КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/1132/2024 Доповідач у суді ІІ інстанції Голуб С.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Голуб С.А.,

суддів: Слюсар Т.А., Таргоній Д.О.

за участю секретаря судового засідання - Гаврилко Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей Боярської міської ради Київської області, про усунення перешкод у вихованні внука та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа - Служба у справах дітей Боярської міської ради Київської області, про визначення порядку участі у вихованні онука дідом та бабою,

в с т а н о в и в:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей Боярської міської ради Київської області, про усунення перешкод у вихованні внука.

Позов обґрунтувала тим, що з 14 квітня 2018 року ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбу з її сином - ОСОБА_6

ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя народився син ОСОБА_7 , який є внуком позивачки.

Із самого народження дитини відповідачка створює перешкоди у спілкуванні позивачки з онуком і тим самим перешкоджає їй приймати участь у вихованні дитини.

У зв`язку з чим позивачка звернулася із заявою до Служби у справах дітей Боярської міської ради щодо встановлення способу участі та годин побачень з онуком.

Рішенням виконавчого комітету Боярської міської ради № 5/12 від 19 жовтня 2022 року визначено способи участі у вихованні дитини та встановлено ОСОБА_1 порядок побачення з її онуком ОСОБА_7 таким чином:

- зустрічі з дитиною 2 рази на тиждень у вівторок та п`ятницю, протягом 1 (однієї) години по домовленості на рахунок часу зустрічі з матір`ю дитини ОСОБА_2 , кожен тиждень;

- зустрічі проводити в присутності матері із обов`язковим урахуванням стану здоров`я, бажання дитини, її інтересів та потреб;

- встановлений графік рекомендувати змінити чи доповнити по досягненню дитиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , віку 1 рік.

Однак відповідачка ігнорує ухвалене рішення та продовжує чинити перешкоди у спілкуванні позивачки з внуком, не допускаючи її до участі у вихованні і спілкуванні з дитиною.

З урахуванням наведеного, ОСОБА_1 просила суд:

усунути перешкоди у здійсненні її прав щодо виховання онука ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом заборони ОСОБА_2 чинити перешкоди у спілкуванні та зустрічах з дитиною згідно встановленого судом порядку;

встановити порядок її спілкування та участі у вихованні онука ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом зустрічі з дитиною 2 рази на тиждень у вівторок та п`ятницю, з 14:00 год. до 18:00 год., кожен тиждень, за місцем перебування/проживання відповідачки.

У березні 2023 року до суду надійшов позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа - Служба у справах дітей Боярської міської ради Київської області, про визначення порядку участі у вихованні онука дідом та бабою.

Зазначений позов ОСОБА_2 мотивувала тим, що з 14 квітня 2018 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_6 , від якого у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_7 .

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 березня 2023 року у справі № 369/2335/23 шлюб був розірваний.

ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулись до Служби у справах дітей Боярської міської ради з приводу встановлення часів побачень з онуком ОСОБА_7 .

У кожній заяві до служби відповідачі просять встановити два дні в тиждень побачень з онуком. Однак дитині лише 1 рік, сам він не може про себе піклуватись та потребує постійного догляду зі сторони матері.

Позивачка не порушує прав відповідачів на прийняття участі у вихованні їх онука, але у кожного з них є свої вади, які впливають на можливість та тривалість побачень, один з яких це значний вік відповідачів, наявність хронічних хвороб та інвалідність.

Необхідно також враховувати малолітній вік дитини, в якої відсутні вміння та навички, а відтак можливості самостійно себе доглядати, забезпечувати свої фізіологічні потреби, тому слід врахувати вік та особу відповідачів, а саме, що вони є особами похилого віку, внаслідок чого можуть виникати ситуації, при яких допомогу та догляд необхідно буде надавати самим відповідачам.

Зазначене може створювати загрозу для дитини, наражати її на небезпеку та не забезпечить належного догляду за фізичним й психологічним здоров`ям дитини.

Враховуючи наведене, а також незрілу та не стійку дитячу психіку в силу її віку, відсутня необхідність у щотижневих побачень відповідачів з онуком, достатньо буде одного побачення на місяць тривалістю в 1 годину у її присутності, але з урахуванням режиму дня, самопочуття, настрою дитини та зручному для матері місці, яке повинно завчасно узгоджуватись бабусями та дідусями дитини із позивачкою.

