№ провадження 2/495/332/2024
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

21 березня 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Ульвіс К.Є.,

особисто позивача ОСОБА_1 ,

Справа № 495/12361/23,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у м. Білгород-Дністровському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

представника позивача адвоката Каланжова В.І.,

представника відповідача адвоката Реу Р.В.,

ВСТАНОВИВ:

14 листопада 2023 року позивачОСОБА_1 , звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, просить суд: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Свої вимоги обґрунтовує тим, що від спільного шлюбу з відповідачем має малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказує, що дитина проживає разом із матір`ю та знаходиться на її утриманні, вона виховує його, дбає про нього.

Батько дитини перестав зовсім за ними дбати, обіцяв, що буде турбуватися про сина незалежно від того, буде проживати з ними або окремо, але насправді повністю знімає з себе відповідальність, не надає допомоги дитині, повністю ігноруючи зобов`язання щодо витрат по утриманню сина.

Посилаючись на рівність обох батьків при несенні обов`язку утримання дитини вона і звернулась до суду з даним позовом.

31 січня 2024 року від представника відповідача надійшов відзив на позовні вимоги, відповідно до якого просить суд відмовити у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення з ОСОБА_2 , аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини від усіх видів доходів до досягнення дитиною повноліття у повному обсязі, зазначаючи, що діти, народжені в різних шлюбах від різних матерів, мають абсолютно рівні права на матеріальну допомогу.

Загальна сума аліментів, покладена на двох дітей повинна складатися не більш 33% від доходу та повинна ділитися між ними порівну.

В даному випадку кожна дитина повинна отримувати по 16,5% від батьківського доходу, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином вимоги позивача не можуть бути задоволені.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

17 листопада 2023 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду по вказаній справі було відкрито спрощене позовне провадження з викликом, повідомленням сторін.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та наполягають на їх задоволені.

Представник відповідача в ході судового розгляду справи заперечував щодо задоволення позовних вимог.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Вислухавши позивача, представника позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, ретельно перевіривши надані докази, суд приходить до наступного.

Матеріалами справи встановлено, що дійсно батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 . (а.с.9)

У відповідності до довідки № 10 від 06 лютого 2023 року, яка видана ОСОБА_1 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , склад її сім`ї складає: ОСОБА_4 , син, 2016 року народження; ОСОБА_3 син 2021 року народження. (а.с. 11)

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог представник відповідача надав до матеріалів справи рішення Болградського районного суду Одеської області, відповідно до якого збільшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за рішенням Болградського районного суду Одеської області від 30 вересня 2019 року по справі № 497/1431/19 наступним чином: стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі частини усіх доходів відповідача щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до повноліття дитини, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 включно, стягнуто на користь держави судовий збір. (а.с. 35)

Відповідно до довідки від 26 липня 2023 року, відповідач є військовослужбовцем НОМЕР_2 прикордонного загону (військової частини НОМЕР_3 Державної прикордонної служби України. (а.с. 10)

Нормативне обґрунтування

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У відповідності до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до п. п. 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів.

Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї.

Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні.

Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач.

При цьому право застосування норми закону належить виключно суду.

Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13.

Згідно частини другої статті 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оцінка аргументів сторін, висновки суду

Суд не погоджується з ствердженнями представника відповідача про відмову у задоволені позовних вимог позивачу, з причин наявності рішення суду про утримання з відповідача аліментів на користь іншої дитини, оскільки доказів не можливості сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі до матеріалів справи не надано.

Згідно висновку, викладеного в Постанові Верховного Суду від 16.09.2020 року у справі №565/2071/19, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншими.

В цьому контексті зміна сімейного стану позивача, а саме народження дитини в іншому шлюбі, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів.

Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20), від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження № 61-1031св21).

Виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів неповнолітньої дитини, враховуючи, що ст. 180 СК України покладає обов`язок утримувати дитину на обох батьків, прийнявши до уваги вікову категорію дитини, її потреби, а також той факт, що відповідач сплачує аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відсутності доказів не можливості сплати ним розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд приходить до висновку, що в даному випадку доцільним буде стягнути з відповідача на користь позивача на утримання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду, тобто з 14 листопада 2023 року і до повноліття дитини, та вважає, що таким чином буде досягнута рівність в отримані дітьми права на матеріальну допомогу від батька.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі вищевикладеного, надавши правову оцінку представленим доказам у сукупності з фактичними обставинами справи, проаналізувавши характер правовідносин, що склалися між сторонами, суд приходить до висновку, що вимоги позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат

Згідно ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За умовами ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з того, що згідно із ЗУ «Про судовий збір» позивач та відповідач звільнені від сплати судового збору, віднести вказані витрати за рахунок держави.

Керуючись ст. ст.181, 182, 191 СК України, ст. ст. 12, 81, 247, 258, 263- 265, 273, 354, 430 ЦПК України суд ,-

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходу/ ОСОБА_2 , щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.11.2023 року та до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 включно.

Оскільки сторони звільнені від сплати судового збору віднести вказані витрати за рахунок держави.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 суми платежу за один місяць, відповідно до вимог ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складений 26 березня 2024 року.

Суддя: