстрованим місцем проживання відповідача.

У судові засідання 24.03.2022, 19.05.2022, 15.08.2022, 12.10.2022, 02.11.2022, 21.11.2022, 24.01.2023, 06.04.2023, 24.05.2023, 18.07.2023, 14.11.2023, 01.12.2023, 23.01.2024 відповідач не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.30, 45, 46, 65-66, 67, 73-74, 101-102, 119-120, 128-129, 135-136, 149-150, 156-157).

Крім того, відповідача повідомлено про дату час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.37-38, 52-53, 57-58, 62-63, 75-76, 98-99, 111-112).

Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Таким чином, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

Згідно ч.1 ст.174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.

Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, відповідно до ст.ст.211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що в Голосіївському районному суд м.Києва перебуває на розгляді справа №752/20334/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та в матеріалах якої знаходиться копія договору позики від 14.07.2016 між позикодавецем ОСОБА_2 та позичальником ОСОБА_1 .

Згідно п.1. Договору позикодавець передає у власність позичальникові грошові кошти у сумі 200000 дол. США, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві суму позики у строк, встановлений цим договором.

Відповідно до п.2. Договору на момент укладення договору грошові кошти в сумі 200000 дол. CША позикодавець передав позичальнику у повному обсязі.

Згідно п.3. Договору позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк до 31 червня 2021 року, при цьому повернення позики має бути здійснено рівною часткою.

Відповідно до п.4. Договору сторони домовились про те, що договір позики укладається з відсотками.

Згідно п.5. Договору за домовленістю сторін сплата позики повинна підтверджуватися позикодавцем відповідними розписками про одержання грошей, які позикодавець зобов`язаний видати позичальнику одночасно із отриманням платежу від позичальника (а.с.7-8).

З наявної копії розписки про отримання позики від 14.07.2016 вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розпискою підтверджує, що ним отримано від ОСОБА_2 кошти у якості позики у сумі 200000 дол. США в день складення розписки (а.с.9).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України).

Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1047 ЦК України встановлено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.

За своєю суттю договір чи розписка про отримання в борг грошових коштів є документами, якими підтверджується як укладення договору, його умови, а також засвідчують отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки.

Такого правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18).

Згідно ст.1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини.

Отже, договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або речей, у разі відсутності цієї істотної умови, договір вважається неукладеним. Сам по собі факт підписання сторонами тексту договору, без передачі грошей або речей, не породжує у майбутнього позичальника обов`язку повернути обумовлену угодою суму грошей або кількість визначених родовими ознаками речей.

Таким чином факт отримання позичальником грошових коштів, момент їх отримання (як певний проміжок часу) є обов`язковою та істотною умовою договору позики, яку повинен встановити суд в справах цієї категорії.

При встановленні факту неотримання позичальником грошей або речей від позикодавця договір позики вважається неукладеним.

У разі встановлення отримання позичальником меншої кількості грошей або речей, ніж вказано в договорі, вважається, що договір був укладений на фактично одержану ним кількість грошей або речей.

Законодавством визначено, що момент переходу права власності на предмет позики залежить від того, що саме передається позичальникові за договором. Право власності на готівкові грошові кошти виникає у позичальника в момент фактичної передачі йому таких коштів позикодавцем.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 629/5364/13-ц (провадження № 61-22477св18).

Відповідно до статті 1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.

Як було вказано, при встановленні факту неотримання позичальником грошей або речей від позикодавця договір позики вважається неукладеним. Проте, означене положення має місце лише у тому випадку, якщо договір був підписаний між сторонами, але не відбулася фактична передача грошей.

В матеріалах справи відсутні і позивачем не надано оригіналів договору позики і розписки, а також зразки підпису, що позбавляє суд можливості призначити у справі судову почеркознавчу експертизу. За твердженням представника позивача у справі №752/20334/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, яка перебуває на розгляді в Голосіївському районному суді м.Києва, також містяться лише копії.

Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи позивачем не доведено обставин, на які він посилається у позові, зокрема, не доведено належними і допустимими доказами відсутності як факту передачі йому особисто грошових коштів, так і факту підробки договору позики, тому суд відмовляє у задоволенні позову з підстав недоведеності вимог, що не позбавляє позивача права захисту своїх інтересів під час розгляду судом справи №752/20334/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди з урахуванням його тверджень про неподання оригіналів договору позики і розписки ОСОБА_2 при зверненні з позовом до суду.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір у разі відмови в позові покладається на позивача.

Керуючись ст.ст.4, 81, 89, 259, 265, 268, 273, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач :

ОСОБА_1 ,

АДРЕСА_4

Відповідач:

ОСОБА_2 ,

АДРЕСА_3 . М. Анциборенко