Справа № 129/3689/23
Провадження № 22-ц/801/576/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковчежнюк В. М.
Доповідач:Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 березня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Стадника І.М. (судді-доповідача),

суддів: Войтка Ю.Б., Матківської М.В.,

з участю секретаря судового засідання Кахно О.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю « Дебт Форс»

на ухвалу Гайсинського районного суду Вінницької області від 18 січня 2024 року, постановлену під головуванням судді Ковчежнюка В.М.,

у справі №129/3689/23

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» (заявник)

за участі - Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс», приватного виконавця Тимощука Володимира Вікторовича, ОСОБА_1 (заінтересовані особи) про заміну сторони виконавчого провадження,

встановив:

Короткий зміст вимог заяви

У листопаді 2023 року ТОВ «Дебт Форс» звернулося в районний суд із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, яка обґрунтована тим, що 09.03.2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. вчинено виконавчий напис №2585 про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість за кредитним договором AG6896481. За вчиненим виконавчим написом нотаріуса приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Тимощуком В.В. відкрито виконавче провадження ВП № 64952675.

08.02.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» уклало з ТОВ «Кампсіс Фінанс» Договір № 08-02/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, за яким останнє набуло право вимоги за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором, де боржником є ОСОБА_1 .

У свою чергу ТОВ «Кампсіс Фінанс» 10.05.2023 уклало з ТОВ «Дебт Форс» Договір № 10-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, за яким останнє набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором, де боржником є ОСОБА_1 .

Отже первісний стягувач ТОВ «Вердикт Капітал» вибуло із кредитних правовідносин, а відтак виникла необхідність у заміні його, як стягувача у виконавчому провадженні ВП № 64952675 на правонаступника ТОВ «Дебт Форс» у відносинах з боржником ОСОБА_1 .

Судове рішення суду першої інстанції

Ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області від 18 січня 2024 року у задоволенні заяви відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись із ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області від 18 січня 2024 року ТОВ «ДЕБТ ФОРС» подало апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення заяви.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про те, що в матеріалах справи відсутні дані, які дозволяють зробити висновок про те, що на підставі укладеного договору передачі права вимоги передано саме ті вимоги, які перебувають на виконанні згідно з виконавчим написом нотаріуса. Також не погоджуються з висновками суду першої інстанції про те, що відповідний виконавчий документ не підлягає виконанню згідно з законом.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

Відзиви на апеляційну скаргу від учасників справи не надійшли, проте їх відсутність не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції частина 3 статті 360 ЦПК України.

Провадження у справі в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 08 лютого 2024 року відкрито апеляційне провадження в даній цивільній справі, а ухвалою суду від 19 лютого 2024 року закінчено підготовчі дії й призначено справу до розгляду.

Учасники справи повідомлені в установленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явились, що відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Мотиви, з яких суд першої інстанції дійшов висновку, і закон, яким він керувався

Відмовляючи у задоволенні заяви суд першої інстанції виходив із її необґрунтованості недоведеності факту передачі конкретної і дійсної грошової вимоги. Крім того, суд вважав додатковою підставу для відмови у задоволення заяви норми Закону України від 27.07.2022 № 2455?IХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо діяльності приватних виконавців та примусового виконання судових рішень, рішень інших органів (посадових осіб) у період дії воєнного стану», якими заборонено примусове виконання виконавчих написів нотаріусів у період дії воєнного стану.

Позиція апеляційного суду

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.

Частиною третьою статті 442 ЦПК України передбачено, що суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до положень частин 1, 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до п. 1 частини 1статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту ст. 55 ЦПК України вбачається, що заміна особи на правонаступника можлива у таких випадках: у разі смерті фізичної особи; у разі припинення юридичної особи; у разі заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні; в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

У разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду з заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, в якій вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив частина 5 цієї статті.

Отже, процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з вибуттям правопопередника після постановлення щодо нього судового рішення i заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки, або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, що викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 911/3411/14 (провадження № 12-39гс20) зроблено висновок про те, що навіть після закінчення виконавчого провадження в учасника справи може виникати ряд процесуальних питань, пов`язаних із захистом його прав та охоронюваних інтересів.

Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права нерозривно пов`язане з правонаступництвом як інститутом цивільного права, адже зміни у матеріально-правових відносинах зумовлюють необхідність привести процесуальний стан осіб як учасників таких матеріально-правових відносин у відповідність з їх дійсною юридичною зацікавленістю у перебігу та результаті судового провадження, в тому числі у виконанні рішення суду.

Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права має універсальний характер. У разі вибуття правопопередника з виконавчого провадження до правонаступника переходить весь комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних для сторони виконавчого провадження, і, відповідно, комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних стороні судового провадження, враховуючи стадію, на якій відбулося правонаступництво.

Як встановлено апеляційним судом, відповідно до умов договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10 травня 2023 року до ТОВ «ДЕБТ ФОРС» від ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС», (яке в свою чергу набуло права вимоги за договором про відступлення від 08.02.2023) перейшло право грошової вимоги за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором № AG6896481, де боржником є ОСОБА_1 .

Між цими ж сторонами підписаний й долучений до матеріалів справи акт приймання-передачі документації, який є невід`ємною частиною цього договору.

В матеріалах справи також міститься платіжний документ від 26 жовтня 2023 року на суму 220 549,04 грн, сплачену за договором відступлення прав вимоги від 10.05.2023 року.

24 березня 2021 року приватним виконавцем Тимощуком В.В. на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В., відкрито виконавче провадження про стягнення з боржника заборгованості в сумі 32 036 грн. 99 коп.

Зазначаючи про те, що у Реєстрі боржників до договорів про відступлення права вимоги № 08-02/23 від 08.02.2023 та №10-05/23 від 10.05.2023 не зазначено дати укладання кредитного договору AG6896481 (кредитної угоди), що не дає можливості співвіднести хоча б дату вчинення нотаріусом виконавчого напису з датою кредитного договору, за яким право вимоги набуло ТОВ «ДЕБТ ФОРС», суд першої інстанції не звернув уваги, що в матеріалах справи (а.с. 24) міститься копія виконавчого напису приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. у якому зазначено дату 31.01.2019 р. та номер - AG6896481 кредитного договору, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро», правонаступником якого було ТОВ «Вердикт Капітал».

Крім того, посилаючись на абз. 14 пункту 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» суд першої інстанції не врахував наступне.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законом України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон).

У відповідності до ст. 1 Закону, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Зі змісту пункту 3 частини 1 статті 3 Закону слідує, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.

В подальшому пунктом 2 Закону України від 27.07.2022 № 2455-IX "Про внесення змін до деяких законів України щодо діяльності приватних виконавців та примусового виконання судових рішень, рішень інших органів (посадових осіб) у період дії воєнного стану", який набрав чинності 25.08.2022, у пункт 10-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України № 1404-VIII внесені зміни, відповідно до яких: забороняється у період дії воєнного стану примусове виконання виконавчих написів нотаріусів (абзац 14 пункту 10-2 розділу XIII Закону України № 1404-VIII).

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що відкриття виконавчого провадження ВП № 64952675 відбулось 24 березня 2021 року, тобто до внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження», а відповідна норма закону не забороняє заміну сторони виконавчого провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса, а лише тимчасово, у період дії воєнного стану, забороняє примусове їх виконання.

Вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження здійснюється судом за перевірки та надання оцінки доказам, наданим на обґрунтування відповідної заяви, зокрема, їх достовірності та достатності для висновків про фактичний перехід прав та обов`язків сторони виконавчого провадження до іншої особи на підставі правочину, якому має бути надана оцінка на предмет нікчемності, тобто недійсності в силу положень закону.

Зважаючи на встановлену статтею 204 ЦК України і не спростовану при вирішенні цієї справи в порядку статті 215 ЦК України презумпцію правомірності укладеного між сторонами договору про відступлення права вимоги, такий договір у розумінні статей 11, 509 ЦК України є належною підставою для виникнення та існування обумовлених таким договором прав і обов`язків сторін.

Таким чином, встановивши, що ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Дебт Форс» право вимоги за договором №10-05/23 про відступлення (купівлю-продаж), в тому числі і за кредитним договором № AG6896481 від 31.01.2019, апеляційний колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 374, 376, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, Суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» задовольнити.

Ухвалу Гайсинського районного суду Вінницької області від 18 січня 2024 року скасувати.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну сторони виконавчого провадження - задовольнити.

Замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» () у виконавчому провадженні ВП № 64952675 з виконання виконавчого напису № 2585 від 09.03.2021, виданого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в сумі 32036 грн 99 коп. на Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» ().

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий І.М. Стадник

Судді Ю.Б. Войтко

М.В.Матківська