Справа № 495/9589/23
Номер провадження 2/495/1511/2024
01 лютого 2024 рокум. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючої судді Анісімової Н.Д.,
при секретарі судового засідання Коліниченко Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Білгород-Дністровський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бондаренко Ганна Євгенівна, до Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування
Позивач та її представник в обґрунтування заявлених вимог вказують, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 . На момент смерті ОСОБА_2 не був одруженим та не мав дітей. Єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 є його сестра ОСОБА_1
Державний нотаріус Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Білгород-Дністровського району відкрив спадкову справу за фактом смерті ОСОБА_2 .
У листі від 07.09.2023 за № 1376/02-14 державний нотаріус рекомендував ОСОБА_1 рекомендував звернутися до суду за захистом своїх прав та визнання права власності на своє ім`я у зв`язку із тим, що позивачем не було надано оригінали документів, що посвідчують право власності.
За життя ОСОБА_2 завершив процедуру приватизації земельної ділянки на своє ім`я, проте не замовив технічну документацію щодо встановлення меж в натурі та не зареєстрував право власності за собою.
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.09.2023 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.09.2023 року клопотання представника позивача було задоволено та витребувано у державного нотаріуса копію спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .
10.10.2023 року до суду надійшли витребувані документи.
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.11.2023 року підготовче провадження було закрито, а справа призначена до розгляду по суті.
Інші процесуальні дії по справі не проводились.
Позивач в судове засідання не з`явилася, проте її представник адвокат Бондаренко Г.Є. подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити у повному обсязі,проти заочного розгляду справи не заперечують.
Представником відповідача Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області у судове засідання не з`явився, повідомлявся, причину неявки суду не повідомив.
З урахуванням ст. 128-131, 223 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних для її розгляду по суті за відсутності позивача і відповідача.
Суд розглядає справу за відсутність позивача та відповідача, належним чином повідомлених про день та час судового розгляду справи, відповідно до наданої заяви, за наявними матеріалами у справі.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.
Враховуючи зазначене, суд вважає можливим у даній цивільній справі ухвалити заочне рішення.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , видане Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 06.12.2018, актовий запис за № 1455.
Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданого 23 березня 1983 року встановлено, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками якої є: у графі батько « ОСОБА_4 », у графі мати « ОСОБА_5 » про що у книзі реєстрації актів було вчинено актовий запис № 33.
28 лютого 1975 року ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_6 , про що 28.02.1975 було вчинено запис № 482 та видано свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 . Після укладення шлюбу дружині було присвоєно прізвище « ОСОБА_7 ». Вказане підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 .
22 жовтня 1996 року ОСОБА_6 та ОСОБА_1 шлюб розірвали, та остання залишала прізвище « ОСОБА_7 ». Вказане підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 від 22.10.1996 року.
Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 , виданого 15 липня 1965 року встановлено, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками якого є: у графі батько « ОСОБА_4 », у графі мати « ОСОБА_5 » про що у книзі реєстрації актів було вчинено актовий запис № 27.
Отже, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є рідними братом та сестрою.
На підставі рішення Шабівської сільської ради народних депутатів Білгород-Дністровського району Одеської області від 19.06.1996 року за № 77 ОСОБА_2 було передано у приватну власність для садівництва земельну ділянку площею 0,06 га. розташований ОСМ «Прибрежне». Право приватної власності гр. ОСОБА_2 на передану земельну ділянку зареєструвати в книзі реєстрації громадян, яким безкоштовно передано земельні ділянки на правах приватної власності за № 1283.
Зазначене рішення про приватизацію земельної ділянки прийнято в період чинності Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» № 15-92.
За життя ОСОБА_2 завершив процедуру приватизації земельної ділянки на своє ім`я, проте не замовив технічну документацію щодо встановлення меж в натурі та не зареєстрував право власності за собою.
У листі від 07.09.2023 за № 1376/02-14 державний нотаріус рекомендував ОСОБА_1 рекомендував звернутися до суду за захистом своїх прав та визнання права власності на своє ім`я у зв`язку із тим, що Позивачкою не було надано оригінали документів, що посвідчують право власності.
ОСОБА_1 замовила у ФОП ОСОБА_8 технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж внатурі (на місцевості) та на її замовлення відповідна документація була виготовлена.
Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, що померла до її спадкоємців , а ст.1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно із статтею 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення.
Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Статтею 1262 ЦК України встановлено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.
За статті 152 Земельного кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.
Згідно зі ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до абз. 2 п.1 розділу Х «Перехідні положення» Земельного Кодексу України (2001 року), рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).
Державний акт на земельну ділянку спадкодавцем за життя не виготовлений, що є перешкодою для видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину на право на земельну ділянку.
Згідно п.ь3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. На підставі абз. 2 п. 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI). Отже, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (ч. 3 ст. 116 ЗК).
Оскільки ОСОБА_2 (брат позивача) за життя не отримав державного акту на земельну ділянку, хоча земельна ділянка і передана йому, відтак позивач в порядку спадкування за законом після смерті брата вправі порушувати питання про успадкування права цієї земельної ділянки з послідуючим проведенням землевпорядних робіт, необхідних для приватизації земельної ділянки та отриманням свідоцтва про право власності на землю.
У відповідності до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Керуючись ст. 12, 13, 89, 141-142, 206, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд
ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Бондаренко Ганна Євгенівна, до Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне найменування сторін:
Позивач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_1 ).
Суддя Н.Д. Анісімова