Провадження 2/193/127/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19 березня 2024 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Кравченко Н.О,.

за участю секретаря судового засідання Ратушної В.В.,

представника відповідача -адвоката Трофименка В.В. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором позики,

в с т а н о в и в:

ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 22.01.2022 між ОСОБА_1 та АТ «Ідея Банк» укладено кредитний договір № Z75.00400.006252501 від 22.01.2020, між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 07072023 від 07 липня 2023 , відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № Z75.00400.006252501 від 22.01.2020 перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відповідно до реєстру боржників №1 до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 46743,05, з яких 12673,25 грн - заборгованість за основним боргом, 2937,85 грн. - заборгованість за відсотками, 31131,95 грн. - заборгованість за комісіями. Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги здійснювалися безпосередньо АТ «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги. ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювалось жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювалися. Згідно п. 5.1. договору факторингу права вимоги вважаються такими, що перейшли від AT «Ідея Банк» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» в день підписання відповідного реєстру боржників, за умови виконання ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язань, передбачених п. 4.1. цього договору. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий їй кредит в строки, передбачені кредитним договором. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 07.07.2023 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Також 08.11.2021 року між відповідачем ОСОБА_1 укладено договір позики № 77625249, заборгованість по якому передана за реєстром боржників № 11 від 27.10.2023 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.07.2021. В зв`язку з чим, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за кредитним договором № Z75.00400.006252501 від 22.01.2020 в розмірі 46743,05 грн., з яких 12673,25 грн - заборгованість за основним боргом, 2937,85 грн. - заборгованість за відсотками, 31131,95 грн. - заборгованість за комісіями та заборгованість за договором позики 77625249 від 08.11.2021 в розмірі заборгованості 6308,24 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 2684,00 грн.

Ухвалою судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 29.12.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 19.02.2024 задоволено клопотання представника відповідача про продовження строку на подання відзиву до 05.03.2024.

06.03.2024 до суду надійшов відзив. Згідно якого просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, враховуючи пропуск строку позивачем на подання відповіді на відзив, на підставі нікчемності укладеного кредитного договору та договору позики, відсутність розрахунку заборгованості, проведеної банком-кредитором, заперечував стягнення плати за обслуговування кредитної заборгованості, посилаючись на правову позицію ВП ВС від 13 липня 2022 року по справі № 496/3134/19.

В судове засідання представник позивача не з`явився, заявив клопотання про розгляд справи у його відсутність.

В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення вимог позивача з підстав, викладених у відзиві на позов. Вважав, що докази додані з порушенням строків , визначених ст. 83 ЦПК України, зазначив, що позивачем не надано жодного з доказів на підтвердження дійсності суми заборгованості належними та допустимими доказами наявності заборгованості та його розміру, є первинні документи, визначені ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Подані позивачем розрахунок заборгованості та витяг з реєстру боржників не є належними та допустимими доказами, оскільки не відносяться до засобів доказування. З даних документів неможливо достовірно встановити наявність заборгованості та дійсність його розміру. У спірному кредитному договорі встановлена комісія за обслуговування кредиту, яка є нікчемною послугою у силу Закону. Відповідно до ст.ст. 203, 215, 236, 526 ЦК України така комісія вважається недійсним з моменту вчинення правочину.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що 22.01.2020 між ОСОБА_1 та АТ «Ідея Банк» укладено кредитний договір № Z75.00400.006252501.

Відповідно до п.1 договору кредиту банк надає позичальнику кредит, а позичальник отримує його на наступних умовах: тип кредиту позитив; сума кредиту - 47450 грн.; процентна ставка та тип - 9,99% річних, змінювана; строк кредиту - 24 місяці.

Під час користування кредитом банк надає позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим договором та договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб за надання яких встановлена плата відповідно до п.5 додатку №1 як «Інші послуги банку». Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки в банку сплачується згідно діючих Тарифів банку. Тарифи є невід`ємною частиною договору та розміщені на веб-сайті банку (п. 1. 5 договору кредиту).

Згідно п.1.6 договору кредиту дата повернення кредиту 22.01.2022. Повернення заборгованості за договором здійснюється через рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у банку відповідно до графіку, викладеного в додатку №1 до даного договору.(а.с.7).

Відповідно до п.1.7 договору кредиту банк надає кредит позичальнику для власних потреб шляхом переказу коштів в розмірі 40905,17 грн. на рахунок № НОМЕР_2 позичальника, який відкритий в АТ «Ідея Банк» та позичальник доручає банку оплатити страховий внесок за рахунок кредиту в розмірі 6544,83 грн.

У відповідності до п.4 сторони дійшли згоди про те, що в додатку №1, що є невід`ємною частиною договору, зрозуміло та доступно викладено: детальний розпис складових загальної вартості кредиту та реальної річної відсоткової ставки; графік платежів з поверненням кредиту, сплати процентів за його користування; комісійної винагороди та інших платежів за договором.

