Справа №278/3064/23
29.02.2024 року м. Житомир
Богунський районний суд м. Житомира в складі:
головуючого - судді Зосименка О.М.,
секретаря с/з Стелюти М.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат в порядку регресу,
Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 з вимогою сплатити кошти в розмірі понесених витрат в сумі 57 562,00 грн., судових витрат у розмірі 2 684,00 грн.
Сторони в судове засідання не з`явилися, представник позивача направив заяву в якій просить справу розглядати у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, позов просять задовольнити, проти постановлення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 24.07.2020 року у м. Житомирі по проспекту Миру сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої водій автомобіля марки «Шкода Октавіа», р.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , внаслідок чого остання від отриманих тілесних ушкоджень померла на місці події.
Відповідно до ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
На підставі викладеного, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки завжди є неправомірною та підлягає відшкодування.
Згідно витягу з Єдиної централізованої бази даних МТСБУ цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Шкода Октавіа», р.нз. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 на дату ДТП застрахованою не була.
Відповідно до п. 41.1 «а» ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004р. № 1961-IV - МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
10.12.2020 року на адресу Моторного (транспортного) страхового бюро України від представника ОСОБА_3 (матері загиблої) надійшла заява про виплату страхового відшкодування на підставі п. 27.2 та п. 27.4 ст. 27 Закону на загальну суму 178 891,65 грн., з яких витрати на поховання - 8 863,65 грн. та страхове відшкодування на утримання - 170 028, 00 грн.
24.12.2020 року МТСБУ повідомило листом, що рішення щодо виплати страхового відшкодування на підставі п. 27.2 та п. 27.4 ст. 27 Закону буде прийнято після отримання відповідного документа щодо результатів розгляду кримінальної справи за фактом вказаної ДТП та надання додаткових документів.
Однак, ОСОБА_3 звернулася в Богунський районний суд Житомирської області з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України.
Рішенням Богунського районного суду Житомирської області від 14 липня 2022 року в позові ОСОБА_3 до Моторного (транспортного) страхового бюро України відмовлено.

Згідно постанови Житомирського апеляційного суду від 18.01.2023 року рішення Богунського районного суду Житомирської області від 14.07.2022 року частково скасовано та стягнуто з позивача на користь ОСОБА_3 , витрати на поховання на підставі п. 27.4 ст. 27 Закону в розмірі 8 863,65 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 886 грн. В решті позову - відмовлено.

На виконання постанови Житомирського апеляційного суду від 18.01.2023 року Моторне (транспортне) страхове бюро України перерахувало представнику потерпілої особи страхове відшкодування на поховання в розмірі 8 863,65 грн, та компенсувало витрати за юридичні послуги в розмірі 886 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, які додаються.

26.08.2022 року на адресу Моторного (транспортного) страхового бюро України від представника потерпілої ОСОБА_4 (доньки загиблої) надійшла заява про відшкодування витрат на виготовлення та встановлення пам`ятнику на підставі п. 27.4 ст. 27 цього Закону в сумі 62 500,00 грн.

Однак, як зазначено у п. 27.4 ст. 27 Закону загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у і місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Станом на дату ДТП, тобто на 25.07.2020 року мінімальна заробітна плата в Україні становила 4 723,00 грн. (4 723x12 = 56 676,00 грн.)

Враховуючи, що МТСБУ 18.01.2023 року перерахувало частину коштів на поховання ОСОБА_3 на підставі п. 27.4 ст. 27 Закону, залишок коштів на відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого згідно цієї норми склав суму в розмірі 47 812,35 грн, яка була перерахована представнику заявника 10.03.2023 року. (56 676,00 грн. - 8863,65 = 47 812,35 грн.)

Таким чином, загальна сума понесених МТСБУ витрат, пов`язаних з вищевказаною подією становить 57 562 грн. 00 коп. (8 863,65 грн.+886,00+ 47812,35 = 57 562,00 грн.)

На підставі п. 1.7 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Відповідно до ст. 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно до п. 22.1 ст. 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 21.1 ст. 21 Закону при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат).

За п. 21.3 ст. 21 Закону з урахуванням положень п. 21.3 ст. 21 Закону на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Відповідно до пп. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п. 1.7 ст. 1 Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Згідно із п. 27.4 ст. 27 Закону страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Суд зазначає, що у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик заподіювача шкоди, який хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.

Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 4 липня 2018 року по справі № 755/18006/15-ц.

За ч. 1 ст. 1191 ЦК особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до п п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у п. 13.1 ст. 13 Закону.

Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, МТСБУ відповідно до чинного законодавства здійснило відшкодування шкоди за винного водія транспортного засобу ОСОБА_1 , що спричинив дорожньо-транспортну пригоду, а тому відповідно до статті 1191 ЦК України та пункту 38.2.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», після проведення виплати на користь осіб, які мають право на відшкодування шкоди у зв`язку з смертю потерпілого, у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача на суму 57 562,00 грн.

За таких обставин суд вважає, що позов Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення з відповідача ОСОБА_1 , в порядку регресу суми страхового відшкодування є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню частково, а саме у сумі 56 676,00 грн. (8 863,65 грн. витрати на поховання, 47 812,35 грн. залишок перерахованих коштів), в решті вимог слід відмовити, оскільки 886,00 грн. є судовими витратами і не відносяться до сум страхових відшкодувань.

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі наведеного, керуючись: ст.ст. 4, 6, 10, 12, 141, 228, 229, 263, 265, 273, 279, 280 - 282 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1191 ЦК України, ст. 41, 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд

ухвалив:

позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України кошти в розмірі понесених витрат в сумі 56 676,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (Транспортного) страхового бюро України сплачений судовий збір в сумі 2 642,68 грн.

В решті вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляд.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочногорішення.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: Моторно (транспортне) страхове бюро України (адреса: 02154, м. Київ, бульв. Русанівський, 8, ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Суддя О.М. Зосименко