Справа № 201/9908/23
Провадження № 2/201/510/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

26 березня 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Покопцевої Д.О.,

секретаря Ковтун К.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач зазначив, що 17.05.2020р. між сторонами було укладено кредитний договір № б/н шляхом приєднання до умов і правил, за умовами якого відповідач отримав кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі до 32 000грн, з можливістю його коригування, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,2% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 6,4% на місяць на суму простроченої заборгованості.

Проте вказані зобов`язання за кредитним договором відповідачем не виконуються, кредитні зобов`язання порушуються, у зв`язку з чим станом на 14.06.2023р. утворилася заборгованість з тіла кредиту в сумі 93 959грн 21коп.

Вказану суму заборгованості разом із судовими витратами просить стягнути з відповідача.

Просить розглянути справу без участі представника банку.

Відповідач подав відзив, яким позов не визнав, зазначивши, що анкета-заява містить паспортні та анкетні його дані, проте в анкеті відсутні істотні умови кредитного договору, такі як, дані про розмір кредитного ліміту, процентну ставку, строк кредитування, наслідки порушення умов кредитування, тощо. Із наданих позивачем доказів тільки анкета-заява містить підпис відповідача. Також позивачем не подано доказів на підтвердження отримання кредитного ліміту в сумі 32 000грн, сама сума чітко не зазначені та належними і допустимими доказами не доведена. Додаток "Тарифи за карткою Монобанк" наданий банком, не містить ознак приналежності до основного документу, а тому не можна взяти його до уваги. До того ж йдеться лише про визначення форми документу, який повинен бути оформлений за участі споживача. Також, наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості не є доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу, оскільки позивачем не доведено укладання кредитного договору на заявлених позивачем умовах. Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача є формальним документом, оскільки не містить жодних даних клієнта чи кредитного договору. Надані позивачем копії Умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів не можуть підтверджувати факт існування боргу, оскільки в цих документах немає жодного посилання на відповідача, вони ним не підписувались. Також не долучений сам кредитний договір, укладений між сторонами. Зазначає, що в період з 15.02.2021 по 16.03.2023р. сплатив відповідачу 145 526грн 41коп в рахунок суми погашеного кредиту. Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, після внесення грошових коштів відповідачем сума заборгованості за кредитним договором не зменшувалась, що викликає сумнів у достовірності та обгрунтованості вказаного розрахунку. В анкеті-заяві від 17.05.2020р. сторони не узгодили базову процентну ставку по кредитному ліміту. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності штрафів за порушення зобов?язання. Отже, банком ініційовано спір про стягнення заборгованості за кредитним договором, який оформлений у вигляді анкети-заяви про приєднання до договору про надання банківських послуг. Разом з тим, сама по собі підписана анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг без надання належних та допустимих доказів, що підтверджують укладення договору, а саме вчинення сторонами дій щодо виконання умов укладеного договору (відкриття банківського карткового рахунку, перерахування лімітних коштів, користування такими коштами, повернення коштів, тощо) не може бути підставою для висновку про існування у відповідача боргових зобов`язань перед позивачем.

Твердження позивача про те, що відповідачу було надано послуги з кредитування дистанційно та всі документи, у тому числі, умови та правила надання банківських послуг, паспорт споживчого кредиту, тарифи підписані електронним цифровим підписом відповідача та отримані ним у мобільному додатку Monobank не заслуговують на увагу з огляду на положення п.п. 23,24 ч .1 ст. 1, ст.35 Закону України "Про електронні довірчі послуги" (в редакції на час виникнення правовідносин сторін). За інформацією з відомостей електронного реєстру чинних блокованих та скасованих сертифікатів відкритих ключів, АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" не входить до Довірчого списку кваліфікованих надавачів електронних довірчих послуг.

В судове засідання не з`явився повторно, причин неявки не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні ім правовідносини.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 17.05.2020р. між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладений договір про надання банківських послуг «Monobank», відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з пільговим періодом до 62 днів, а у разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватися відсоткова ставка 3,2 % на місяць (а. с. 5).

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за договором від 17.05.2020р., заборгованість відповідача за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 17.05.2020р. станом на 14.06.2023р. становить 93 959грн 21коп і складається з тіла кредиту (а. с.6-11).

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтями 626, 629 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2 ст. 638 ЦК України).

За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Аналізуючи зміст викладених норм, вбачається, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 7 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно з ст. 3 якого електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Як зазначив позивач, особливістю проекту monobank є укладення договорів в електронній формі відповідно до розміщених на сайті банку Умов обслуговування рахунків фізичної особи та здійснення банківського обслуговування дистанційно без відділень.

З матеріалів справи встановлено, що відповідач з метою отримання банківських послуг заповнив і підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Підпис анкети-заяви здійснений відповідачем за допомогою власноручного підпису, чого він не спростовує. Підписанням акети-заяви відповідач підтвердив факт передачі йому другого примірника анкети-заяви, платіжної картки та Тарифів.