Згідно п.5 Паспорту споживчого кредиту додатку №1 до договору кредиту та страхування № Z75.00400.006252501 передбачено порядок повернення кредиту, кількість та розмір платежів, періодичність внесення. Так, паспортом кредиту передбачено дату платежу, суму платежу за розрахунковий період, погашення суми кредиту, процентів за користування кредитом, інші послуги банку. (а.с.8)

Згідно ордеру-розпорядження №1 «про видачу кредиту» від 22.01.2020 позивач надав позичальнику кредит, шляхом перерахування на банківський поточний рахунок відповідача кредитних коштів в сумі 47450,00 грн. за вирахуванням страхового внеску 40905,17 грн. (а.с.10)

При цьому, за приписами ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом вважається документ, який містить відомості про господарську операцію.

Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку відповідно до п.п.2.1.1 п.2.1. Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженогопостановою правління Національного банку України від 30.12.1998 № 566(зі змінами та доповненнями), є первинні документи, які фіксують факти здійснення цих операцій. У разі складання їх у вигляді електронних записів при потребі повинно бути забезпечене отримання інформації на паперовому носії.

Положенням про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 № 254та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 08.07.2003 за № 559/7880, визначено перелік первинних документів, які складаються банками залежно від виду операції.

Відповідно до п. 4.2 Положення від 18.06.2003 №254, внутрішньобанківські операції оформляються меморіальними ордерами та іншими документами, що складаються банками відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку і внутрішніх процедур банку. Операції, що відображаються за позабалансовими рахунками, також оформляються меморіальними ордерами.

Відповідно до п. 4.8. Положення від 18.06.2003 №254, у первинних документах, на підставі яких здійснюються записи в бухгалтерському обліку, мають зазначатися номери кореспондуючих рахунків за дебетом і кредитом, сума операції в грошовому виразі, дата виконання, підпис відповідального виконавця, підпис контролера (якщо операція підлягає додатковому контролю), підпис уповноваженої особи (якщо підставою для здійснення операції було відповідне розпорядження).

Ордера-розпорядження є первинними бухгалтерськими документами, які оформлені відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність»,а отже є належним доказом,що підтверджує факт здійснення господарської операції між первісним кредитором та позичальником,вказаний доказ підтверджує що ПАТ «Ідея Банк» у повному обсязі виконало свої зобов`язання за кредитним договором № Z75.00400.006252501 від 22.01.2020, надавши позичальнику ОСОБА_1 кредитні кошти.

Також між Осадчуком та ТОВ «ФК «1 безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено договір позики № 77625249 від 08.11.2021 за даним договором гр. ОСОБА_1 отримав суму позики в розмірі 10171 строком 30 днів за зниженою процентною ставкою 0,597 % та надстроково -2,7% з орієнтовною реальною річною процентною ставкою 642,22 % та зобов`язався виконувати умови даного договору шляхом підписання та у відповідності до додатку №1 з кінцем повернення позики 08.12.2021. (а.с.18,19об.)

Проте, позичальник ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі не виконував, не сплачував кошти на погашення тіла кредиту і відсотки за користування кредитом згідно кредитного договору.

В зв`язку з цим, станом на 07.07.2023 (дата передачі права вимоги за договором факторингу) у позичальника ОСОБА_1 виникла заборгованість перед банком за договором кредиту та страхування № Z75.00400.006252501 в розмірі 46743,05грн., з яких 12673,25 грн. - заборгованість за основним боргом, 2937,85 грн. - заборгованість за відсотками. Також позичальнику була нарахована заборгованість за комісіями за користування кредитом в розмірі 31131,95 грн. та в розмірі заборгованості 6308,24 грн. за позикою.

07липня 2023року між AT «Ідея Банк» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №07072023, у відповідності до умов якого, ПАТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК«ЄАПБ», а ТОВ«ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги за плату та на умовах, визначених цим договором.

Згідно п.2.2. договору факторингу права вимоги, які ПАТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за цим договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості боржників перед ПАТ «Ідея Банк», та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладання цього договору. Реєстр боржників після належного його підписання вважається невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до Реєстру боржників №1 під № 1673 ( ОСОБА_1 ) до договору факторингу №07072023 від 07.07.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № Z75.00400.006252501 від 22.01.2020 в сумі 46743,05 грн., з яких 12673,25 грн. - заборгованість за основним боргом, 2937,85 грн. - заборгованість за відсотками та 31131,95 грн. заборгованість за комісіями (колонка 13) .

Відповідно до Реєстру боржників №11 під № 15393 ( ОСОБА_1 ) до договору факторингу №07072023 від 07.07.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набув права грошової вимоги до відповідача за договором позики № позики 77625249 від 08.11.2021 в розмірі заборгованості 6308,24 грн.

Згідно наданого до позову розрахунку за кредитним договором № Z75.00400.006252501 від 22.01.2020 з моменту укладення договору факторингу від 07.07.2023 нарахувань не здійснювалось (а.с.11).

