РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/79/24

Провадження №2/568/96/24

21 березня 2024 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

в складі головуючої судді Троцюк В.О.

секретаря судових засідань Гуменюк Г.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Радивилів цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Козинської сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Крупецької сільської ради про визнання права на спадкове нерухоме майно - земельну частку (пай).

В обґрунтування позову позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його матір ОСОБА_2 . Його батько ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті матері відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка (пай), що належала їй відповідно до сертифікату про право на земельну частку (пай). До смерті матері, позивач постійно проживав з нею, а тому вважається таким, що прийняв спадщину. Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, та нотаріусом була заведена спадкова справа. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено в зв`язку із втратою оригіналу сертифікату про право на земельну частку пай. Про втрату сертифікату про право на земельну частку (пай) було розміщено оголошення у місцевій громадсько-політичній газеті. За вказаних обставин позивач просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай), як спадкове майно після смерті матері.

Ухвалою судді від 30 січня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, вирішено проводити її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 27 лютого 2024 року задоволено клопотання представника позивача про заміну неналежного відповідача Крупецьку сільську раду належним Козинською сільською радою.

В судове засідання позивач та його представник адвокат Бернацький П.В. не з`явилися, подавши заяву про розгляд справ за їх відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача Козинської сільської ради в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, при вирішенні позовних вимог покладається на розсуд суду.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Керуючись ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим провести судове засідання без участі сторін на підставі наявних у справі доказів.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно роз`яснень, що містяться в пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», в разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Перевіривши фактичні обставини справи, наявні докази в їх сукупності та взаємозв`язку суд з врахуванням того, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про смерть, серія НОМЕР_1 від 15 березня 2012 року, актовий запис №12 від 15 березня 2012 року (а.с.8).

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 від 12.02.2019 року, ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . (а.с.7)

ОСОБА_1 після укладення шлюбу 28 квітня 2006 року з ОСОБА_4 змінила прізвище на ОСОБА_5 , що підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя.(а.с.23)

ОСОБА_2 до своєї смерті була постійним жителем АДРЕСА_1 та до складу її сім`ї входили: бувший чоловік ОСОБА_3 , 1959 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , та син ОСОБА_1 ,1987року народження, що підтверджується довідкою Козинської сільської ради №173/05-30/22 від 10.02.2022 року. (а.с.12)

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть. (а.с.11)

Згідно роз`яснень ВССУ у п.1 листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за № 24-753/0/4/-13 від 16.05.2013, при розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати коло спадкоємців, які прийняли спадщину; законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини у випадку, якщо спадщина відкрилась до 01.01.2004 або ж спадкодавець проживав в іншій державі, спадкоємець є іноземним громадянином та проживає в іншій державі, а спадкове майно знаходиться на території України.

Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

У відповідності до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, у силу вимог ч.1 ст.1299 ЦК України спадкоємці зобов`язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, для цього заявнику необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину. Так як такі документи у заявника відсутні, то він звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, маючи за мету оформлення та видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину.

Способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування").

ОСОБА_1 належало право на земельну частку (пай), згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_4, який зареєстровано в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №5460, що підтверджено інформацією Головного управління Держгеокадастру в Рівненській області. Розмір земельної частки (паю) становить 2,46 умовних кадастрових гектарів. (а.с.15)

Згідно витягу №68035775 про реєстрацію в спадковому реєстрі, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 заведено спадкову справу. (а.с.10)

Приватним нотаріусом Дубенського районного нотаріального округу Гордійчук В.І. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , в в`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. (а.с.18)

Про втрату оригіналу сертифікату про право на земельну ділянку (пай) серії НОМЕР_4 виданий на ім`я ОСОБА_1 розміщено оголошення в газеті «Прапор перемоги»№13(8013) за 30 березня 2018 року. (а.с.14).

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до положень ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують своє право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають . У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до пункту «а» частини третьої статті 152 Земельного кодексу України (далі ЗК України) захист прав громадян юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

Частиною першою статті 131 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набути у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільного-правових угод.

Враховуючи зазначені норми ЦК України, роз`яснення постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року № 7 визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту порушеного права, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ в нотаріальному порядку, право власності спадкоємця на спадкове майно оспорюється або не визнається іншою особою.

Оскільки, у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування.

Згідно абзацу 1 п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішені спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю.

Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно п. 3.5 Інформаційного листа Вищого ССУ з розгляду кримінальних та цивільних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Суд дійшов висновку, що право ОСОБА_1 на земельну частку (пай) після її смерті перейшло до ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом. Проте, позивач не може оформити право на спадкове майно, оскільки у нього відсутній правовстановлюючий документ - сертифікат на земельну частку (пай), що підтверджується постановою приватного нотаріуса Дубенського районного нотаріального округу Рівненської області Гордійчука В.І. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.12.2023.

Враховуючи встановлені обставини та досліджені докази суд приходить до висновку, що право позивача на земельну частку (пай) в порядку спадкування законом підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, що не суперечать закону та не порушують права, свободи та інтереси інших осіб.

Керуючись п.п.16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, ст.ст.15, 16, 1220, 1216, 1218, 1258, 1261, 1268, 1276, 1268 ЦК України, ст. 4, 13, 81, 141, ст.200, ст.206, ст.263- 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Козинської сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за законом, право на земельну частку (пай), що належала ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_4.

Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНКОПП НОМЕР_3 , місце проживання АДРЕСА_2 .

Відповідач: Козинська сільська рада, , адреса с.Козин вул.Берестецька, 145 Дубенського району Рівненської області

Суддя В.О. Троцюк