233 Справа № 233/3691/20
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2024 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі: Головуючої судді Каліуш О. В. , за участі секретаря судового засідання Франчук А. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Акціонерного товариства «Костянтинівське Автотранспортне підприємство 11409», представник заявника ОСОБА_1 , позивач ОСОБА_2 , представник позивачки ОСОБА_3 про розстрочення рішення суду № 233/3691/20 від 22.02.2024,

В С Т А Н О В И В:

14.03.2024 до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява Акціонерного товариства «Костянтинівське Автотранспортне підприємство 11409» про розстрочення рішення суду № 233/3691/20 від 22.02.2024, в якій заявник просить: розстрочити виконання АТ «Костянтинівське АТП 11409» рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області № 233/3691/20 від 22.02.2024 таким чином:

- термін розстрочення 12 календарних місяців з моменту постановлення відповідної ухвали;

- розмір щомісячного погашення заборгованості 52229,96 грн (626759,50/12);

- строк здійснення щомісячного погашення заборгованості до 20 числа поточного місяця, за який здійснюється часткове погашення заборгованості.

В обґрунтування заявлених вимог заявник послався на те, що рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 22.02.2024 у справі №233/3691/20 за позовом ОСОБА_2 до АТ «Костянтинівське автотранспортне підприємство 11409», ПрАТ «Страхова група «ТАС», третя особа ОСОБА_4 про відшкодування збитків та моральної шкоди, завданих злочином, позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з АТ «Костянтинівське автотранспортне підприємство 11409» на користь ОСОБА_2 : витрати на утримання місця поховання в розмірі 14 400,00 грн; моральну шкоду у розмірі 600 000,00 грн; витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 257,50 грн; судовий збір, у сумі 2102,00 грн, разом: 626759,50 грн.

Повний текст рішення було складено 01.03.2024 та доставлено до електронного суду 05.03.2024. Заявник вважає судове рішення № 233/3691/20 законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі повного і всебічного з`ясування обставин справи. Разом з цим, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, що розпочалася 24.02.2022 та триває донині, АТ «Костянтинівське АТП 11409» опинилося у скрутному становищі в цілому, у тому числі фінансовому.

Основним видом діяльності АТ «Костянтинівське АТП 11409» є Пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення (49.31). До 24.02.2022 Товариство надавало послуги з регулярних/нерегулярних пасажирських перевезень у міжміському, приміському внутрішньообласному та міжобласному сполученні.

24.02.2022 матеріально-технічна база Відповідача, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка включає офісні приміщення, бокси для зберігання транспортних засобів та інші допоміжні приміщення, була примусово зайнята збройними формуваннями ЗСУ і досі знаходиться у їхньому розпорядженні, у зв`язку з чим вона (матеріально-технічна база) вибула з користування АТ «Костянтинівське АТП 11409». Цей факт підтверджується листом Виконавчого комітету Костянтинівської міської ради від 21.07.2023р. №416/33.

06.03.2022 у зв`язку з мобілізаційними потребами ВЧ НОМЕР_1 у АТ «Костянтинівське АТП 11409» були вилучені транспортні засоби - автобуси: БАЗ А079.14 д.н.з. НОМЕР_2 , I-VAN д.н.з. НОМЕР_3 , що підтверджується відповідними Актами приймання-передачі транспортних засобів та техніки.

14.08.2022 відповідно до даних Витягу з ЄРДР по кримінальному провадженню №0003411, матеріально-технічна база АТ «Костянтинівське АТП 11409», розташована за адресою: Україна, 85103, Донецька обл., м. Костянтинівка, вул. Соборності, буд. 1, зазнала ракетного обстрілу, внаслідок чого були пошкоджені будівлі та автобуси, які своєчасно не було вивезено з території.

24.08.2023 внаслідок чергового ракетного обстрілу були пошкоджені транспортні засоби - автобуси: БАЗ А079.14 д.н.з.: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , що належали АТ «Костянтинівське АТП 11409» та зберігалися на стоянці Центрального автовокзалу м. Дніпра.

Станом на 23.02.2022 відповідно до укладених договорів з організаторами перевезень на відповідних територіях, АТ «Костянтинівське АТП 11409» здійснювало обслуговування 20 автобусних маршрутів загального користування міжміського, приміського внутрішньообласного та міжобласного сполучення. Після 24.02.2022 таких маршрутів залишилось всього 4, про що свідчить Інформація по маршрутам, які обслуговуються АТ «Костянтинівське АТП 11409».