ОСОБА_2 просила суд:

встановити порядок спілкування та участі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у вихованні онука ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом зустрічей з дитиною один раз на місяць тривалістю 1 годину у її присутності, але з урахуванням режиму дня, самопочуття та настрою дитини у зручному для ОСОБА_2 місці, яке узгоджується ОСОБА_1 та ОСОБА_3 із ОСОБА_2 ;

встановити порядок спілкування та участі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вихованні онука ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом зустрічей з дитиною один раз на місяць тривалістю 1 годину у її присутності, але з урахуванням режиму дня, самопочуття та настрою дитини у зручному для ОСОБА_2 місці, яке узгоджується ОСОБА_4 та ОСОБА_5 із ОСОБА_2 .

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 травня 2023 року цивільну справу № 369/13426/22 за позовом ОСОБА_1 та цивільну справу № 369/4570/23 за позовом ОСОБА_2 об`єднано в одне провадження з присвоєнням об`єднаній справі № 369/13426/22.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 жовтня 2023 року позови задоволено частково.

Визначено порядок участі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у спілкуванні та вихованні з їх онуком - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме шляхом зустрічі з дитиною один раз на місяць тривалістю 1 годину у присутності ОСОБА_2 , але з урахуванням режиму дня, самопочуття та настрою дитини у зручному місці, яке узгоджується з усіма сторонами.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням в частині визначення порядку її участі у спілкуванні та вихованні онука, ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального й порушення норм процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що рішенням виконавчого комітету Боярської міської ради № 5/12 від 19 жовтня 2022 року встановлено графік побачень ОСОБА_1 з онуком два рази на тиждень у вівторок та п`ятницю, протягом однієї однієї години, а її чоловіку - ОСОБА_3 рішенням № 8/57 від 09 лютого 2023 року встановлено порядок побачень з онуком два рази на тиждень у вівторок та п`ятницю, протягом двох годин. Тобто, позивачці та її чоловіку від самого початку встановлено порядок зустрічей два рази на тиждень протягом трьох годин на двох.

Але, всупереч прийнятим раніше рішенням, 08 червня 2023 року Службою у справах дітей Боярської міської ради подано до суду клопотання про долучення оригіналу висновку № 287 від 08 червня 2023 року з визначенням та встановленням порядку спілкування та участі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у вихованні онука ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом зустрічі з дитиною один раз на місяць тривалістю одну годину у присутності ОСОБА_2 . Тобто пропонується встановити порядок зустрічей позивачці та її чоловіку з дитиною один раз на місяць тривалістю одну годину.

На підставі наданого висновку № 287 від 08 червня 2023 року судом першої інстанції був встановлений графік побачень позивачці, а саме один раз на місяць протягом однієї години, що не забезпечує право баби та діда брати участь у вихованні онука відповідно до статті 257 СК України.

Позивачка вважає, що визначений їй судом спосіб участі у вихованні онука, а саме надання можливості бачитися з онуком один раз на місяць протягом однієї години повністю не враховує інтереси дитини, а також не забезпечує відновлення її прав та інтересів.

На підставі викладеного просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та ухвалити в цій частині нове рішення. З урахуванням віку онука, стану його здоров`я та інтересів, відсутності протиправних дій бабусі стосовно свого онука, бажання бачитися та піклуватися про нього, на думку позивачки, вірним буде визначити порядок участі баби у вихованні та спілкуванні з малолітнім онуком, дотримуючись режиму харчування, розвитку, відпочинку та стану його здоров`я у наступному порядку: а саме шляхом зустрічі з дитиною 2 рази на тиждень у вівторок та п`ятницю, з 14:00 год. до 18:00 год., кожен тиждень за місцем перебування/проживання матері та дитини.

Відзиви учасників справи на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надійшли. В силу вимог частини третьої статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити. Зокрема пояснила суду, що їй складно гуляти з дитиною на дитячому майданчику, оскільки дитина бігає, тягне брудні руки до рота, за нею потрібен догляд. Позивачці зручно зустрічатись з дитиною у будинку матері дитини - ОСОБА_2 . Та обставина, що відповідачка заперечує проти відвідування її будинку позивачкою, оскільки ці відвідування зводяться до висловлення претензії з боку ОСОБА_1 в бік ОСОБА_2 та майнових претензій, на її думку не має братись судом до уваги, оскільки за чотири роки шлюбу її син - ОСОБА_6 робив грошові вкладення в будинок відповідачки, отже вона також має право зустрічатись у цьому будинку зі своїм онуком. Крім того, вважає, що вона має такі ж самі права на участь у вихованні онука ОСОБА_7 як і матір дитини ОСОБА_2 , оскільки якби вона не народила свого сина ОСОБА_6 , то у відповідачки би не народився і син ОСОБА_7 , отже її право на участь у вихованні дитини не може бути обмеженим.

