Провадження № 2/643/1146/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2024 м.Харків

Московський районний суд м.Харкова в складі:

головуючого судді Афанасьєва В.О.,

за участі: секретарем судового засідання: Ткаченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, у якому просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду завдану внаслідок залиття на її користь в розмірі 58361,0 грн, моральну шкоду в розмірі 7000,0 грн, витрати пов`язані з проведенням оцінки в розмірі 5000,0 грн., а також витрати на правову допомогу в розмірі 15000,0 грн.

Свої вимоги позивачі обґрунтовує тим що, 17.05.2023 року в квартирі АДРЕСА_1 , відбулося залиття. За фактом залиття було складено акт за № 2 від 17.05.2023 року про те, що сталося залиття. Актом встановлено, що залиття квартири АДРЕСА_2 сталося в результаті того, що в квартирі АДРЕСА_3 , стався витік великої кількості води з квартири АДРЕСА_3 , який був зупинений шляхом перекриття стояків холодної води.

Внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 , власнику було завдано матеріальних збитків.

Ухвалою від 28.12.2023 року судом призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач, та її представник в судове засідання не з`явилися, ОСОБА_1 надала заяву в якій позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явилася, своїм правом на подання відзиву не скористалася.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_1 , належить квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за номером 241958511.

Судом встановлено, що 17.05.2023 року мало місце залиття належної ОСОБА_2 на праві власності квартири.

Згідно акту обстеження квартири, що складений 17.05.2023 року, головою ОСББ «Ткач» - ОСОБА_4 , встановлено, що залиття квартири АДРЕСА_2 сталося в результаті того, що в квартирі АДРЕСА_3 , стався витік великої кількості води з квартири АДРЕСА_3 , який був зупинений шляхом перекриття стояків холодної води.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Отже, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.

Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує.

Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майна, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 151 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за номером 338229540 відповідач ОСОБА_3 , є власником квартири за АДРЕСА_4 .

На спростування своїх заперечень, щодо відсутності вини відповідача в залитті квартири відповідачем не надано жодного доказу.

Отже, суд вважає, що залиття сталося з вини відповідача ОСОБА_3

Відповідач не спростував належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири, хоча це є його процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди.

Також відповідачем не надано жодного доказу на спростування розміру матеріального збитку.

Згідно звіту про незалежну оцінку ринкової вартості від 16.06.2023, станом на 17.05.2023, розмір матеріального збитку, завданого квартирі АДРЕСА_1 , що виготовлений СОД ФОП ОСОБА_5 , вартість матеріального збитку завданого внаслідок залиття становить 58361 грн.

За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та враховуючи те, що позивачу було заподіяно матеріальну шкоду у вигляді пошкодження належної їй на праві приватної власності квартирі, внаслідок її залиття з вини відповідача, суд приходить до висновку, що позов про відшкодування матеріальної шкоди є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а тому вважає необхідним стягнути відповідача на користь позивача матеріальну шкоду.

Що стосується вимог позовної заяви про стягнення моральної шкоди в розмірі 7 000,00 грн, суд зазначає наступне.

За змістом ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно ч. 3 ст. 23 ЦПК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (ч. 4 ст. 23 ЦК України).

Із положень ч. 1ст. 1167 ЦК України слідує, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

В п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Як роз`яснено в п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (далі - постанова Пленуму) відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Отже, закон пов`язує виникнення права на компенсацію моральної шкоди з випадками порушення прав особи, вини заподіювача та причинно-наслідковим зв`язком між шкодою і протиправним діянням заподіювача.

В п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, враховуючи, що сам факт пошкодження майна внаслідок залиття квартири, безперечно завдав шкоду інтересам малолітньої дитини і спричинив моральні переживання й страждання, яких він також зазнав внаслідок незручностей. Крім того, позивач була вимушена звертатися до відповідних фахівців за наданням допомоги, що в свою чергу в комплексі призвело до порушень у звичному укладі життя позивача та дитини. Тому підлягає відшкодуванню відповідачем позивачу моральна шкода у розмірі 7 000,00 грн, зважаючи, що відшкодування шкоди в такому розмірі відповідає суті позовних вимог та характеру діяння відповідача. Визначаючи розмір цього відшкодування, суд враховує тяжкість, глибину та тривалість моральних страждань позивача, ступінь вимушених змін у її життєвому укладі, виходить із засад розумності та справедливості.

Також підлягають до стягнення витрати за проведення експертом огляду об`єкта та складання висновку у розмірі 5000, 00 грн.

Також, з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави за розгляд справи в розмірі 2147,20 грн, оскільки позивач була звільнена від його сплати при подачі позову відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» та ч.6 ст.141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись до ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 289, 352-355 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути із ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: невідомий, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 , в інтересах якого діє ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 ), у якості відшкодування майнової шкоди залиттям квартири в розмірі 58361 (п`ятдесят вісім тисяч триста шістдесят одна) гривень. 00 копійок.

Стягнути з із ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: невідомий, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 , в інтересах якого діє ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 ), в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої залиттям квартири 7000,00 грн

Стягнути ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: невідомий, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 , в інтересах якого діє ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 ), судові витрати понесені позивачем за проведення оцінки матеріальної шкоди в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути із ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: невідомий, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 ) на користь держави судовий збір в розмірі 2147 ( дві тисячі сто сорок сім) гривень 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.О. Афанасьєв