Справа № 175/7512/23
Провадження № 2-о/175/156/23
РІШЕННЯ

Іменем України

20 березня 2024 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бойка О.М.,

присяжних: Бородаєвої Г.І.

Усенко Ю.О.

при секретарі Радонському М.М.,

за участі: представника заявниці - адвоката Міронової В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Слобожанське цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про встановлення факту, що має юридичне значення (про оголошення фізичної особи померлою), -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про встановлення факту, що має юридичне значення (про оголошення фізичної особи померлою).

Згідно автоматизованого розподілу судових справ між суддями заява була розподілена до провадження судді Бойко О.М.

27 жовтня 2023 року ОСОБА_1 , через свого представника - адвоката Міронову В.М. звернулась до суду з заявою про оголошення фізичної особи померлою в якій просить суд оголосити померлим її сина громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Денисівка, Орджонікідзевського району Кустанайської області Республіки Казахстан.

Обґрунтовує свою заяву тим, що ОСОБА_1 є рідною матір`ю ОСОБА_2 , який з 2005 року зник зі свого місця, де він мешкав разом із нею за адресою: АДРЕСА_1 і на дату звернення до суду його місцезнаходження заявниці не відомо. Місце останньої роботи зниклого невідоме.

Внаслідок цих обставин, заявниця вважає, що її син помер і оголошення ОСОБА_2 померлим необхідне заявниці для визначення правової приналежності речей і майна, а також для визначення прав на договірні майнові права особи і зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 09 січня 2024 року за клопотанням представника заявниці ОСОБА_1 - адвоката Міронової В.М., про витребування доказів було:

-витребувано з розпорядника інформації в особі ДПС у Дніпропетровській області - інформацію (з довідкою) про персональні дані фізичної особи (зокрема, про присвоєння реєстраційного номеру облікової картки платника податків громадянину України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю с. Денисівка Орджонікідзевського району Кустанайської області;

-витребувано з розпорядника інформації в особі Головного управління Пенсійного фонду у Дніпропетровській області - інформацію Пенсійного фонду України (з довідкою ОК-5) про персональні дані фізичної особи зокрема, про застраховану особу - громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 01 січня 2005 року по дату надання відповіді, в тому числі з даними за періоди, що наявні в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також відомості про страхувальників зазначеної особи (за формою ОК-5);

-витребувано з розпорядника інформації в особі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області - всю наявну інформацію про персональні дані фізичної особи, що міститься в актовому записі цивільного стану, в тому числі про реєстрацію фактів шлюбу/розлучень громадянином України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за період з 01 січня 2005 року по дату підготування відповіді, а також про реєстрацію фактів народження/смерті його дітей.

Ухвалою суду від 14 лютого 2024 року за клопотанням представника заявниці ОСОБА_1 - адвоката Міронової В.М., про витребування доказів було витребувано з розпорядника інформації в особі Головного управління Пенсійного фонду у Дніпропетровській області - інформацію Пенсійного фонду України (з довідкою ОК-5) про персональні дані фізичної особи зокрема, про застраховану особу - громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 01 січня 2005 року по дату надання відповіді, в тому числі з даними за періоди, що наявні в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також відомості про страхувальників зазначеної особи (за формою ОК-5).

У судовому засіданні представниця заявниці ОСОБА_1 - адвокат Міронова В.М. заяву підтримала та просила суд задовольнити її.

Представник Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився. Надали клопотання про розгляд заяви у їх відсутність.

Всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-яким не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши наданні докази, суд встановив, що наявні підстави для задоволення вимог заяви з огляду на наступне.

Заявниця ОСОБА_1 є рідною матір`ю ОСОБА_2 , який з 2005 року зник зі свого місця, де він мешкав разом із нею за адресою: АДРЕСА_1 і на дату подання цієї заяви його місцезнаходження їй не відомо.

Останнім постійним місцем проживання ОСОБА_2 була адреса: АДРЕСА_1 . Однак з 2005 року за вказаною адресою відсутні відомості про його місце перебування. Місце останньої роботи зниклого невідоме.

