Справа № 307/710/24
Провадження № 2/307/173/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2024 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Бобрушко В.І., при секретарі Она О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та дружини,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та дружини. В позовній заяві позивачка зазначила, що шлюб між нею та відповідачем зареєстровано 04 червня 2020 року. Від спільного проживання у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Незважаючи на те, що на даний час шлюб не розірвано, вона з дитиною проживають окремо від відповідача, тобто вже більше року дитина проживає разом з нею в будинку її батьків та перебуває на її повному утриманні, а батько не бере участі в утриманні та вихованні доньки, а також не цікавиться її здоров`ям. Тобто, фактично, утриманням та вихованням дитини та вирішенням всіх питань щодо матеріального забезпечення сім`ї вона вирішує самостійно. Позивачка зауважує, що відповідач є молодий за віком, здоровий та працездатний, постійно працює в межах України, отримує хороший заробіток, оскільки, за час проживання з позивачкою його заробіток складав близько 30000 гривень на місяць. Крім того, відповідач не має інших аліментних зобов`язань і на його утриманні інші особи не знаходяться. Їхня з відповідачем дитина лише недавно народилася, у зв`язку з чим їй необхідно постійно купувати підгузки, дитяче харчування, ліки, одяг, тощо, у зв`язку з чим у неї постійно зростають витрати на утримання доньки. Також, позивачка зазначила, що донька ОСОБА_3 є інвалідом з дитинства, оскільки, хворіє на онкологічне захворювання, а саме: осифікуючу пухлину лівої нирки, що підтверджується Витягом з протоколу ЛКК № 022/1303 від 28.09.2022 року, індивідуальною програмою реабілітації інваліда №311 від 05.10.2022 року, корінцем медичного висновку №311 про дитину-інваліда віком до 18 років від 05.10.2022 р., уонсультаційним висновком спеціаліста від 28.11.2022 року та амбулаторною карткою, у зв`язку з чим потребує коштів на лікування та реабілітацію, так як дитині кожний день необхідно вживати ліки, а також постійно проходити реабілітацію, санаторно-курортне лікування, не менше ніж 4 рази на рік проходити медичне спостереження в педіатра, невролога. Ці обставини призводять до додаткових витрат по утриманні дитини, які зумовлені її хворобою, а відповідач у понесенні даних витрат участі не бере. Вона не має можливості влаштуватися на роботу, оскільки веде догляд за дитиною до трьох років, а відповідно єдиним джерелом її доходів є соціальна допомога в розмірі 1032,00 гривні.

Просить стягувати з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 5000 гривень щомісячно, і до досягнення нею повноліття, а також стягувати з відповідача аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно і до досягнення їхньою донькою ОСОБА_3 трьохрічного віку.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних в справі доказів.

На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04 червня 2020 року, від якого мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком в свідоцтві про народження якої значиться відповідач, та яка перебуває на утриманні позивачки.

Згідно акту обстеження матеріально - побутових умов, складеного 20 лютого 2024 року депутатом Нересницької сільської ради, ОСОБА_1 проживає разом з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у будинку батьків; на протязі року ОСОБА_2 (батько дитини), 1998 року народження, разом із сім`єю не проживає, не піклується про дитину та не допомагає; дитина знаходиться на утриманні матері.

Згідно Витягу з протоколу ЛКК №022/1303 від 28 вересня 2022 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дитиною з інвалідністю з діагнозом: осифікуюча пухлина лівої нирки.

Відповідно до індивідуальної програми реабілітації інваліда №311 від 05 жовтня 2022 року, виданого Комунальним некомерційним підприємством «Тячівська консультативна поліклініка», ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дитиною з інвалідністю з 2022 року та потребує індивідуальної програми розвитку.

Корінцем із медичного висновку №311 про дитину інваліда віком до 18 років від 05 жовтня 2022 року, виданого Комунальним некомерційним підприємством «Тячівська консультативна поліклініка» підтверджується те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , хворіє на захворювання: осифікуюча пухлина лівої нирки.

