Справа № 752/5974/24
Провадження № 2/752/4118/24
У Х В А Л А

Іменем України

25 березня 2024 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Слободянюк А.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Седлецький Ігор Геннадійович, до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна подружжя, -

в с т а н о в и в:

До Голосіївського районного суду м. Києва через підсистему ЕСІТС «електронний суд» надійшла вищевказана позовна заява.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ст. 4 ЦПК України).

Статтею 175 ЦПК України визначені основні вимоги до позовної заяви, які мають бути дотримані особами, які звертаються до суду за захистом своїх прав та інтересів шляхом пред`явлення позову до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

При цьому, п. 2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України визначено, що у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Убачається, вказані вимоги процесуального закону позивачем не виконані, оскільки позовна заява з додатками надійшла до суду через систему «Електронний суд», однак докази їх направлення відповідачу відсутні у матеріалах справи.

Таким чином, позивачу слід усунути вказані недоліки та подати до суду докази надсилання листом з описом вкладення відповідачу копій поданих до суду документів.

18.10.2023 року набув чинності Закон України від 29.06.2023 № 3200-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами», яким, зокрема, внесені зміни до ЦПК України, а саме.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Однак, у позовній заяві не зазначено про наявність або відсутність зареєстрованих електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку, відносно визначених учасників справи.

За наслідком чого позивачеві необхідно вказати у позові чи окремому документі про наявність або відсутність зареєстрованих електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку відносно учасників справи.

Так, п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України встановлено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

В той же час, у відповідності до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, вбачається, що позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на наявність правовстановлювальних документів, зокрема договору купівлі-продажу від 24.12.2013 квартири АДРЕСА_1 , її оціночну вартість, вказує що купівля-продаж квартири здійснювалася за допомогою іпотечного кредиту, що оплата 30% вищевказаного іпотечного договору здійснювалася за рахунок грошових коштів наданих батьками. Однак, доказів зазначених обставин суду не надав.

В той же час, суд зазначає, що відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до вимог ч. 2,4 ст. 95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Зазначаючи про належність засвідчення копії суд вказує, що копія має бути належної якості, щоб на ній можна було прочитати весь текст документа, чітко було видно всі реквізити, поля документа не було порушено, з відміткою про засвідчення копії документа, особою, яка його посвідчує, яка складається: зі слів "Згідно з оригіналом", назви та особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису, та печатки (для нотаріального завірених копій, копій, що подаються адвокатом як представником (за наявності такої печаті), чи які подаються юридичними особами публічного та приватного права).

Згідно абз. 2 ч. 5 ст. 95 ЦПК України, учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Так, вбачається, що в матеріалах даної позовної заяви міститься копія рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 25.02.2021, яке виготовлені шляхом роздрукування з веб-сайту ЄДРСР.

Суд звертає увагу позивача, що наведене рішення суду не завірене належним чином, в установленому законом порядку, судові рішення не можуть бути знеособленими.

Так, Розділом XI Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України № 814 від 20 серпня 2019 року (далі - Інструкція), визначено порядок засвідчення та видавання копій судових рішень і документів.

Пунктом 4 даного розділу Інструкції встановлено, що серед іншого, копії судових рішень, що набрали законної сили повинні бути прошиті, пронумеровані, засвідчені та скріплені відповідною печаткою суду.

Таким чином, вказане судове рішення має бути зшите разом та завірене, відповідно до вимог Розділу XI Інструкції.

На виправлення вказаних недоліків позивачу необхідно надати належним чином завірену копію судового рішення, видане судовим органом, у володінні якого перебуває оригінал зазначеного документу.

Також при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 9084,00 грн. за майнову вимогу на суму 2 520 000,00 грн.

Разом з тим, позивачем при поданні позовної заяви до суду сплачено судовий збір не у повному обсязі, зокрема, сплачено судовий збір у розмірі 9084 грн. 94 коп., згідно зі ставками Закону України «Про судовий збір» відповідно до яких, позовна заява про поділ майна при розірванні шлюбу справляється в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Проте вказана норма не стосується вимоги про поділ спільного майна подружжя без заявлення вимоги про розірвання шлюбу.

Відповідно до підпункту 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір сплачується у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2024 рік» установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня - 3028,00 гривень.

Тобто, відповідно до Закону України «Про судовий збір», 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб еквівалентно 15140,00 грн. (5 х 3028,00 грн.).

Враховуючи наведене, за подання позову позивачу необхідно сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру в максимальному розмірі, що становить 15140,00 грн.

Таким чином, позивачу необхідно доплатити судовий збір у розмірі 6056,00 грн. 00 коп.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Отже, оскільки позивачем не дотримані вищенаведені положення ЦПК України, позовна заява має бути залишена без руху відповідно з наданням позивачу строку для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 27, 175, 176, 177, 185 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Седлецький Ігор Геннадійович, до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна подружжя - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали та попередити що у разі невиконання ухвали у визначений термін, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Слободянюк