Справа № 643/1582/24
Провадження № 2/643/1672/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2024 м.Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Афанасьєва В.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження за наявними у справі матеріалами цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, треті особи: Акціонерне товариство «Ідея Банк», ОСОБА_1 , про звільнення майна з-під арешту,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить:

- Зняти арешт з майна, належного на праві власності ОСОБА_1 , а саме: квартири АДРЕСА_1 та транспортного засобу марки ВАЗ 2103, 1978 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який накладений на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 19819822.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 , що була придбана позивачем 13.06.1997 року. В січні 2022 року позивачу стало відомо, що 05.05.2010 року до державного виконавця ВДВС Харківського РУЮ Харківської області надійшов на виконання судовий наказ 2-н-2367, виданий 23.03.2009 Івано-Франківським міським судом м.Івано-Франківська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Плюс Банк» суми боргу в розмірі 12016,17 грн. Позивач не була стороною по вказаній справі. Вказані обтяження порушують права позивача як власника вищевказаного нерухомого та рухомого майна, перешкоджають повною мірою здійснювати права з розпорядження та володіння цим майном, за наслідком чого підлягають скасуванню, що зумовило звернення до суду з позовом.

Згідно вказаної постанови було накладено арешт на майно, що належить ОСОБА_1 на праві власності. У постанові не зазначено паспортних даних та ідентифікаційного коду особи, стосовно якої стосується арешт. Проте, особа зазначена в постанові є однофамільцем справжнього власника майна, на яке накладено арешт. Позивач не має жодного відношення до виконавчого провадження. Відповідно до відкритих даних, стосовно ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_3 , стягувались кошти за заявою ВАТ «Плюс Банк».

Позивач звернувся до ВДВС Харківського РУЮ Харківської області з заявою про зняття арешту з майна. Постановою про перевірку виконавчого провадження від 09.08.2011 скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження, проте постанова не була виконана.

20.07.2023 позивач звернулася до Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, але отримала відповідь, з якої вбачається, що надати інформацію про виконавче провадження № 19819822 не вбачається можливим, так як матеріали виконавчого провадження було знищено.

Відзив на позов відповідач у встановлений строк не надав.

Треті особи не надали письмові пояснення.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо) не застосовувалися.

Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено та підтверджено доказами наступне.

В 2022 році позивачу при здійсненні реєстрації доньки у квартирі стало відомо, що в рамках невідомого їй виконавчого провадження було винесено постанову про арешт майна боржника №19819822.

Згідно вказаної постанови було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 та транспортного засобу марки ВАЗ 2103, 1978 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 . У постанові не зазначено паспортних даних та ідентифікаційного коду особи, стосовно якої стосується арешт.

Проте, особа зазначена в постанові є однофамільцем справжнього власника майна, на яке накладено арешт.

Позивач не має жодного відношення до виконавчого провадження, оскільки відповідно до відкритих даних, стосовно ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_3 , стягувались кошти за заявою ВАТ «Плюс Банк» суми боргу в розмірі 12016,17 грн.

Позивач звернувся до ВДВС Харківського РУЮ Харківської області з заявою про зняття арешту з майна. Постановою про перевірку виконавчого провадження від 09.08.2011 скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження, проте постанова не була виконана.

20.07.2023 позивач звернулася до Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, але отримала відповідь, з якої вбачається, що надати інформацію про виконавче провадження № 19819822 не вбачається можливим, так як матеріали виконавчого провадження було знищено.

Згідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

У відповідності до статті 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини визначає: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст. 1297 ЦК України).

Право власності в Україні повинно спиратися на певний титул (правовстановлюючий документ), для того, щоб бути доведеним перед іншими особами.

Неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину позбавляє позивача можливості здійснювати права власника та порушує ч. 1 ст. 317 ЦК України, ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України.

Постановою Верховного Суду України від 23.01.2013 року визначено, що у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння, та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України, зокрема і шляхом звільнення спадкового майна з-під арешту.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Чинний Закон України «Про виконавче провадження» містить статтю 59, якою визначено порядок і підстави зняття арешту, в тому числі викладено вичерпний перелік підстав, який надає державному виконавцеві самостійно знімати арешт; також передбачено можливість особи у всіх інших випадках звертатися до суду за зняття арешту.

Отже, згідно статті 59 чинного Закону України «Про виконавче провадження»: «Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Відповідно ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено виключний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, а саме: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

При цьому, ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України).

Таким чином, з урахуванням того, що арешт накладений на майно, належить позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , однак відносно неї немає відкритого жодного виконавчого провадження, а арешт накладено помилково за стягненням коштів з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , наявність такого обтяження створює перешкоди у здійсненні позивачем його право власності та перешкоджає вільно розпоряджатись своїм майном, тому суд приходить до висновку, про наявність підстав для зняття арешту з майна позивача, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10-13,76-81,89, 264-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Зняти арешт з майна, належного на праві власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , а саме: квартири АДРЕСА_1 та транспортного засобу марки ВАЗ 2103, 1978 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який накладений на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 19819822.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Харківський відділ державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, , місцезнаходження: 61001, місто Харків, вул. Космічна, буд. 21-А, 11 поверх.

Треті особі: Акціонерне товариство «Ідея Банк», , місцезнаходження: м.Львів, вул.Валова, 11.

ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Суддя: В.О. Афанасьєв