Згідно консультаційного висновку спеціаліста від 28 вересня 2022 року, виданого Комунальним некомерційним підприємством «Обласна дитяча лікарня», ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , хворіє на осифікуючу пухлину лівої нирки у ранньому віці, рекомендації: планове обстеження один раз у рік.

Також встановлено, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Згідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року за №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів на утримання однієї малолітньої дитини суд враховує майновий стан позивачки, яка ніде не працює, сама проживає з дитиною у батьківському будинку та сама веде догляд за нею, стан здоров`я дитини, яка хворіє, встановлений законом мінімальний розмір аліментів на одну дитину, а також майновий стан відповідача.

Разом з цим, суд враховує, що відповідач має працездатний вік, а тому виходячи із середньомісячної заробітної плати в Тячівському районі, суд вважає, що вимоги позивачки щодо стягнення аліментів на утримання однієї малолітньої дитини слід задовольнити частково і стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання однієї малолітньої дитини ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22 лютого 2024 року, і до її повноліття, а в решті позовних вимог в цій частині відмовити.

Згідно до статті 79 СК України, аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Згідно ч.1 ст.80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 81 СК України, перелік видів доходів, які враховуються при визначення розміру аліментів на одного з подружжя, затверджується Кабінетом Міністрів України (Постанова КМУ від 26 лютого 1993 року № 146).

Згідно ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.

Аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком малолітньої доньки, яка проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 , позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а тому потребує матеріальної допомоги від відповідача, що у свою чергу, є його обов`язком відповідно до вимог ст. 84 СК України.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України, визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд дійшов висновку, що відповідачем ОСОБА_2 не підтверджено належними та допустимими доказами, що він не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання позивача ОСОБА_1 до досягнення дитиною трьохрічного віку.

Будь-які дані про незадовільний стан здоров`я самого відповідача в матеріалах справи відсутні, як відсутні і дані про наявність у платника аліментів інших утриманців, наявності стягнення по будь-яким іншим виконавчим документам.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач має змогу сплачувати кошти на утримання позивача ОСОБА_1 , з якою проживає малолітня дитина.

При визначенні розміру аліментів на утримання позивачки, в межах заявлених позовних вимог, суд враховує майновий стан сторін, працездатний вік відповідача, відсутність у відповідача постійного місця праці, стан здоров`я відповідача, його можливість надавати матеріальну допомогу дружині.

А тому, виходячи із середньомісячної заробітної плати по Тячівському району, суд вважає, що вимоги позивачки ОСОБА_1 в частині стягнення аліментів на її утримання слід задовольнити повністю і стягувати з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1500 гривень щомісячно, і до досягнення малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьохрічного віку.

Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та дружини за один місяць.

Керуючись ст.ст.5, 12, 76-78, 80, 81, 209, 223, 247, 263, 265, 430 ЦПК України, ст.ст. 79, 80, 81, 84, 182, 184 СК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця смт. Дубове, Тячівського району, Закарпатської області, України, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки с. Ганичі, Тячівського району, Закарпатської області, аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2000 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22 лютого 2024 року і до її повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця смт. Дубове, Тячівського району, Закарпатської області, України, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки с. Ганичі, Тячівського району, Закарпатської області, аліменти на її утримання в розмірі 1500 гривень щомісячно, на період до досягнення малолітньою донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьохрічного віку, починаючи з 22 лютого 2024 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця смт. Дубове, Тячівського району, Закарпатської області, України, на користь держави на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 2422 гривні 40 копійок судового збору.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та дружини за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення (складання).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відомості про учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка та мешканка АДРЕСА_1 , України, РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець смт. Дубове, Тячівського району, Закарпатської області, України, зареєстрований в АДРЕСА_2 , України, РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення суду складено 25 березня 2024 року.

Головуючий: В.І. Бобрушко