У х в а л а

11 березня 2024 року

м. Київ

Справа № 127/22428/21

Провадження № 61-383ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Гудими Д. А., суддів Краснощокова Є. В., Русинчука М. М. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження

за касаційною скаргою ОСОБА_1 (далі - скаржник), інтереси якого представляє адвокат Чернілевська Руслана Віталіївна (далі - адвокат),

на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21 вересня 2023 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 29 листопада 2023 року

у справі за позовом ОСОБА_2 (далі - позивачка) до скаржника, ОСОБА_3 (далі - набувачка) за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, - органу опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Вінницької міської ради, приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Лукашенка Володимира Борисовича - провстановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, скасування державної реєстрації права власності, поділ спільного майна та

в с т а н о в и в:

1. У серпні 2021 року позивачка звернулася до суду з позовом, у якому просила встановити факт спільного проживання однією сім`єю із скаржником без реєстрації шлюбу у період з лютого 2009 року до жовтня 2020 року включно та поділити спільне майно подружжя в натурі, визнавши за нею право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 (далі - квартира). Позов обґрунтувала так:

- до знайомства з нею - 9 січня 2006 року - скаржник уклав договір на будівництво квартири (далі - договір);

- з 2009 року вони стали проживати разом і витрачати спільні кошти (зокрема ті, які заробляла позивачка) на погашення заборгованості за договором. Тому квартиру слід вважати такою, яку сторони спільно нажили у шлюбі;

- у 2011 році скаржник зареєстрував за собою право власності на квартиру, а у листопаді 2020 року залишив сім`ю та почав проживати окремо. Оскільки він не бажає мирно вирішити спір, є необхідність у зверненні до суду.

2. У грудні 2021 року позивачка звернулася до суду з іншим позовом, у якому просила визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири від 9 грудня 2020 року, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Лукашенком В. Б. і зареєстрований в реєстрі за № 7527, а також скасувати державну реєстрацію права власності на квартиру за набувачкою. Обґрунтувала вимоги тим, що цей договір укладений внаслідок зловмисної домовленості скаржника з набувачкою, яка є його рідною тіткою; умови цього договору порушують майнові права позивачки та права її неповнолітніх дітей.

3. 15 червня 2022 року Вінницький міський суд Вінницької області постановив ухвалу, згідно з якою об`єднав в одне провадження справи за вказаними позовами.

4. 21 вересня 2023 року цей суд: (1) постановив ухвалу, згідно з якою залишив без розгляду позов у частині вимог про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, скасування державної реєстрації права власності та поділ спільного майна подружжя в натурі; (2) ухвалив рішення, згідно з яким задовольнив позов про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю позивачки із скаржником без реєстрації шлюбу у період з лютого 2009 року до жовтня 2020 року і стягнув зі скаржника на користь держави 908,00 грн судового збору.

5. 4 жовтня 2023 року Вінницький міський суд Вінницької області постановив ухвалу про виправлення описки у даті ухвалення рішення цього суду від 21 вересня 2023 року.

6. 29 листопада 2023 року Вінницький апеляційний суд прийняв постанову, згідно з якою: (1) скасував ухвалу суду першої інстанції про залишення частини позовних вимог без розгляду та скерував справу у цій частині для продовження розгляду; (2) рішення суду залишив без змін, мотивуючи тим, що факт проживання однією сім`єю позивачки зі скаржником без реєстрації шлюбу з лютого 2009 року до жовтня 2020 року включно встановлений на підставі сукупності доказів і обставин, які підтверджують проживання позивачки зі скаржником однією сім`єю, наявність між ними сімейних прав та обов`язків, піклування один про одного.

7. 3 січня 2024 року скаржник через адвоката подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21 вересня 2023 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 29 листопада 2023 року й ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Обґрунтував так:

- суди першої й апеляційної інстанцій задовольнили вимогу позивачки про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, не врахувавши висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 листопада 2020 року у справі № 638/20596/16 (провадження № 61-2482св19): якщо встановлення наявності чи відсутності юридичного факту ніяк не впливає на захист права, яке є об`єктом захисту, суд не має права встановлювати юридичний факт у порядку позовного провадження;

- задоволення такої вимоги не призводить до поновлення порушеного права позивачки. Обрання позивачкою неефективного способу захисту права є підставою для відмови у задоволенні позову (див. постанову Верховного суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2023 року у справі № 398/1796/20 (провадження № 61-432сво22)). Суди попередніх інстанцій цей висновок Верховного Суду не врахували;

- метою звернення позивачки до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання є не захист порушеного її права, а створення передумов для преюдиційного застосування висновків суду у справі під час розгляду вимог позивачки про визнання договору купівлі-продажу недійсним і визнання права власності на частину майна у справі № 127/32238/23. Такий підхід є неприпустимим;

- належними та допустимими доказами проживання чоловіка і жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема, докази спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності у сторін подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів, які вказують на наявність у сторін відносин, притаманних подружжю (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 8 грудня 2021 року у справі № 369/16486/18 (провадження № 61-4432св21)). Скаржник із позивачкою не мали спільного бюджету, не здійснювали спільні витрати та не купували майно в інтересах сім`ї, що суд першої інстанції не взяв до уваги;

- лише показання свідків і спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу (див. постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 грудня 2019 року у справі № 466/3769/16 (провадження № 61-5296св19), Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 вересня 2021 року у справі № 204/6931/20 (провадження № 61-13801св21)).

8. 29 січня 2024 року Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою залишив касаційну скаргу без руху та встановив для усунення її недоліків десятиденний строк із дня вручення копії цієї ухвали. Скаржник (особисто або через адвоката) мав надати суду копії доданих до касаційної скарги матеріалів, які не надав раніше, відповідно до кількості учасників справи.

9. 5 лютого 2024 року адвокат від імені скаржника надіслала до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги, до якої додала копії квитанції про сплату судового збору, ордера та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю відповідно до кількості учасників справи.

10. Одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) (частина перша статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)).

11. Верховний Суд вважає, що є підстави для відкриття касаційного провадження. Касаційна скарга подана у передбачений законом строк (повне судове рішення складене 4 грудня 2023 року) і з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. У касаційній скарзі є доводи, які потребують перевірки, щодо передбачених пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підстав для касаційного оскарження.

Керуючись статтями 260, 261, 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд

у х в а л и в :

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21 вересня 2023 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 29 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, - органу опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Вінницької міської ради, приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Лукашенка Володимира Борисовича - про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, скасування державної реєстрації права власності, поділ спільного майна.

2. Витребувати з Вінницького міського суду Вінницької області цивільну справу № 127/22428/21.

3. Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів; роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, впродовж десяти днів із дня отримання цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Судді: Д. А. Гудима
Є. В. Краснощоков
М. М. Русинчук