Провадження № 2-о/761/164/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді: Аббасової Н.В.,

з участю секретаря Сухини А.С.,

розглянувши в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2023 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла спільна заява подружжя про розірвання шлюбу.

Звернення до суду обґрунтовано тим, що починаючи з 27.07.1994 року заявники перебувають у шлюбі. Від шлюбу заявники мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Як зазначають заявники, сімейне життя у них не склалося. Фактично шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться з 2012 року. За таких обставин, на думку заявників, нормальні шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені.

Заявники вказують, що вони досягнули згоди стосовно участі у вихованні спільної дитини - ОСОБА_3 , про що свідчить нотаріально посвідчений договір, відповідно до якого дитина залишається проживати з матір`ю, а батько має право бачитись з ним у порядку, передбаченому вказаним договором.

З урахуванням вказаного заявники звернулися до суду зі спільною заявою про розірвання шлюбу у відповідності до ч. 3 ст. 293 ЦПК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.12.2023 матеріали вказаної заяви передано для розгляду судді Аббасовій Н.В.

Ухвалою суду від 22.12.2023 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження.

Вказану ухвалу суду було направлено на електронні адреси заявників, що підтверджено довідками про доставку електронного листа.

Заявники в судове засідання не з`явились, від представника заявників надійшла заява у який він просить провести розгляд справи без участі заявників та їх представника, заяву підтримує та просить задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.07.1994 року заявники зареєстрували шлюб, про що Центральним міжрайонним управлінням реєстрації шлюбів м.Києва було зроблено відповідний актовий запис №1398, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу Серії НОМЕР_1 .

У шлюбі у подружжя народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 від 31.08.2006, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м.Києві.

При цьому, між заявниками 06.12.2023 року укладено Договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мазарчук Н.В., зареєстровано в реєстрі за №3169.

Так, Договором врегульовано питання щодо визначення місця проживання спільної дитини, після розірвання шлюбу, порядок сплати аліментів на її утримання, порядок участі обох з батьків у вихованні дитини.

Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Положеннями статей 21, 24 Сімейного кодексу України (далі по тексту - СК України) передбачено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікований Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», який є частиною національного законодавства України, як чинний міжнародний договір, який регулює цивільні відносини, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, відповідно до ст. 10 ЦК України, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Положеннями ч. 3 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення.

З врахуванням наведеного, судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі заявників, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Разом з цим, судом також встановлено, що права спільної дитини заявників внаслідок розірвання шлюбу між ними порушені не будуть.

Відповідно до ч. 3 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч. 3 ст. 115 СК України).

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 259, 263, 264, 265, 268, 272, 293, 315, 354-355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя - задовольнити.

Шлюб укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 27.07.1994 року Центральним міжрайонним управлінням реєстрації шлюбів м. Києва, актовий запис №1398, - розірвати.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити заявників:

ОСОБА_1 : ІНФОРМАЦІЯ_2 АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

ОСОБА_2 : ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя: Н.В. Аббасова