Справа № 404/5518/23
Номер провадження 2/404/1219/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року Кіровський районний суд міст а Кіровограда

в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.

за участю секретаря Шевчук Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Теплоенергетик Кропивницької міської ради», до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за послуги з централізованого теплопостачання,-

В С Т А Н О В И В:

Комунальним підприємством «Теплоенергетик Кропивницької міської ради» у липні 2023 року подано позов про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з централізованого теплопостачання в загальній сумі 57236,46 грн., з яких: основний борг в сумі 49800,46 грн. за період з жовтня 2018 року по травень 2023 року (включно); 3% річних, відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України в сумі 2148,13 грн. за період з 16.10.2018 року по 15.02.2022 року; інфляційні втрати відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України в сумі 5287,87 грн. за період з жовтня 2018 року по січень 2022 року. Позов мотивовано тим, що Комунальне підприємство «Теплоенергетик Кропивницької міської ради», відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів від 21.07.2005 року № 630, Закону України «Про теплопостачання» та Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надає споживачам послугу з централізованого теплопостачання. Позивач є споживачем теплопостачання, за адресою: АДРЕСА_1 . Шляхом подачі теплової енергії, за вказаною адресою сторони фактично вступили в договірні відносини, проте відповідач протягом тривалого часу за надану послугу не розраховувалась, у зв`язку з чим виникла заборгованість за послуги централізованого теплопостачання, в сумі 49800,46 грн. за період з жовтня 2018 року по травень 2023 року (включно).

Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 14 вересня 2023 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання (а.с. 21).

Через канцелярію суду відповідачем подано відзив на позов (вх. № 5977 від 14.02.2024 року), в якому остання частково визнає позовні вимоги за період з липня 2020 року по липень 2023 року в сумі 27778,19 грн. При цьому, в решті позовних вимог просить суд відмовити у зв`язку зі спливом строку позовної давності, оскільки борг за послуги з централізованого теплопостачання нарахований з жовтня 2018 року (а.с.34-36).

В свою чергу, позивачем через канцелярію суду подано відповідь на відзив (вх. № 6795 від 19.02.2024 року), в якій останній зазначає, що 11.08.2021 року відповідач звернулась до Комунального підприємства «Теплоенергетик Кропивницької міської ради» з заявою про укладання договору реструктаризації заборгованості за спожиту теплову енергію. 16 серпня 2021 року між позивачем та відповідачем укладено договір № 191 реструктуризації заборгованості за спожиту теплову енергію. Отже, позивач зазначає, що відповідач своєю заявою та укладанням договору реструктуризації визнала борг, а отже перервала строк позовної давності (а.с.40-46).

Представник позивача в судовому засідання підтримав позовні вимоги та просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні частково визнав позовні вимоги за період з липня 2020 року по липень 2023 року в сумі 27778,19 грн. Крім того зазначив, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку учасників справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке.

ОСОБА_1 зареєстрована та проживає в квартирі АДРЕСА_2 , що підтверджується відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління Державної Міграційної служби України в Кіровоградській області (а.с.19) та не заперчується відповідачем, що в силу частини першої статті 82 Цивільного процесуального кодексу України не потребує доказування.

Комунальне підприємство «Теплоенергетик Кропивницької міської ради» відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, Закону України «Про теплопостачання» та Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надає споживачам послугу з централізованого теплопостачання.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтею 68 Житлового кодексу України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Частиною шостою статті 19 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Пунктом 1 частини третьої статті 24 Закону України «Про теплопостачання», встановлений обов`язок споживача теплової енергії, - своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Інформація щодо відключення споживача від системи центрального опалення, з отриманням дозволу у передбаченому законом порядку, в матеріалах справи відсутня.

При цьому, згідно зазначених норм закону споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у справі № 638/11034/15-ц від 10.12.2018 року.

Таким чином, сторони взяли на себе взаємні зобов`язання: позивач надавати житлово -комунальні послуги з теплопостачання, а відповідач оплачувати спожиті комунальні послуги.

В силу статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями статті 162 Житлового кодексу України визначено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Згідно пункту 1 статті 30 Постанови КМУ від 21.07.2005 р. № 630 "Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" споживач зобов`язаний оплачувати житло-комунальні послуги у строки, встановленні договором або законом.

Окрім цього частина третьою статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання" зазначає, що оплата споживачем теплової енергії шляхом перерахування коштів на рахунок із спеціальним режимом використання є обов`язковою умовою договору на постачання теплової енергії, укладеного між теплопостачальною організацією та споживачем теплової енергії.

Однак в порушення вищезазначених норм, впродовж тривалого часу відповідач за наданні послуги розраховується не в повному обсязі.

Згідно з пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Станом на червень 2023 року, за період з жовтня 2018 року по травень 2023 року (включно), сума заборгованості за особовим рахунком відповідача складає 49800,46 грн. (а.с. 5).

З урахуванням викладеного та з огляду на відсутність в матеріалах справи доказів сплати відповідачем вартості отриманих послуг в сумі 49800,46 грн. позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім того, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 Цивільного кодексу України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Суд не приймає доводи представника відповідача про застосування до вказаних правовідносин постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану».

Так, 05 березня 2023 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» відповідно до якої установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. № 285); Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року.

Відповідачу нараховані 3% річних за період з 16.10.2018 року по 15.02.2022 року; інфляційні втрати за період з жовтня 2018 року по січень 2022 року, тобто до набрання чинності вищевказаною постановою.