Наведені обставини засвідчені:

-довідкою голови квартального комітету від 22 липня 2015 року про склад осіб, зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_1 ;

-довідкою Підгородненської міської ради від 27 липня 2015 року про те, що з серпня 2005 року ОСОБА_2 не проживає за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, відповідно до рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області у справі № 175/3375/15-ц (провадження №2/175/1318/15) Відповідач ОСОБА_2 був визнаний таким, який втратив право користування житловим приміщенням по АДРЕСА_1 .

Як зазначено у судовому рішенні по справі № 175/3375/15-ц (провадження №2/175/1318/15) і було встановлено судом на підставі досліджених ним всіх наявних у даній справі належних, достатніх і допустимих доказів:

«… ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , на підставі положень ч.3 ст. 1268 Цивільного кодексу України як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем (чоловіком - ОСОБА_3 , якому належав будинок на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок (домоволодіння) від 25 липня 1986 року і факт смерті якого 20 січня 2015 року засвідчений свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 20 січня 2015 року Виконавчим комітетом Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області) на час відкриття спадщини, тому вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, вона не заявила про відмову від неї.

ОСОБА_2 також зареєстрований за вказаною адресою: будинок АДРЕСА_1 , але не проживає за вказаною адресою з серпня 2005 року, що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Підгородненської міської ради №1839 від 27.07.2015 року та довідкою Голови квартального комітету Підгородненської міської ради від 22.07.2015 року.

ОСОБА_1 не може у повній мірі розпоряджатися та користуватися своєю нерухомістю.

Вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання третьої особи зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_2 за вищевказаною адресою не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням є самостійною підставою зняття з реєстрації місця проживання. …».

Оголошення ОСОБА_2 померлим необхідне Заявнику для визначення правової приналежності речей і майна, а також для визначення прав на договірні майнові права особи і зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

З метою встановлення обставин про встановлення смерті громадянина України ОСОБА_2 , за відсутності доказів про факт його смерті, були вжиті наступні заходи.

Онук заявниці - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - за проханням заявника звернувся до Відділення поліції №8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області із заявою про розшук та встановлення фактичного місцезнаходження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представниця заявниці - адвокат Міронова В.М. здійснила адвокатські запити до відповідних офіційних органів, а саме:

до Головного цетру обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби України - з метою отримання наявних відомостей про факти перетинання державного кордону ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за період з 01 січня 2005 року;

до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області - з метою отримання наявних відомостей про реєстрацію фактів шлюбу/розлучень та факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за період з 01 січня 2005 року;

до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міжрегіонального територіального органу Міністерства юстиції з питань виконання кримінальних покарань Державної кримінально-виконавчої служби України - з метою отримання наявних відомостей про відбування покарання в установах виконання покарань на території держави Україна та/або утримання в слідчих ізоляторах Державної кримінально-виконавчої служби України громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за період з 27 травня 1999 року.

Відповідно до відомостей, отриманих у відповідь на вищенаведені запити, заявниці стало відомо про наступне:

змістом довідок від 03 травня 2023 року №43.8/11-2295 та від 03 травня 2023 року №43.8/11-3611 Відділення поліції №8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області повідомило про те, що «… працівниками поліції проводились заходи, направлені на встановлення місцезнаходження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також проводились відпрацювання м. Підгороднього, місць скупчення осіб, які зловживають спиртними напоями, магазинів, реабілітаційних центрів, а також відпрацьовані лікарні м.Дніпро. Проте, встановити місцезнаходження гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не виявляється можливим. Оскільки, згідно з базами Національної Поліції України відомості про вище вказану особу відсутні. На даний час проводяться заходи, направлені на встановлення місцезнаходження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 …».

