Справа № 473/5880/23
РІШЕННЯ

іменем України

"25" березня 2024 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючої судді Ротар М.М., при секретарі Ніколаєнко Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

встановив

в жовтні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якій вказав, що 14 лютого 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Вознесенського міського управління юстиції Миколаївської області було зареєстровано шлюб між ним та відповідачкою, актовий запис №19. Від даного шлюбу мають дитину доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сторони проживають окремо, з березня 2022 року подружні відносини припинені, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сім`ї є те, що сторони виявилися різними людьми зі своєрідними характерами, через що між ними постійно виникали сварки та непорозуміння, відсутні почуття поваги та любові, відсутні нормальні відносини. В зв`язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 30 жовтня 2023 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, справу призначено до судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

27 листопада 2023 року надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 29 січня 2024 року призначений строк на примирення, провадження у справі зупинено.

07 березня 2024 року провадження по справі поновлено та справа призначена до судового розгляду.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 надав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, в заяві від 06 березня 2024 року вказувала, що примирення між ними недоцільне.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких причин.

Судом встановлено, що 14 лютого 2004 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у відділі реєстрації актів цивільного стану Вознесенського міського управління юстиції Миколаївської області було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 19.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У відповідності до положень частини 1 статті 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Частина 3 статті 105 СК України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За частиною 2 статті 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в частині 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання».

Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Аналіз змісту статті 111 СК України свідчить про те, що закріплена у цій статті норма є диспозитивною, оскільки, суд буде вживати заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Тобто, у випадку виявлення обставин або фактів, під час розгляду справи, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку на примирення.

Сторона позивача не бажає збереження шлюбу, оскільки сімейні відносини з відповідачем припинено, та останній не бажає зберігати шлюб.

Враховуючи зазначені позивачем причини розірвання шлюбу, характер відносин сторін, наполягання позивача на розірванні шлюбу, твердження, що збереження сім`ї неможливо, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного, сім`я розпалась і існує формально, суд доходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача і вважає, що подальше збереження шлюбу не можливо, оскільки суперечило б інтересам сторін .

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем.

Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню.

Заперечення відповідача проти розірвання шлюбу не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки шлюб - це сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. (ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України).

Враховуючи викладене, суд не наділений правом зобов`язувати, примусити сторону у справі зберігти шлюб, у разі якщо одна із сторін заперечує проти розірвання шлюбу.

З огляду на вищенаведені правові норми та подані до суду докази, суд ураховує що між подружжям відсутні взаємодопомога та підтримка, що є правовою основою шлюбу, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання законної сили рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

На підставі викладеного та керуючись положеннями ст.ст. 105, 109, 110, 112, 113, 114 СК України,ст.ст.10,12,13,18,141,200,206,247,354 ЦПК України,суд

ухвалив

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 14 лютого 2004 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у відділі реєстрації актів цивільного стану Вознесенського міського управління юстиції Миколаївської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 19 - розірвати.

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Рішення є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу.

Рішення суду може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя М.М. Ротар