Анкета-заява містить докладну інформацію щодо особи відповідача, зокрема дату народження, індивідуальний податковий номер, серію, номер паспорта і дату його видачі, адресу проживання, номер мобільного телефону, а також соціальний статус, джерело та розмір доходу. В анкеті-заяві міститься копія паспорту відповідача у виді картки.

У анкеті-заяві міститься згода відповідача про те, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, з якими він ознайомився, складають договір про надання банківських послуг, укладання якого він підтверджує і зобов`язується виконувати умови вказаного договору.

У п. 6 анкети-заяви відповідач вказав, що просить вважати наведений у анкеті-заяві зразок власноручного підпису або його аналоги, а також електронний цифровий підпис, обов`язковими. У цьому ж п. 6 анкети-заяви відповідач засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем у вигляді послідовності ряду цифр, який буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно договору.

Відповідач підтвердив в анкеті-заяві, що усі наступні правочини, у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень можуть вчинятися нию та банком з використанням електронного цифрового підпису.

Отже, матеріалами справи підтверджено належне укладення кредитного договору, в тому числі погодження Умов обслуговування рахунків фізичної особи з додатками, шляхом проставлення електронного цифрового підпису сторін.

Заповненням анкети-заяви відповідач підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, які діяли станом на 17.05.2020р., а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідними відповідно до вимог чинного законодавства України.

Відповідно до пункту 3 анкети-заяви підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг (згідно з вимогами чинного законодавства) та отримала їх примірники у мобільному додатку.

Наведеним спростовуються доводи відповідача про те, що матеріали справи не місять підтверджень, що саме ці Умови та правила надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою відповідач розумів та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно анкети-заяви відповідачем згенерована ключова пара з особистим ключем, яка використовувалася для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку (електронний сервіс банку для надання банківських послуг клієнту), з метою засвідчення її дій згідно з договором про надання банківських послуг.

Отже, матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між позивачем та відповідачем був укладений договір про надання банківських послуг в електронній формі.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до п.п. 5, 30, 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 04 липня 2018 року № 75, бухгалтерський облік ведеться безперервно з часу реєстрації банку до його ліквідації. Банк самостійно визначає систему організації операційної діяльності залежно від його структури, обсягів та видів банківських операцій, кількості працюючих, розвитку інформаційних технологій. Банк самостійно розробляє технології здійснення банківських операцій. Оброблення інформації про операції та її зберігання мають виконуватися на серверах та/або іншій комп`ютерній техніці, які/яка повинні/а фізично розташовуватися на території України, за винятком збереження резервних копій, захищених із використанням відповідних засобів технічного та/або криптографічного захисту, а виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Позивач на підтвердження існування заборгованості у відповідача за кредитним договором надав розрахунок заборгованості за договором від 17.05.2020р. (а.с.6-11).

Відповідач грошовими коштами кредитного ліміту користувався і гасив кредит в період 15.02.2021 по 16.03.2023р., тобто понад 2 роки, чого не заперечує. Таке активне користування кредитною карткою з доступом до мобільного додатку свідчить про обізнаність відповідача щодо умов кредитування та правил користування послугою електронного банку.

Наданий банком розрахунок заборгованості є належним доказом, який підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, оскільки містить детальний розпис нарахованої заборгованості за кредитним договором, дати здійснення платежів боржником, кількість днів, за які нарахована заборгованість, залишок заборгованості за наданим кредитом, дати нарахування складових загальної заборгованості за кредитом.

Відповідач не надала суду доказів, які б спростовували визначений банком розмір заборгованості за кредитом.

Він у відзиві зазначав, що сторони не погодили суму відсотків на користування кредитом, але це спростовується підписаною ним анкетою-заявкою, де розмір відсотків вказаний як 3,2 % на місяць.

Згідно розрахунку заборгованості, відсотки нараховувались в розмірі 37,2% річних, тобто в розмірі навіть меншому, ніж узгоджено в анкеті-заявці. Інші нарахування (штрафи, касове обслуговування) відсутні.

Відтак суд встановив, що позивач належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредит лімітом, який підлягав коригуваню згідно анкети-заявки, тоді як відповідач неналежно виконував свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість у сумі 93 959грн 21коп, що підтверджується належними та допустимими доказами, відтак наявні правові підстави для задоволення позову та стягнення зазначеної заборгованості з відповідача на користь позивача.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню також витрати по сплаті судового збору в сумі 2 684грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 279, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 17 травня 2020 року станом на 14 червня 2023 року в сумі 93 959 гривень 21 копійку, судові витрати в сумі 2 684 гривні, а всього 96 643 (дев`яносто шість тисяч шістсот сорок три) гривні 21 копійку.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду впродовж 15 днів.

Повний текст рішення буде виготовлено впродовж 10 днів.

Позивач: АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», , місцезнаходження: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: Д.О. Покопцева