змістом листа-відповіді №91-49068/18/23-Вих від 10 жовтня 2023 року, виданого начальником Головного цетру обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби України Євгенієм Власовим, повідомлено про те, що: «… наявна запитувана інформація, без особистої письмової згоди особи, буде надана на виконання відповідного судового рішення про витребування зазначеної інформації з усіма обов`язковими реквізитами про особу («Прізвище, власне ім`я особи», «Дата народження (число, місяць та рік), «Громадянство»), згідно чинного законодавства, встановленим порядком …»;

змістом листа-відповіді №1103/31.30-32 від 11 жовтня 2023 року, виданого начальником відділу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області, повідомлено про те, що «… Конфіденційна інформація про фізичну особу, яка міститься в актовому записі цивільного стану, може бути повідомлена працівниками органу державної реєстрації актів цивільного стану запитувачу інформації за бажанням фізичної особи та лише за її згодою на підставі заяви, справжність підпису на якій засвідчена в установленому порядку. В зв`язку з вищевикладеним вимушені відмовити в наданні інформації щодо реєстрації шлюбу та розірвання шлюбу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Окремо повідомляємо, що відповідно до відомостей Державного реєстру актів цивільного стану громадян інформація щодо державної реєстрації смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 станом на 11 жовтня 2023 року відсутня …»;

змістом листа-відповіді №ДЕП-200/ДЕП-519-аз/5.3.1/13-2_23/3/1/23-23 від 16 жовтня 2023 року, виданого заступником начальника Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міжрегіонального територіального органу Міністерства юстиції з питань виконання кримінальних покарань Державної кримінально-виконавчої служби України, повідомлено про те, що «… Відповідно інформації, наданої слідчими ізоляторами та установами виконання покарань ДКВС України, ОСОБА_2 у період з 30 травня 1979 року по 19 вересня 1979 року тримався під вартою у Дніпропетровському слідчому ізоляторі. Вибув 19 вересня 1979 року до Запорізького слідчого ізолятору з подальшим направленням для відбування покарання до виправної колонії. Надати інформацію в якій саме установі ОСОБА_2 відбував покарання не вбачається можливим. У період з 09 червня 1989 року по 02 березня 1989 року ОСОБА_2 тримався під вартою у Київському слідчому ізоляторі. Вибув 02 серпня 1989 для подальшого відбування покарання до Бучанської виправної колонії (№ 85). Звільнений 06 червня 1990 року по відбуттю строку покарання. У період з 04 липня 1997 року по 17 листопада 1997 року ОСОБА_2 тримався під вартою у Дніпропетровському слідчому ізоляторі. Вибув 17 листопада 1997 року для подальшого відбування покарання до «Синельниківської виправної колонії (№94)». Звільнений 27 жовтня 1998 року на підставі постанови Синельниківського районного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 1998 року, відповідно до статті 4 Закону України «Про амністію» від 24 липня 1998 року. У період з 28 травня 1999 року по 18 березня 2000 року ОСОБА_2 тримався під вартою у Дніпропетровському слідчому ізоляторі. Вибув 18 березня 2000 року для подальшого відбування покарання до державної установи «Солонянська виправна колонія (№ 21)». Звільнений 27 травня 2004 року по відбуттю строку покарання. Надати інформацію про можливе перебування ОСОБА_2 в установах Донецької, Луганської областей та АР Крим, розташованих у населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, а також в установах, що знаходяться у територіальних громадах, що розташовані в районах проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), не вбачається можливим. …».

Також, заявник зазначила про те, що до моменту зникнення ОСОБА_2 не отримував закордонного паспорту, внаслідок чого до моменту зникнення не міг покинути територію України.

Ухвалою суду від 09 січня 2024 року за клопотанням представника заявниці ОСОБА_1 - адвоката Міронової В.М., про витребування доказів було:

витребувано з розпорядника інформації в особі ДПС у Дніпропетровській області - інформацію (з довідкою) про персональні дані фізичної особи (зокрема, про присвоєння реєстраційного номеру облікової картки платника податків громадянину України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю с. Денисівка Орджонікідзевського району Кустанайської області;

витребувано з розпорядника інформації в особі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області - всю наявну інформацію про персональні дані фізичної особи, що міститься в актовому записі цивільного стану, в тому числі про реєстрацію фактів шлюбу/розлучень громадянином України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за період з 01 січня 2005 року по дату підготування відповіді, а також про реєстрацію фактів народження/смерті його дітей.

Листом ГУ ДПС У Дніпропетровській області №5801/5/04-36-12-03-13 від 06 лютого 2024 року вбачається, що в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків ДПС України наявна інформація щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження Казахстан, РНОКПП: НОМЕР_2 .

