Справа № 750/4353/24
Провадження № 2/750/1151/24
02 квітня 2024 року м. Чернігів
Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Логвіна Т.В., перевіривши додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України при пред`явленні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення опіки над малолітнім без позбавлення батьківських прав,
Третя особа Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради,
в с т а н о в и л а :
28 березня 2024 року до Деснянського районного суду м. Чернігова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення опіки над малолітнім без позбавлення батьківських прав.
Однак, позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.175-177 Цивільного процесуального кодексу України.
Відповідно до п.п. 4, 5, 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.
В ч. 6 ст. 175 ЦПК України також визначено, що у позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.
У силу ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.
Опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (ст. 55 ЦК України).
Згідно підпунктів 1.1, 1.2 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 року № 34/166/131/88, опіка (піклування) є особливою формою державної турботи повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів. Опіка (піклування) встановлюється для забезпечення виховання неповнолітніх дітей, які внаслідок смерті батьків, хвороби батьків або позбавлення їх батьківських прав чи з інших причин залишились без батьківського піклування, а також для захисту особистих і майнових прав та інтересів цих дітей.
Особа, якій стало відомо про фізичну особу, яка потребує опіки або піклування, зобов`язана негайно повідомити про це орган опіки та піклування (ст. 57 ЦК України).
Згідно з ст. 56 ЦК України органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад.
Права та обов`язки органів, на які покладено здійснення опіки та піклування, щодо забезпечення прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законом та іншими нормативно-правовими актами.
Орган опіки та піклування встановлює опіку над малолітньою особою та піклування над неповнолітньою особою, крім випадків, встановлених ч.ч. 1, 2 ст. 60 ЦК України.
З наведеного вбачається, що підставою встановлення опіки над малолітніми особами є статус сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування. За загальним правилом встановлення опіки та піклування належить до компетенції органів опіки та піклування.
Випадки встановлення опіки та піклування відносно дітей в судовому порядку визначені наступним чином.
Суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
З наведеного вбачається, що встановлення опіки вирішується судом, коли під час розгляду інших спорів виявляється, що їх наслідком є залишення дітей без батьківського піклування, і лише за поданням органу опіки та піклування.
Натомість, позивач не ставить вимог, вирішення яких створювало б для суду додатковий обов`язок щодо встановлення опіки над малолітньою дитиною.
Пунктом 1.3 спільного Наказу Державного комітету України у справах сім`ї та солоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціального захисту України № 34/166/131/88 від 26.05.99 (далі - Наказ) визначено, що органами, які приймають рішення щодо опіки і піклування, є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі комітети міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Відповідно до п. 1.7 Наказу органи опіки та піклування відповідно до покладених на них завдань та розподілу повноважень між структурними підрозділами відповідних управлінь і відділів місцевої державної адміністрації вирішують питання про встановлення і припинення опіки та піклування. Згідно п. 2.4 Наказу, рішення про встановлення опіки (піклування) повинно бути прийняте не пізніше як у місячний термін з моменту, коли відповідному органові опіки та піклування стане відомо про потребу встановлення опіки чи піклування.
Верховний суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у своїй постанові від 22.04.2021 у справі № 910/6322/20 встановив, що суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесенні до компетенції цього органу.
В даному випадку питання щодо призначення опікуна належить до виключної компетенції органу опіки і піклування, і таке рішення приймається органом з додержанням відповідної процедури і за умови подання саме до органу переліку визначених документів. Таке призначення не може бути покладено за відсутності будь-якого рішення органу опіки і піклування з цього питання безпосередньо на суд.
Позивач порушує питання про зобов`язання Управління (службу) у справах дітей Чернігівської міської ради надати суду подання про призначення опікуна малолітній дитині.
Відповідно до положень частин 3, 4 ст.60 ЦК України суд призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Таким чином, у матеріалах справи може бути наявний офіційний висновок чи інший документ органу опіки та піклування, який свідчить про згоду цього органу на призначення певної особи опікуном.
Таке подання в матеріалах заяви відсутнє.
Також звертається увага на те, що в дитини, в інтересах якої подано заяву, є батько, який не позбавлений батьківських прав, процесуальний статус якого у цій справі не визначено, хоча питання встановлення опіки над дитиною безпосередньо торкається його батьківських прав та обов`язків.
З огляду на наведене, позивач має визначитися з колом учасників у справі.
Приймаючи до уваги, що зазначені недоліки не дають можливості відкрити провадження по справі, суддя вважає необхідним, у відповідності до вимог ст. 185 ЦПК України позов залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 175, 177, 185, 353, 354 ЦПК України,
позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення опіки над малолітнім без позбавлення батьківських прав - залишити без руху.
Запропонувати позивачу в 5 денний строк з дня отримання копії ухвали усунути вказані в ній недоліки.
Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог даної ухвали у вказаний строк, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя