Справа № 449/219/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2024 р. Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого: судді Борняк Р.О.,

секретаря: Вовк О.С.,

за участю:

за участю позивача: ОСОБА_1 ,

відповідача: Де Сілва Дениса Фернандо Пошкула,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до Де Сілва Дениса Фернандо Пошкула про відшкодування матеріальної шкоди, внаслідок ДТП,

В С Т А Н О В И В:

Позивач просить стягнути з Де Сілва Дениса Фернандо Пошкула: 34 812,10 грн. - матеріальної шкоди, 5500,00 грн. кошти затрачені за проведення експертної оцінки, 1211,00 грн. судового збору. Свої позовні вимоги аргументує тим, що 22 липня 2023 року о 21 год. 10 хв., Де Сілва Денис Фернандо Пошкула, керуючи транспортним засобом марки Volkswagen Golf номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Ford Sierra номерний знак НОМЕР_2 , в результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. За кермом даного автомобіля на час дорожньо- транспортної пригоди знаходився ОСОБА_2 , якому позивач у 2020 році відчужив автомобіль без оформлення належним чином укладеного між ними правочину, оскільки тривалий час він перебував за кордоном, відповідно не зміг оформити продаж автомобіля, відтак на час вчинення ДТП він являється власником автомобіля Ford Sierra номерний знак НОМЕР_2 . Після вчинення ДТП відповідачем було суттєво пошкоджено автомобіль позивача, який фактично не підлягає відновлювальному ремонту, відповідач добровільно не відшкодував завдані збитки, відповідно позивач звернувся до суду із даною заявою.

Позивач в судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав з мотивів викладених у позовній заяві просив їх задоволити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав.

Вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши обставини та документальні докази по справі, суд вважає, що позовна заява підлягає до задоволення мотивуючи це наступним.

Відповідно до ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у звязку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Оскільки відповідач визнав, предявлений до нього позов і визнання відповідачем позову не суперечить закону, тому суд за згодою сторін та враховуючи положення ст.206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у даному судовому засіданні та ухвалити рішення у справі.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.

За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010р.).

Судом встановлено, що постановою Перемишлянського районного суду Львівської області від 05.10.2023 року, Де ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме, що 22.07.2023р., близько 21 год. 10 хв., в с.Станимир, Де Сілва Денис Фернандо Пошкула керував транспортним засобом марки Volkswagen Golf номерний знак НОМЕР_3 , в стані алкогольного сп`яніння, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Ford Sierra номерний знак НОМЕР_2 . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження

За приписами ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно зі ст. 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України).

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку ( ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, встановлено, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу автомобіля Ford Sierra номерний знак НОМЕР_2 .

Згідно звіту №663/10-23, встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Ford Sierra номерний знак НОМЕР_2 становить 144 263,30 грн., а ринкова вартість даного автомобіля 34 812,10 грн.

Згідно п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України - шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою

У п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. №4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала.

Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавана за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

За таких обставин суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

На підставі ст.141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати, а саме сплачений судовий збір та витрати за проведення експертної оцінки.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76,77, 141, 259, 263, 264, 265, 268,272,273 ЦПК України, ст.ст. 1167, 1187, 1188, 1192 ЦК України -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Стягнути з Де ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 : 34 812,10 грн. - матеріальної шкоди, 5500,00 грн. кошти затрачені за проведення експертної оцінки, 1211,20 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Львівського Апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Р. О. Борняк