ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1504/24
провадження № 2/753/3423/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого судді Якусика О.В., за участю секретаря судового засідання Боклач А.Є., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Дарницький відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування арешту,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить зняти арешт з квартири за адресою: АДРЕСА_1 , накладений згідно з постановою АА 897180 від 11.06.2003, номер запису про обтяження 1367247 (архівний запис), винесеною Відділом державної виконавчої служби у Дарницькому районі, та зареєстрований реєстратором - Шістнадцятою київською державною нотаріальною конторою, дата реєстрації 11.10.2004 о 09:22:46.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 січня 2024 року позовну заяву було передано для розгляду судді Якусику О.В.

26 січня 2024 року на запит суду у порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України надійшла інформація щодо зареєстрованого місця проживання відповідача.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 30 січня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 753/1504/24, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження у підготовче судове засідання на 29 лютого 2023 року, залучено до участі у справі, у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Дарницький відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Сторони у підготовче судове засідання не прибули, про день час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, позивач та третя особа про причини неявки суд не повідомили, відповідач до початку судового засідання подала заяву про визнання позовних вимог.

Як передбачено частиною третьою статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи визнання позову відповідачем суд вважає можливим ухвалити рішення у справі за результатами підготовчого провадження.

Дослідивши обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого Відділом РАГС Дарницького ДРА від 20 жовтня 1987 року, ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_1 , батьками якого є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 28 серпня 2021 року, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер.

Згідно з постановою Сьомої київської державної нотаріальної контори № 3161/02-31 від 23листопада 2022 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про праву на спадщину за законом на частку квартири АДРЕСА_1 , яка належала його батьку ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з наявністю в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно накладеного арешту на квартиру АДРЕСА_1 , номер запису про обтяження 1367247.

Відповідно до відповіді Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві від 21 листопада 2022 року, перевіркою Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що на виконанні у Відділі відсутні відкриті виконавчі провадження щодо стягнення коштів з ОСОБА_3 . За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно наявним є запис обтяження згідно постанови АА 897180 від 11.06.2003 Відділу державної виконавчої служби у Дарницькому районі, об`єктом обтяжень є квартира АДРЕСА_1 , при цьому за наявними у Системі даними не вбачається за можливе ідентифікувати вказане обтяження (арешт) як такий, що накладений у рамках конкретного виконавчого провадження.

У відповідь на запит Дарницький районний суд міста Києва повідомив, що у провадженні суду перебувала цивільна справа № 2-2335/01 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання двох дітей, будь яких інших справ з зазначеними сторонами в суді не значиться.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Як передбачено ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Положеннями ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способами захисту свого цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, припинення дії, яка порушує.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини встановлені ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Отже, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідно до висновку Верховного Суду України від 15 березня 2013 року у справі №6-26цс13, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Згідно з ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Позивач звернувся до Сьомої київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак постановою від 23 листопада 2022 року державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири АДРЕСА_1 до зняття арешту з цієї квартири.

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У своїх рішення Європейський суд з прав людини наголошував, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними засобами і тією метою, на яку спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними меті їх застосування.

Судом встановлено, що відомості про виконавче провадження, в межах якого накладався арешт, в Автоматизованій системі виконавчого провадження відсутні, як і матеріали виконавчого провадження, у якому постановою № АА897180 від 11 червня 2003 року ВДВС Дарницького РУЮ м. Києва накладено арешт на майно померлого ОСОБА_3 . Відомості з Автоматизованої системи виконавчого провадження свідчать, що стосовно ОСОБА_3 відсутні будь-які виконавчі провадження.

Матеріали справи також не містять відомості і докази, що на даний час існує потреба в арешті майна померлого ОСОБА_3 відповідно до постанови ВДВС Дарницького РУЮ м. Києва № АА897180 від 11 червня 2003 року.

Водночас наявність чинного обтяження (арешту) майна за таких умов порушує права позивача, внаслідок чого він позбавлений можливості оформити спадкове майно та у повному обсязі користуватися та розпоряджатися спадковим майном.

За вказаних обставин суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для продовження існування вказаного обтяження, як і відсутність правових підстави для обмеження правомочностей позивача.

З огляду на викладене, позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 12-13, 76-81, 141, 200, 206, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

ВИРШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Дарницький відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування арешту задовольнити.

Зняти арешт з квартири за адресою: АДРЕСА_1 , накладений згідно постанови АА 897180 від 11.06.2003, номер запису про обтяження 1367247 (архівний запис), винесеної Відділом державної виконавчої служби у Дарницькому районі та зареєстрований реєстратором - Шістнадцятою київською державною нотаріальною конторою, дата реєстрації 11.10.2004 о 09:22:46.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 );

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_4 );

Третя особа: Дарницький районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (02099, м. Київ, вул. Заслонова, буд. 16, ідентифікаційний код 34968768).

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 26 березня 2024 року.

Суддя О.В. Якусик