г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/78/24
Номер провадження 2/213/528/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2024 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі головуючого - судді Попова В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін цивільну справу № 213/78/24 за позовною заявою ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Мартинюк Марія Русланівна, до Акціонерного Товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мельник Роман Іванович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

встановив:

Короткий зміст позовних вимог.

Позивач через свого представника звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою, посилаючись на те, що 04.06.2020 року приватним нотаріусом Харою Н.С. вчинено виконавчий напис № 19814 про стягнення з нього заборгованості у розмірі 26254,92 грн. на користь АТ «ПУМБ» за кредитним договором № 202 від 12.10.2018 року, укладеним з ПАТ «ПУМБ», правонаступником якого є АТ «ПУМБ».

На підставі вказаного виконавчого напису 25.06.2020 року приватним виконавцем Табінським О.В. відрито виконавче провадження № 62422474, яке на цей час перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця Мельника Р.І., в межах якого 14.07.2020 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату і направлено її на виконання за місцем роботи боржника - ТОВ «Будівельно-Фінансова група». Вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з його невідповідністю вимогам чинного законодавства, оскільки він вчинений не на нотаріально посвідченому кредитному договорі, без надання нотаріусу доказів безспірності заборгованості, без надання первинних документів щодо видачі кредиту, без з`ясування дотримання строку позовної давності. З сумою заборгованості не погоджується, вважає, що нотаріусом не було враховано суму сплачених ним коштів по кредиту, тому у приватного нотаріуса не було підстав вчиняти виконавчий напис. Просить визнати його таким, що не підлягає виконанню, стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Стислий виклад позиції відповідача.

Відповідач надіслав заяву про визнання позовних вимог в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. При цьому просив стягнути з нього у зв`язку з визнанням позову 50 % сплаченого позивачем судового збору за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову.

Процесуальні дії у справі.

03.01.2024 року позовна заява надійшла до суду.

05.01.2024 судом здійснено забезпечення даного позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису.

08.03.2024 позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження у справі, розгляд справи призначений у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались.

Заяви, клопотання.

Крім заяви відповідача про визнання позовних вимог, інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило.

Фактичні обставини, встановлені судом.

12.10.2018 позивачем ОСОБА_2 було подано до ПАТ «ПУМБ» заяву про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, тобто укладено Кредитний Договір № 202 на суму 10000,00 грн. про видачу позивачу кредиту шляхом перерахування коштів на банківський рахунок /зворотній бік а.с.16/.

04.06.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 19814, про стягнення зі ОСОБА_2 на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк», як правонаступника ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», заборгованості у розмірі 26004,92 гривень. за кредитним договором № 202 від 12.10.2018, укладеного ним з ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» /а.с.18/.

Заборгованість складається із: простроченої заборгованості за сумою кредиту 3330,40 грн.; простроченої заборгованості за комісією - 400,00 грн.; простроченої заборгованості за процентами 6348,04 грн.; строкової заборгованості за сумою кредиту - 15074,05 грн.; строкової заборгованості за процентами 852,43 грн. Крім того, стягнуто плату за вчинення виконавчого напису у розмірі 250,00 грн., з врахування якої загальна сума до стягнення становила 26254,92 грн.

Як зазначено у виконавчому написі, строк платежу за кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів, стягнення заборгованості проводиться за період з 30.09.2019 року по 21.04.2020 року.

25.06.2020 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Табінським О.В. на підставі вказаного виконавчого напису відрито виконавче провадження № 62422474, стягнуто з боржника основну винагороду приватного виконавця у розмірі 2625,49 грн., 14.07.2020 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у розмірі 29430,41 грн. (з врахуванням основної винагороди приватного виконавця 2625,49 грн. та витрат на проведення виконавчих дій 550,00 грн.), для виконання за місцем роботи боржника, яку він отримує від ТОВ «БФГ».

27.10.2023 вказане виконавче провадження було передано від приватного виконавця Табінського О.В. до приватного виконавця Мельника Р.І., і останнім прийнято до свого провадження/а.с.10-15/.

Доказів направлення позивачу вимоги про можливе стягнення заборгованості за Кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса відповідачем суду не надано. Водночас, як зазначено вище, відповідач позовні вимоги ОСОБА_2 в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, визнав.

Зміст спірних правовідносин.

Встановленим обставинам відповідають правовідносини, які виникли з приводу законності вчинення виконавчого напису нотаріуса.

Норми права, які застосовує суд.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Пунктом 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія. Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів регулюються Главою 14 Закону України «Про нотаріат» та Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 вказаного Закону, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 цього ж Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, згідно яких нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Аналогічний порядок вчинення нотаріальних дій передбачений пунктами 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Згідно статті 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Висновок суду.

Виходячи з аналізу вищенаведених норм, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.

З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від стягувача первинні бухгалтерські документи щодо видачі позивачу кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо).

Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, судом встановлено, що, вчиняючи оскаржуваний виконавчий напис, нотаріус не з`ясував чи існує на момент звернення заборгованість перед стягувачем, чи є вона безспірною, не з`ясовано отримання боржником вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса, а отже, суд вважає, що вчинення виконавчого напису відбулось з порушенням норм чинного законодавства.

При цьому суд враховує, що відповідач безспірність суми заборгованості не довів, позовні вимоги в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, визнав. Відповідно до ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, позовні вимоги задовольняються.

Щодо заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.7 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Таким чином, заходи забезпечення позову, вжиті за ухвалою суду від 05 січня 2024 року шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом нотаріуса, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Водночас, згідно з нормою ч.1 ст.142 ЦПК, враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 50 % судового збору на користь держави, оскільки позивач від його сплати був звільнений. Інші 50 % судового збору підлягають компенсації за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 10, 12, 19, 23, 76-81, 89, 95, 141, 142, 206, 258-259, 263-265, 274, 279, 352,354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 19814, вчинений 04 червня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною, про стягнення із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості у розмірі 22254,92 гривень за кредитним договором № 202 від 12.10.2018 року.

Стягнути з Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на користь держави судовий збір у розмірі 805 (вісімсот п`ять) грн. 20 коп.

Іншу частину судового збору віднести на рахунок держави.

Заходи забезпечення позову, вжиті за ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 січня 2024 року (справа № 213/78/24) продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача - адвокат Мартинюк Марія Русланівна, адреса: м. Київ, вул. М. Коцюбинського, буд. 1, офіс 605.

Відповідач - Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», адреса: м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4, .

Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, адреса: м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 37-41, офіс 215.

Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мельник Роман Іванович, адреса: м. Київ, вул. Старосільська, буд. 1, офіс 10.

Повне судове рішення складено 05 березня 2024 року.

Головуючий суддя В.В. Попов