Справа № 464/6274/23
пр.№ 2/464/224/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.03.2024 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова в складі судді Тімченко О.В., розглянувши цивільну справу № 464/6274/23 про стягнення заборгованості за кредитним договором, учасниками у якій виступають:

позивач Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК»

відповідач ОСОБА_1 ,

а також представники учасників справи:

позивача - адвокат Рабчун Р.О.,

у с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Сихівського районного суду м.Львова із позовною заявою в порядку цивільного судочинства, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № від 21 липня 2022 року, що в частині тіла кредиту, річних процентів, щомісячних процентів станом на 28 серпня 2023 року становить 357 053,30 грн, у т.ч: заборгованість по тілу кредиту (у т.ч. прострочена) 273 659,44 грн; заборгованість по річним процентам (у т.ч. прострочена) 27,55 грн; заборгованість по щомісячним процентам (у т.ч. прострочена) 83 366,31 грн, покликаючись на невиконання взятих на себе зобов`язань.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями таку передано на розгляд судді Тімченко О.В.

Суддя ухвалою від 03 листопада 2023 року прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Заперечень проти такого порядку розгляду справи не поступило.

З дотриманням вимог цивільного процесуального законодавства відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення направлено ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою з додатками за зареєстрованим місцем проживання, отриманим у порядку ст.187 ЦПК України з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області. У зв`язку із проставленням у поштовому повідомленні відмітки «адресат відсутній за вказаною адресою» відповідач у порядку п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України вважається таким, якому вручено судове рішення.

За умовами ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За висновком Верховного Суду, викладеними у постановах від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18, від 01 грудня 2023 року у справі № 591/4832/22, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

У постанові Верховного Суду від 23 січня 2023 року у справі № 496/4633/18 з покликанням на практику Європейського суду з прав людини у справі «Гарячий проти України» (заява № 43925/18) висловлено правову позицію про те, що хоча загальна концепція справедливого судового розгляду та фундаментальний принцип змагальності провадження вимагають, щоб судові документи були належним чином вручені учаснику судового процесу, ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод не заходить так далеко, щоб зобов`язувати національні органи влади забезпечити бездоганне функціонування поштової системи. Органи влади можуть бути притягнуті до відповідальності лише за ненадіслання відповідних документів заявнику. Той факт, що заявник, не отримав кореспонденцію, надіслану йому судом, сам по собі недостатній для того, щоб стати аргументованою підставою для заяви про те, що були порушені його права, передбачені п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду.

Судом вжито передбачених цивільним процесуальним законодавством заходів для повідомлення відповідача та створено умови для реалізації принципу змагальності сторін.

Відзив на позов відповідачем не подано та жодних клопотань не заявлено. Суд вирішує справу за наявними матеріалами за відсутності відзиву відповідача (ч.8 ст.178 ЦПК України).

Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Вирішуючи спір, суд дійшов наступного висновку з огляду на таке.

Як унормовано ч.2 ст.10 ЦПК України, суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст.263 ЦПК України).

У відповідності до ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися нам припущеннях.

За сформованою позицією Верховного Суду у справі № 607/16163/19 (постанова від 27 січня 2021 року), обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України). За умовами ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

21 липня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» (кредитодавцем) та відповідачем (позичальником) укладено кредитний договір за № .

За умовами укладеного договору фінансова компанія надає позичальнику кредит у розмірі 274 575,00 грн строком на 60 місяців (до 23 липня 2027 року), щомісячні проценти становлять 2,49% від суми кредиту, а річні проценти 0,01 % від суми боргу за договором. Сторонами погоджено порядок повернення кредиту кількість та розмір платежів, періодичність внесення (графік платежів) (погашення кредиту здійснюється щомісячно в розмірі 11 540,53 грн).

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Також на підставі договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 01/09/21 від 01 вересня 2021 року із додатком реєстром прав вимоги за 22 липня 2022 року, укладеним між ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» (первісний кредитор) та АТ «ТАСКОМБАНК» (новий кредитор), останнє набуло право вимоги за борговими зобов`язаннями позичальника за кредитним договором, відповідача по справі.

Верховним Судом у постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010, від 15 листопада 2023 року у справі № 204/5103/21 висловлено правову позицію, згідно зі ст.204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Судом не надано відомостей щодо визнання згаданих договорів або окремих умов недійсними у судовому порядку, підстави для кваліфікації правочинів нікчемними відсутні. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

У відповідності до ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк.

За вимогами ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Судом установлено, що позивачем умови укладеного договору виконано та надано відповідачу 274 575,00 грн кредиту, що підтверджується платіжними інструкціями та виписками по рахунку.

Такі письмові докази ґрунтуються на положеннях Закону України «Про платіжні послуги», ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», п.62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеної у постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц, достовірність таких доказів відповідачем не оспорюється.

Натомість відповідач взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконував, а відтак, згідно з розрахунком позивача станом на 28 серпня 2023 року має заборгованість у розмірі 357 053,30 грн: заборгованість по тілу кредиту (у т.ч. прострочена) 273 659,44 грн; заборгованість по річним процентам (у т.ч. прострочена) 27,55 грн; заборгованість по щомісячним процентам (у т.ч. прострочена) 83 366,31 грн,

За змістом висновку Верховного Суду у постанові від 25 січня 2023 року у справі № 209/3103/21 саме на сторону відповідача покладено процесуальний обов`язок спростування розміру заборгованості, заявленого стороною позивача.

Відповідачем наведений розрахунок не заперечено, власного не проведено, доказів його неправильності не надано. З огляду на таке у суду немає підстав сумніватися у обґрунтованості розрахунку, який береться до уваги як розмір наявної заборгованості перед позивачем.

З урахуванням взятих на себе відповідачем зобов`язань за кредитним договором, який ним не виконувався належним чином, та обов`язковості договору для сторін, доводи позивача щодо стягнення суми боргу у розмірі 357 053,30 грн з відповідача з наданням переконливих доказів є підставними та позов підлягає до задоволення. Порушене відповідачем цивільне право позивача підлягає захисту в судовому порядку.

Висновок суду узгоджується із такими засадами цивільного законодавства/судочинства як верховенство права, свобода договору, справедливість, добросовісність та розумність (ст.3 ЦК України, ст.2 ЦПК України). У матеріалах справи відсутні відомості, які б спростовували даний рішення суду та беззастережно доводили протилежне.

У порядку ст.141 ЦПК України на відповідача слід покласти сплачені позивачем при подачі позову до суду документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору.

Керуючись ст.ст.258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» заборгованість за кредитним договором № від 21 липня 2022 року, що в частині тіла кредиту, річних процентів, щомісячних процентів станом на 28 серпня 2023 року становить 357 053,30 грн, у т.ч: заборгованість по тілу кредиту (у т.ч. прострочена) 273 659,44 грн; заборгованість по річним процентам (у т.ч. прострочена) 27,55 грн; заборгованість по щомісячним процентам (у т.ч. прострочена) 83 366,31 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» 5355,80 грн судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, у такому разі суд підписує рішення без його проголошення.

Інформація про учасників справи:

позивач Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК», код за , м.Київ, вул.С.Петлюри, 30

відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

Повне судове рішення складено 25 березня 2024 року, що є датою його ухвалення, ухваленого за відсутності учасників справи, як це передбачено ч.5 ст.268 ЦПК України.

Суддя Олена ТІМЧЕНКО