Листом Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області №310/31.30-26 від 06 лютого 2024 року зазначено: «… актового запису про шлюб, розірвання шлюбу та народження, смерть дітей відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за період з 01 січня 2005 року по теперішній час в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян - не виявлено. …».

Ухвалою суду від 14 лютого 2024 року за клопотанням представника заявниці ОСОБА_1 - адвоката Міронової В.М., про витребування доказів було витребувано з розпорядника інформації в особі Головного управління Пенсійного фонду у Дніпропетровській області - інформацію Пенсійного фонду України (з довідкою ОК-5) про персональні дані фізичної особи зокрема, про застраховану особу - громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 01 січня 2005 року по дату надання відповіді, в тому числі з даними за періоди, що наявні в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також відомості про страхувальників зазначеної особи (за формою ОК-5).

Листом Головного управління Пенсійного фонду у Дніпропетровській області № 0400-010704-7/35963 від 22 лютого 2024 року зазначено «… Станом на 19 лютого 2024 року в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутня інформація за формою ОК-5 з 01 січня 2005 року по дату надання відповіді щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 . …».

Положеннями статей 3, 8, 9 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Відповідно до статті 1 ЦПК України зазначений Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства. При цьому завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (стаття 2 ЦПК України).

Стаття 4 ЦПК України гарантує кожній особі право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Згідно з ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

У відповідності до ст. 76 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини другої статті 293 ЦПК України).

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

У статті 315 ЦПК України закріплено, що у судовому порядку можуть бути встановлені будь-які факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 305 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Пунктом 2 частини 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Частинами третьою-четвертою статті 49 ЦК України передбачено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Проте здійснити реєстрацію смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Денисівка Орджонікідзевського району Кустанайської області Республіки Казахстан, інакше, як на підставі відповідного рішення суду про встановлення факту неможливо, адже органи реєстрації актів цивільного стану нашої Держави, на відміну від судів, не наділені повноваженнями оцінювати всі обставини смерті особи.

Згідно ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Статею 47 ЦК України передбачено, що за правовими наслідками оголошення фізичної особи померлою прирівнюється до правових наслідків, які настають у разі смерті фізичної особи, а саме: на майно такої особи відкривається спадщина. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження.

Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідомо.

Так рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: відсутність особи в місці її постійного проживання; відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку протягом шести місяців. Особливості цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущені смерті особи.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Відповідно до пункту 1 вищенаведеної постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2020 року у справі №644/6785/18 (провадження № 61-434св19) зазначено, що «суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право».

Враховуючи вище викладені обставини, які засвідчені достатніми, належними та допустимими доказами, долученими до матеріалів даної справи, виходячи з положень ч.1 ст.306 ЦК України, беручи до уваги, що рішення про оголошення ОСОБА_2 померлим, необхідне Заявнику для визначення правової приналежності речей і майна, а також для визначення прав на договірні майнові права особи і зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , суд вважає всебічно доведеними вище викладені обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, що мають юридичне значення для розгляду даної справи і вирішення її по суті, а дану заяву вважати обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Заявник усвідомлює, що відповідно до ст. 48 ЦК України, у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явиться, або якщо будуть одержані відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасує рішення суду про оголошення фізичної особи безвісті зниклою/померлою.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою.

Згідно ч. 3 ст. 46 ЦК України передбачено, що фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це.

На підставі наведеного, керуючисьст.46 ЦК України, ст.ст.247,294,305-308,354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про встановлення факту, що має юридичне значення (про оголошення фізичної особи померлою) - задовольнити.

Оголосити громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 уродженця с. Денисівка, Орджонікідзевського району Кустанайської області, Республіка Казахстан померлим.

Днем смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , вважати день набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду після набрання ним чинності направити в Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) для реєстрації факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , та Державний нотаріальний архів в Дніпропетровській області для передачі його за належністю уповноваженому нотаріусу для вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом тридцяти днів до Дніпровського апеляційного суду з дня складання повного судового рішення.

Суддя Бойко О.М.