А тому, підлягають задоволенню і позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних, відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України в сумі 2148,13 грн. за період з 16.10.2018 року по 15.02.2022 року; інфляційні втрати відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України в сумі 5287,87 грн. за період з жовтня 2018 року по січень 2022 року, оскільки у відповідності до вимог частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Щодо застосування строку позовної давності про який відповідачем подана заява, суд зазначає наступне.

За статтею 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 Цивільного кодексу України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 Цивільного кодексу України).

Згідно частини першої статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно зі статтею 263 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності зупиняється: 1) якщо пред`явленню позову перешкоджала надзвичайна або невідворотна за даних умов подія (непереборна сила); 2) у разі відстрочення виконання зобов`язання (мораторій) на підставах, встановлених законом; 3) у разі зупинення дії закону або іншого нормативно-правового акта, який регулює відповідні відносини; 4) якщо позивач або відповідач перебуває у складі Збройних Сил України або в інших створених відповідно до закону військових формуваннях, що переведені на воєнний стан. У разі виникнення обставин, встановлених частиною першою цієї статті, перебіг позовної давності зупиняється на весь час існування цих обставин. Від дня припинення обставин, що були підставою для зупинення перебігу позовної давності, перебіг позовної давності продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (стаття 264 Цивільного кодексу України).

З наведених норм статей 263 та 264 Цивільного кодексу України вбачається, що переривання перебігу позовної давності відрізняється від зупинення перебігу позовної давності тим, що після переривання перебіг позовної давності починається заново, а час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Натомість у випадку зупинення позовної давності від дня припинення обставин, що були підставою для зупинення перебігу позовної давності, перебіг цього строку продовжується з урахуванням часу, що минув до його зупинення.

Зупинення перебігу позовної давності має тимчасовий характер, коли до її строку не зараховується час існування визначених законодавством обставин, за наявності яких цей строк не спливає. Натомість переривання позовної давності означає анулювання строку, який сплив до моменту вчинення боржником передбачених законодавством дій щодо визнання боргу або іншого обов`язку.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.06.2021 року у справі № 904/3405/19.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, з урахуванням конкретних обставин справи, можуть належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 27.04.2016 року у справі № 3-269гс16.

ОСОБА_1 11 серпня 2021 року подано до Комунального підприємства «Теплоенергетик Кропивницької міської ради» заяву про укладення договору про реструктуризацію за спожиту теплову енергію (а.с.10).

16 серпня 2021 року між Комунальним підприємством «Теплоенергетик Кропивницької міської ради» та ОСОБА_1 укладено договір № 191 про реструктуризацію заборгованості за послуги теплопостачання станом на 01.08.2021 року в сумі 32743,16 грн.(а.с.11-12).

Крім того, згідно розрахунку заборгованості споживача послуги з постачання теплової енергії, відповідачем частково здійснювалась сплата за отриману послугу теплопостачання, остання така сплата була в березні 2023 року.

Враховуючи вищевикладене, укладаючи договір про реструктуризацію заборгованості, частково сплачуючи борг за спожиту теплову енергію, відповідач фактично вчинила дії, що свідчять про визнання нею боргу за спожиту теплову енергію, таким чином перервала позовну давність, а відтак, суд вважає заяву відповідача про застосування строку позовної давності безпідставною і строк позовної давності не застосовує.

Крім того, положеннями частини шостої статті 263 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

За частиною четвертою статті 206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом з`ясовано, що часткове визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Водночас, суд задовольняє позов повністю, оскільки перебіг строку позовної давності перервався і заява відповідача про застосування строку позовної давності судом залишається без задоволення.

Відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно копії посвідчення серії НОМЕР_1 виданого Управлінням Пенсійного фонду в місті Кіровограді, ОСОБА_1 є особою з II групою інвалідності (а.с.29).

Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю (пункт 9 частина перша статті 5 Закону України «Про судовий збір»).

Відповідно до частини шостої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи вищевикладене, оскільки ОСОБА_1 в силу статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне судові витрати компенсувати за рахунок держави, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись Законом України «Про теплопостачання», Законом України «Про житлово-комунальні послуги, статями 256, 261, 263, 264, 267, 525, 526, 509, 546, 549, 625, 901, 903 Цивільного кодексу України, статями 68, 162 Житлового кодексу України, статтями 19, 76, 81, 141, 206, 258, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов Комунального підприємства «Теплоенергетик Кропивницької міської ради», до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за послуги з централізованого теплопостачання, задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Теплоенергетик Кропивницької міської ради» заборгованості за послуги з централізованого теплопостачання в загальній сумі 57236,46 грн., з яких: основний борг в сумі 49800,46 грн. за період з жовтня 2018 року по травень 2023 року (включно); 3% річних, відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України в сумі 2148,13 грн. за період з 16.10.2018 року по 15.02.2022 року; інфляційні втрати відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України в сумі 5287,87 грн. за період з жовтня 2018 року по січень 2022 року.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Комунальне підприємство «Теплоенергетик Кропивницької міської ради», ; місцезнаходження: 25030, місто Кропивницький, вулиця Сергія Гришина, будинок № 23/16;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ; місце проживання: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення суду складено 25.03.2024 року.

Суддя Кіровського районного

суду міста Кіровограда Людмила КУЛІНКА

Суддя Кіровського Л. Д. Кулінка

районного суду

м.Кіровограда