Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №936/1495/23
Провадження №2/936/28/2024
14.03.2024 смт Воловець
Воловецький районний суд Закарпатської області в складі судді Софілканич О.А., з участю секретаря судового засідання Дзямко А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань в смт Воловець в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки і піклування Нижньоворітської сільської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,
В С Т А Н О В И В:
08.12.2023 до Воловецького районного суду Закарпатської області надійшла вищезазначена цивільна справа.
Позов мотивовано тим, що сімейне життя з відповідачкою не склалося через різні погляди на шлюб та сім`ю, відсутнє взаєморозуміння. Шлюбні стосунки фактично припинились, оскільки дружина 2021 року виїхала за кордон, залишивши чоловіка і двох неповнолітніх дітей, які наразі перебувають на його самостійному утриманні та вихованні. Сім`я проживає окремо, не веде спільного господарства чи побуту. У зв`язку з наведеним, шлюб існує лише формально, тому позивач просить такий розірвати, визначити місце проживання неповнолітніх дітей з батьком.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує.
Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, надіслала на електронну адресу суду заяву, в якій підтверджує своє перебування за межами України, а також не заперечує проти розірвання шлюбу. Однак вважає, що діти повинні проживати з нею, а не з батьком.
Представник третьої особи органу опіки і піклування Нижньоворітської сільської ради Мукачівського району не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.
У зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення із таких підстав.
Судом встановлено, що між сторонами укладено шлюб 28.04.2007 року у виконкомі Біласовицької сільської ради Воловецького району, Закарпатської області, актовий запис №2 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 13.03.2019).
У даному шлюбі в сторін народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з батьком за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Сторони не змогли створити міцної сім`ї, сімейне життя у них не склалося, оскільки спільним подружнім життям вони не проживають, втратили почуття любові та поваги один до одного, їх шлюб існує лише формально, а тому враховуючи вищенаведені обставини, та визнання позову відповідачем в цій частині, суд вважає, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими і це суперечило б інтересам сторін.
Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Заяви про відновлення дошлюбного прізвища від відповідачки не надійшло.
Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.
Таким чином, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати.
Вирішуючи позов в частині визначення місця проживання неповнолітніх дітей, суд констатує наступне.
Статтею 160 Сімейного кодексу України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.
Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.
Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.
Як вбачається з позовної заяви та заяви відповідачки, сторони не досягли згоди щодо визначення місця проживання дітей.
Відповідно до ст. 161 Сімейного кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 18 постанови №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя», при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід врахувати також положення ст.160 СК України, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.
Статтею 3 Конвенції «Про права дитини» передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Аналіз наведених норм права, зокрема й практики Європейського суду з прав людини, дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.
Згідно з пунктом 7 статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода про обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до пункту 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального і соціального розвитку.
Статтею 12 цього ж Закону встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
У відповідності до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Судом досліджено висновок органу опіки та піклування Нижньоворітської сільської ради №210/02-01-03 від 26.02.2024 року, який вважає за доцільне рекомендувати суду визначити місце проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Висновок обгрунтовано даними акту обстеження житлово-побутових умов, складеного комісією, якою встановлено, що в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , проживають та зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 Будинок обладнаний всім необхідним для проживання сім`ї, діти забезпечені окремими кімнатами, шкільним приладдям та технікою. Відносини доброзичливі, відомостей про шкідливі звички чи протиправну поведінку не встановлені. Дружина ОСОБА_1 та мати дітей - ОСОБА_2 не проживає в будинку, близько двох років знаходиться за кордоном. Вихованням та утриманням неповнолітніх дітей самостійно займається батько ОСОБА_1 . При спілкуванні з дітьми, комісія встановила, що вони підтверджують відсутність спілкування з матір`ю ОСОБА_2 та бажають проживати з батьком ОСОБА_1 .
Крім цього, судом досліджено: довідку №21 від 08.02.2024 про участь батьків у шкільному житті дитини, видану директором Біласовицької гімназії Нижньоворітської сільської ради Губинець Світланою, відповідно до якої учень 8 класу ОСОБА_4 систематично відвідує заняття у школі. Охайний та доглянутий. Батько ОСОБА_1 цікавиться шкільним життям сина. Мати ОСОБА_2 не відвідує навчальний заклад, не спілкується з педагогами; довідку сімейного лікаря ОСОБА_5 від 12.02.2024, згідно з якою діти ОСОБА_3 та ОСОБА_1 соматично здорові; протягом останніх двох років проходять щорічні періодичні медичні огляди з батьком, мати за цей час станом здоров`я дітей не цікавилася.
Суд констатує, що відповідачкою не надано жодного доказу на підтвердження можливості чи необхідності визначення місця проживання неповнолітніх дітей з нею та не спростовано можливості проживання їх з батьком.
У зв`язку із викладеним, вирішуючи даний позов на підставі поданих доказів та вимог чинного законодавства, виходячи з інтересів дітей та їх особистого бажання проживати з батьком, суд вважає за необхідне позов ОСОБА_1 в частині визначення місця проживання неповнолітніх дітей з батьком- задоволити.
Заяви про відшкодування судових витрат не надходило.
Керуючись статтями 141, 258, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Орган опіки і піклування Нижньоворітської сільської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини задоволити.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 28.04.2007 року у виконкомі Біласовицької сільської ради Воловецького району Закарпатської області, актовий запис №2- розірвати.
Визначити місце проживання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання її до Закарпатського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

третя особа: Орган опіки і піклування Нижньоворітської сільської ради, місцезнаходження: Закарпатська область, Мукачівський район, с.Нижні Ворота, вул.Центральна, 114, код 04349432.

Повне рішення буде складено 22.03.2024 о 14-00 годині.

Суддя Софілканич О.А.