Наведені вище обставини у своїй сукупності призвели до суттєвого погіршення фінансового стану АТ «Костянтинівське АТП 11409», внаслідок чого статутна діяльність з пасажирських перевезень стала майже збитковою.

Так, відповідно до Балансу (Звіту про фінансовий стан) станом на 31.12.2023 чистий дохід АТ «Костянтинівське АТП 11409» за 2023 рік склав 62800,00 грн.

Нажаль, але при всій повазі до Суду та Позивачки з боку АТ «Костянтинівське АТП 11409», наведені вище обставини унеможливлюють реальне та своєчасне виконання судового рішення Відповідачем без його опинення на грані банкрутства. Разом з цим, з огляду на відсутність реальної можливості виконання Судового рішення, його примусове виконання відповідно до положень ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», вочевидь призведе до звернення стягнення на майно боржника шляхом накладення арешту на банківські рахунки АТ «Костянтинівське АТП 11409», внаслідок чого підприємство не зможе розраховуватися зі своїми контрагентами, здійснювати закупівлю запчастин та ПММ до автобусів, що остаточно заблокує його діяльність та доведе підприємство до банкрутства. Завадити таким негативним наслідкам можливо за умови поступової сплати АТ «Костянтинівське АТП 11409» суми боргу протягом одного року, впродовж 12 місяців по 52229,96 грн щомісяця.

Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч. 3 ст. 435 ЦПК України).

З свого боку, АТ «Костянтинівське АТП 11409» вважає доведеним наявність підстав та обставин, у т.ч. безпосередньо пов`язаних зі збройною агресією російської федерації проти України, що унеможливлюють добровільне та своєчасне виконання судового рішення без спричинення суттєвої шкоди його діяльності.

19.03.2024 позивачкою ОСОБА_2 подано відзив на заяву АТ «Костянтинівське АТП 11409» про розстрочення рішення суду № 233/3691/20 від 22.02.2024, в якому просила відмовити у задоволенні заяви, пославшись на таке.

В обґрунтування обставин, які на думку відповідача ускладнюють виконання рішення суду, відповідач зазначив те, що матеріально-технічна база Відповідача, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка включає офісні приміщення, бокси для зберігання транспортних засобів та інші допоміжні приміщення, була примусово зайнята збройними формуваннями ЗСУ і досі знаходиться в їхньому розпорядженні, у зв`язку з чим вона (матеріально-технічна база) вибула з користування АТ «Костянтинівське АТП 11409». Цей факт підтверджується листом виконавчого комітету Костянтинівської міської ради від 21.07.2023 №416/33.

Жодними існуючими законами не передбачено повноважень виконавчим комітетом міської ради та збройними силами займати приватні цивільні об`єкти без визначеного порядку, який також відсутній. Тобто мали місце протиправні дії невстановлених осіб, але відповідач не вживає законних заходів щодо припинення цих дій та повернення свого майна у своє законне розпорядження. Тому бездіяльність відповідача в цій частині не є виправданням для розстрочення виконання рішення суду.

Ще однією обставиною, яка нібито утруднює виконання рішення суду, відповідач зазначає, що у зв`язку з мобілізаційними потребами ВЧ НОМЕР_1 у АТ «Костянтинівське АТП 11409» були вилучені транспортні засоби - автобуси: БАЗ А079.14 д.н.з. НОМЕР_2 , I-VAN д.н.з. НОМЕР_3 . Відповідно до актів приймання передання транспортних засобів, залишкова балансова вартість цих транспортних засобів складає 0 грн. Тобто вони ніяк жодним чином не вплинули на господарську діяльність відповідача.

Щодо пошкоджених внаслідок чергового ракетного обстрілу транспортних засобів - автобуси: БАЗ А079.14 д.н.з.: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , що належали АТ «Костянтинівське АТП 11409» та зберігалися на стоянці Центрального автовокзалу м. Дніпра, зазначає, що це лише 3 транспортних засоби. Вилучено 2 транспортних засоби, як вказано у абазах вище. Всього вибуло 5 транспортних засобів. Станом на 23.02.2022 відповідно до укладених договорів з організаторами перевезень на відповідних територіях, АТ «Костянтинівське АТП 11409» здійснювало обслуговування 20 автобусних маршрутів загального користування міжміського, приміського внутрішньообласного та міжобласного сполучення. Тобто відповідач має змогу ще обслуговувати 15 маршрутів, але обслуговує лише 4, що тільки вказує на бездіяльність щодо господарської діяльності, адже транспортні послуги є актуальними та потребуються, особливо на території Донецької області. Безпідставно відсутнє автобусне сполучення між містами Покровськ, Мирноград, Костянтинівка, Дружківка, Краматорськ, Слов`янськ.