Суд критично ставиться до заперечень представника відповідача щодо неналежності поданих доказів на відзив представника відповідача з огляду на недотримання строків подання даних доказів, а саме на виконання вимог ст. 83 ЦПК України, оскільки відповідь на відзив направлено 13.03.2024 року, тоді як строк подання визначений законодавством у 5 днів сплинув 11.03.2024. Суд зазначає наступне. Згідно положень ст. 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Таким чином, враховуючи отримання судом відповіді, 06.03.2024 та процесуальний строк рахується з наступного дня тобто 07.03.2024. враховуючи, що відповідь сформована в системі «Електронний суд» 12.03.2024 , строк, визначений ст. 83 ЦПК України не є таким, що пропущений.

За змістом статей 626, 628ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із статтею 599ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно статтею 1046ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною 1статті 1054ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно з ч.2ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Статтею 536ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Статтями 525,526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зіст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 1077ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Оцінивши в сукупності надані докази,суд вважає,що позичальник ОСОБА_1 не виконав грошового зобов`язання, в наслідок чого виникла заборгованість за договором кредиту та страхування № № Z75.00400.006252501 від 22.01.2020 в сумі 46743,05грн., з яких 12673,25 грн. - заборгованість за основним боргом, 2937,85 грн. - заборгованість за відсотками та договором позики № 77625249 від 08.11.2021 в розмірі 6308, 24 грн., яка підлягає стягненню з відповідача

Одночасно з цим, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення комісії за обслуговування кредиту в розмірі 31131,95грн., є необґрунтованими.

Відповідно до абз.3 ч.4ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів»(у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цьогоЗакону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цьогоЗакону, є нікчемною.

Згідно із ч.5ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів»(у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки.

Відповідно до ч.ч.1-2,5ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення ч.ч. 1, 2, 5 ст.18 Закону України«Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними, проте, враховуючи ультраактивну форму дії Закону України «Про захист прав споживачів», визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положеньЗакону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до п.4 ч.1ст.1Закону України«Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Відповідно до ч.2ст.8Закону України«Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України«Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

В той же час, у кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів.

Закон України«Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до ч.ч. 1, 2ст.11Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Відповідно до ч.5ст.12Закону України«Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Зі змісту договору кредиту та страхування № Z75.00400.006252501 від 22.01.2020 , укладеного між сторонами, неможливо визначити та встановити, за які саме послуги надані банком, встановлено комісію за обслуговування кредитної заборгованості, визначеної як «У тому числі платежі та додаткові супутні послуги» згідно паспорту споживчого кредиту (додаток №1) (а.с.8).

Так, пунктом 1.5договору кредиту та страхування № Z75.00400.006252501 від 22.01.2020 зазначено, що під час користування кредитом банк надає позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим договором та договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за надання яких встановлена плата відповідно до п.5 додатку №1 як «Інші послуги банку». При цьому, договір не містить перелік послуг з обслуговування кредитної заборгованості.

Розмір плати за обслуговування кредиту визначений щомісячно у додатку №1 до договору кредиту та страхування № Z75.00400.006252501 від 22.01.2020 (пункті 5, колонка 7.4. договору) та змінюється залежно від погашення кредиту.

Враховуючи те, що кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні Закону «Про споживче кредитування», позивачу встановлено щомісячну плату за послуги з обслуговування кредитної заборгованості, які умовами договору не конкретизовано, а споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки комісії або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі, суд дійшов висновку, що положення пунктів 1.5 та додатку №1 до договору, укладеного між ОСОБА_1 та АТ «Ідея Банк», щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13липня 2022 року в справі №496/3134/19.

Приймаючи до уваги, невиконання відповідачем ОСОБА_1 обов`язків щодо своєчасного повернення кредиту та відсотків за кредитним договором, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості за договором кредиту та страхування № Z75.00400.006252501 від 22.01.2020 в розмірі 15611,10 грн., яка складається з заборгованості за основним кредитом 12673,25 грн., заборгованості за відсотками 2937,85 грн. та заборгованості за договором позики № 77625249 від 22.01.2020 в розмірі 6308, 24 грн..

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог.

При звернені до суду ТОВ «ФК «ЄАПБ» було сплачено 2684 грн. судового збору.

Оскільки позовні вимоги ТОВ «ФК«ЄАПБ» підлягають задоволенню частково, то розмір сплаченого ним судового збору при зверненні до суду підлягає стягненню з відповідача на його користь пропорційно задоволеним вимогам 41.32 %, розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача складає 1109,03 грн.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором позики, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" заборгованість за кредитним договором № Z75.00400.006252501 від 22.01.2020 р. в розмірі 15611 (п`ятнадцять тисяч шістсот одинадцять) грн. 10 коп., яка складається з заборгованості за основним боргом 12673,25 грн., заборгованості за відсотками 2937,85 грн. та заборгованість за договором позики № 77625249 від 08.11.2021 р. в розмірі 6308 (шість тисяч триста вісім) грн. 24 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" 1109 (одна тисяча сто дев`ять) грн. 03 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" (місцезнаходження: вул. Симона Петлюри буд. 30, м. Київ, 01032; ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 35625014).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ).

Повний текст судового рішення складено 25.03.2024.

Суддя: Н.О.Кравченко