Справа №293/455/24
Провадження № 2/293/270/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2024 рокуселище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Проценко Л.Й., вирішуючи питання про відкриття провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Високівської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини

ВСТАНОВИВ:

До Черняхівського районного суду Житомирської області надійшов вищевказаний позов.

Позивачем в позовній заяві зазначена ОСОБА_1 .

Підписана позовна заява ОСОБА_2 на підставі довіреності від 23.01.2024 року.

Вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 , суд повертає її позивачу, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Підставою відкриття провадження у цивільній справі судом є подання особою позовної заяви, оформленої відповідно до вимог ст. 175 ЦПК України, яка предметно, суб`єктно, інстанційно та територіально підсудної даному суду.

Так, відповідно до статті 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

До позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Зазначене узгоджується із Главами 1, 2 Розділу 1, ч.1 ст. 187 ЦПК України, за якими суддя відкриває провадження у справі за відсутністю підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

За статтею 60 ЦПК України представником в суді може бути адвокат або законний представник.

Виключенням є спори, що виникають з трудових відносин та малозначні справи, де представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років та має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 6 ст. 19 ЦПК України).

Отже, в розумінні вказавних норм закону, ця цивільна справа не є малозначною.

Згідно із частиною 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

В цивільному процесі повноваження адвоката як представника підтверджуються в порядку частини 4 статті 62 ЦПК України виключно довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Згідно із частиною першою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги.

Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в своїй постанові від 12.10.2018 року у справі № 908/1101/17 зазначив, щоб особа, яка здійснює представництво за довіреністю має мати статус адвоката та отримати свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Рішенням №62 від 02.08.2022 року «Про затвердження роз`яснення щодо підстав представництва адвокатом клієнта в суді» Рада адвокатів України Національної асоціації адвокатів України керуючись статтями 55, 57 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", Положенням про Раду адвокатів України, Регламентом Ради адвокатів України затверджені роз`яснення щодо підстав представництва адвокатом клієнта в суді .

Так, відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Частина 2 статті 27 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" регламентує вичерпні випадки надання правової допомоги адвокатом без укладення договору в письмовій формі.

Системний аналіз частини 1 статті 26 та частин 1 і 2 статті 27 профільного Закону дозволяє зробити висновок про те, що надання правової допомоги адвокатом без укладення договору в письмовій формі, зокрема, лише на підставі доручення чи ордеру, не допускається, окрім випадків, передбачених частиною 2 статті 27 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Повноваження адвоката як захисника або представника в цивільному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Повноваження представника можуть підтверджуватись довіреністю, що не скасовує обов`язок адвоката щодо укладання договору з клієнтом.

Довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій для представництва перед третіми особами, відповідно до частини 3 статті 244 Цивільного кодексу України.

Закон не забороняє надання довіреності юридичній особі, якою є адвокатське об`єднання, однак і не скасовує обов`язок такого об`єднання на укладання договору про надання правничої допомоги з клієнтом.

Якщо адвокат не входить до складу адвокатського об`єднання, на ім`я якого надана довіреність, такі відносини між адвокатом та адвокатським об`єднанням можуть підтверджуватись відповідним договором.

Аналогічна позиція міститься в рішенні Ради адвокатів України № 33 від 12.04.2019 року "Про затвердження роз`яснення щодо укладення договору між адвокатським об`єднанням та іншим адвокатом, який є самозайнятою особою".

Отже, Рада адвокатів України наголошує на тому, що відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" підставою надання правової допомоги є договір про надання правової (правничої) допомоги та враховуючи наведене роз`яснює, що довіреність є підтвердженням повноважень адвоката, у випадку, якщо вона надана на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги.

Водночас, жодних відомостей, що особа, яка підписала від імені позивача позовну заяву, а саме ОСОБА_2 є адвокатом (зазначення у довіреності, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, договір про правничу допомогу) до позовної заяви не надані.

Враховуючи предмет позову, характер спірних правовідносин, суть заяви позивача, то вказане виключає представництво позивача за довіреністю будь-якою особою, яка досягла вісімнадцяти років та має цивільну процесуальну дієздатність і не є адвокатом, що регламентує ч.2 ст. 60 ЦПК України.

Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, зокрема, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Відтак, за встановлених обставин, позовна заява підлягає поверненню позивачу в порядку п.1 ч.4 ст. 185 ЦПК України.

Одночасно, суд уважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до положень п. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Керуючись п. 1 ч.4 ст.185 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Високівської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини повернути позивачу ОСОБА_1 разом із доданими до неї документами.

Роз`яснити позивачу право підписання позовної заяви особисто чи оформлення повноважень представника в суді відповідно до вимог закону.

Повернення заяви не перешкоджає позивачу у повторному зверненні із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Людмила ПРОЦЕНКО