Відповідач для збереження ділової активності повинен був організувати перевезення, заробляти кошти та сплачувати за судовим рішенням.

Позивачка також перебуває у стані війни та очікуванні грошей на протязі тривалого часу, проживає у м. Мирноград, яке під постійними ракетними обстрілами останній час. Тому розстрочка на 12 місяців є не прийнятною, оскільки відповідач має змогу виплатити реально борг за 4, максим 6 місяців, про що було доведено відповідачу.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15.03.2024 заяву АТ «Костянтинівське Автотранспортне підприємство 11409», представник заявника ОСОБА_1 , позивач ОСОБА_2 , представник позивачки ОСОБА_3 про розстрочення рішення суду № 233/3691/20 від 22.02.2024 прийнято до розгляду та призначено до судового розгляду (а.с.15).

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомили, згідно із ч.2 ст. 435 ЦПК України їх неявка не є перешкодою для розгляду питання про розстрочення виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши всі обставини та перевіривши їх доказами, суд прийшов до таких висновків.

Судом установлено, що рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області № 233/3691/20 від 22.02.2024, позовні вимоги ОСОБА_2 в інтересах якої діє адвокат Сакун Віталій Анатолійович до Публічного акціонерного товариства «Костянтинівське автотранспортне підприємство 11409», Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», третя особа ОСОБА_4 , про відшкодування збитків та моральної шкоди, завданих злочином, задоволені частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Костянтинівське автотранспортне підприємство 11409» на користь ОСОБА_2 : витрати на утримання місця поховання в розмірі 14 400,00 грн; моральну шкоду у розмірі 600 000,00 грн; витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 257,50 грн.

Станом на день розгляду заяву про розстрочення судового рішення, рішення суду № 233/3691/20 від 22.02.2024 не набрало законної сили.

Згідно зі ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав особи і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини на державу покладено позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі «Чижов проти України», заява № 6962/02). За практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції («Корнілов та інші проти України», заява № 36575/02, ухвала від 07.10.2003). І навіть строк у два роки та сім місяців не був визнаний надмірним і не вважався таким, що суперечить вимозі стосовно його розумної тривалості, передбаченої у статті 6 Конвенції (ухвала від 17.09.2002 у справі «Крапивницький та інші проти України», заява № 60858/00).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Савіцький проти України» (Заява № 38773/05) від 26.07.2012 суд наголосив, що право на суд, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній із сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок.

Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (рішення від 7 червня 2005 року у справі «Фуклев проти України», заява № 71186/01, п. 84).

Саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у п. 1 ст. 6 Конвенції.

Приписами ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року 1404-VIII (з наступними змінами та доповненнями, далі - Закон України «Про виконавче провадження») встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 по справі № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 року по справі № 11-рп/2012).

Водночас, як зазначено в рішенні Конституційного Суду України № 5-пр/2013 від 26.06.2013, розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

У відповідності до ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Отже, вищезазначеними нормами визначено процесуальну можливість вирішення питань, пов`язаних із проблемами, що виникають під час виконання рішення суду, оскільки у процесі виконання рішення можливе виникнення обставин, що ускладнюють виконання чи роблять його неможливим.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись судом.

При цьому, підставою для розстрочки/відстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його виконання неможливим у визначений строк.

Крім того, необхідно враховувати, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених ст.435 ЦПК України, ця норма не вимагає, і суд законодавчо обмежений річним терміном відстрочки чи розстрочки виконання рішення з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, тощо.

Разом з тим, положення ЦПК України не містять визначеного переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд повинен оцінити докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 89 ЦПК України, відповідно до якої суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Крім того, питання про розстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися судом із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку відстрочення.

Так, відстрочення судом виконання судового рішення має бути пов`язано з об`єктивними та виключними обставинами, які ускладнюють його вчасне виконання, при цьому розстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів як стягувача, так і боржника, між цим, оскільки право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист, вирішуючи питання про розстрочення виконання рішення, суд не повинен надавати перевагу жодній із сторін.

Згідно із ст. 129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення або розстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку відстрочення (подібний висновок наведено в постанові Верховного Суду від 21 січня 2020 року у справі № 910/1180/19).

Стаття 435 ЦПК України не містить вичерпного переліку підстав для відстрочення (розстрочення) виконання рішення, а тому суду надана можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення, з урахуванням усіх обставин справи.

Як зазначається в постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року по справі № №2а-25767/10/0570, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд із певною свободою розсуду повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору, наявність надзвичайних непереборних подій, інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини.

Суд оцінює надані заявником доказі у сукупності як такі, що підтверджують обставини, які ускладнюють виконання рішення суду, та які є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними, тобто такими, які не залежать від волі відповідача, а отже, мають виключний характер.

За таких обставин, враховуючи вищенаведені норми права, а також майновий стан заявника:

- основним видом діяльності якого є пасажирський наземний транспорт міського та міжміського сполучення;

- матеріально технічна база якого розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка включає офісні приміщення, бокси для зберігання транспортних засобів та інші допоміжні приміщення, та яка була примусово зайнята збройними формуваннями ЗСУ для оборонних потреб і досі знаходиться у їхньому розпорядженні, що підтверджується листом виконавчого комітету Костянтинівської міської ради від 21.07.2023 № 416/33 (а.с. 9 зворот);

- вилучення транспортних засобів автобусів: БАЗ А079.14 д.н.з. НОМЕР_2 , I-VAN д.н.з. НОМЕР_3 , 06.03.2022 для мобілізаційних потреб, що підтверджується відповідними Актами приймання-передачі транспортних засобів та техніки (а.с.4-6);

- пошкодження майна заявника (будівлі та автобусів) 14.08.2023 внаслідок ракетного обстрілу, що підтверджується витягом з ЄРДР по кримінальному провадженню № 0003411 (а.с.10 зворот);

- пошкодження майна заявника (транспортних засобів) 24.08.2023 внаслідок ракетного обстрілу, що підтверджується копією протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 24.08.2023 (а.с.11 зворот-12);

- наявність всього 4 маршрутів, які обслуговує АТ «Костянтинівське АТП 11409», про що свідчить Інформація по маршрутам, які обслуговуються АТ «Костянтинівське АТП 11409» (а.с.9),

а також враховуючи наявність наміру відповідача виконати рішення суду, суд вважає за можливе розстрочити виконання рішення суду у справі № 233/3691/20 на шість місяців рівними частинами.

Суд вважає, що самий такий строк розстрочення 6 місяців збалансує права та законні інтереси стягувача та боржника.

При цьому, суд вважає безпідставними доводи позивачки щодо бездіяльності відповідача по провадженню господарської діяльності та відхиляє їх, оскільки втручання в господарську чи іншу діяльність підприємства не допускається.

Разом з тим суд зазначає, що передбачена процесуальним законом можливість розстрочення виконання судового рішення жодним чином не звільняє сторону боржника від виконання взятих на себе зобов`язань та виконання безспірних вимог стягувача, проте, надає сторонам можливість врегулювати фінансові питання зі зменшенням ризику негативних наслідків для обох сторін, а саме: для відповідача - загроза неможливості подальшого виконання своїх зобов`язань, а для позивача - загроза можливості неотримання одразу протягом тривалого часу присудженої до стягнення суми коштів.

Отже заяву належить задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 259, 260, 435 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву Акціонерного товариства «Костянтинівське Автотранспортне підприємство 11409» (, адреса: Донецька область, місто Костянтинівка, вул. Соборності, буд.1), представник заявника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_3 ), позивач ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_4 ), представник позивачки ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_8 , адреса: АДРЕСА_5 ) про розстрочення рішення суду № 233/3691/20 від 22.02.2024 задовольнити частково.

Розстрочити виконання рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 22.02.2024 № 233/3691/20 про стягнення з Акціонерного товариства «Костянтинівське автотранспортне підприємство 11409» на користь ОСОБА_2 : витрати на утримання місця поховання в розмірі 14 400,00 грн; моральну шкоду у розмірі 600 000,00 грн; витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 257,50 грн; судовий збір, у сумі 2102,00 грн, разом: 626759, 50 грн строком на шість місяців з дня постановлення цієї ухвали, до 25.09.2024 рівними частинами, а саме:

- до 25.04.2024 104 459,92 грн;

- до 25.05.2024 104 459,92 грн;

- до 25.06.2024 104 459,92 грн;

- до 25.07.2024 104 459,92 грн;

- до 25.08.2024 104 459,92 грн;

- до 25.09.2024 104 459,90 грн.

Повний текст ухвали складено 25.03.2024.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з дня проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О. В. Каліуш