Також апеляційну скаргу ОСОБА_1 підтримав і її чоловік ОСОБА_3 , хоча своєї апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції він не подавав. Пояснив суду, що з маленькою дитиною їм важко гуляти на вулиці, однак відповідачка привозить дитину на зустріч з бабою та дідом на автомобілі і не бере із собою дитячий візочок, в якому баба та дід могли би возити дитину. Тому вважає, що позов дружини має бути задоволений у повному обсязі.

Представник відповідачки - адвокат Вигулярний І.В. заперечував проти задоволення апеляційної скарги. Наголошував на тому, що не подавав відзиву на апеляційну скаргу, оскільки ОСОБА_2 не отримала від суду її копію. Пояснив, що між сторонами склались неприязні відносини, викликані подружньою зрадою ОСОБА_6 , подальшим розірванням шлюбу за його ініціативи і поділом майна. Запропонований позивачкою порядок участі баби у вихованні онука є неприйнятним, оскільки не враховує вік дитини, який на час пред`явлення позову становив лише 10 місяців, а на час ухвалення судом рішення - 1 рік та 7 місяців, стан його здоров`я і необхідність особливих умов розвитку, пов`язаних із тим, що дитина народилась передчасно і розвиток дитини потребує додаткової уваги з боку матері і спеціалістів. На час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 вийшла на роботу, отже графік зустрічей дитини з бабусями та дідусями також має враховувати робочий графік матері дитини. Просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Служба у справах дітей Боярської міської ради Київської області просила проводити розгляд справи без участі її представника.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін в судовому засіданні, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягаєзадоволенню з таких підстав.

За правилом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд першої інстанції встановив, що 14 квітня 2018 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_6 , який є сином ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 .

У подружжя ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_7 , який є внуком ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та правнуком ОСОБА_5 .

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 березня 2023 року у справі № 369/2335/23 шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 був розірваний.

Згідно рішення виконавчого комітету Боярської міської ради «Про визначення громадянці ОСОБА_1 годин побачень зі своїм онуком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 » № 5/12 від 19 жовтня 2022 року визначено способи участі у вихованні дитини та встановлено ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , порядок побачення з її рідним онуком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким чином:

- зустрічі з дитиною 2 рази на тиждень у вівторок та п`ятницю, протягом 1 (однієї) години по домовленістю на рахунок часу зустрічі з матір`ю дитини ОСОБА_2 , кожен тиждень;

- зустрічі проводити в присутності матері із обов`язковим урахуванням стану здоров`я, бажання дитини, її інтересів та потреб;

- встановлений графік рекомендувати змінити чи доповнити по досягненню дитиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , віку 1 рік.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Боярської міської ради «Про визначення громадянину ОСОБА_3 годин побачень зі своїм онуком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 » № 8/57 від 09 лютого 2023 року визначено способи участі у вихованні дитини та встановлено ОСОБА_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , порядок побачення з його рідним онуком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким чином:

- зустрічі з дитиною 2 рази на тиждень у вівторок та п`ятницю, протягом 2 годин по домовленістю на рахунок часу зустрічі з матір`ю дитини ОСОБА_2 , кожен тиждень;

- зустрічі проводити в присутності матері із обов`язковим урахуванням стану здоров`я, бажання дитини, її інтересів та потреб;

- встановлений графік рекомендувати змінити чи доповнити по досягненню дитиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,віку 2 роки.

Згідно із рішенням виконавчого комітету Боярської міської ради «Про визначення громадянину ОСОБА_4 годин побачень зі своїм онуком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 » № 8/77 від 13 квітня 2023 року визначено способи участі у вихованні дитини та встановлено ОСОБА_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , порядок побачення з його рідним онуком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким чином:

- зустрічі з дитиною 3 рази на тиждень з четверга по суботу, протягом 3 годин по домовленістю на рахунок часу зустрічі з матір`ю дитини ОСОБА_2 , кожен тиждень;

- зустрічі проводити в присутності матері із обов`язковим урахуванням стану здоров`я, бажання дитини, її інтересів та потреб;

- встановлений графік рекомендувати змінити чи доповнити по досягненню дитиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,віку 2 роки.

За рішенням виконавчого комітету Боярської міської ради «Про визначення громадянці ОСОБА_5 годин побачень зі своїм правнуком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 » № 8/78 від 13 квітня 2023 року визначено способи участі у вихованні дитини та встановлено ОСОБА_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , порядок побачення з її рідним правнуком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким чином:

- зустрічі з дитиною 1 раз на тиждень у четвер, протягом 4 годин по домовленістю на рахунок часу зустрічі з матір`ю дитини ОСОБА_2 , кожен тиждень;

- зустрічі проводити в присутності матері із обов`язковим урахуванням стану здоров`я, бажання дитини, її інтересів та потреб;

- встановлений графік рекомендувати змінити чи доповнити по досягненню дитиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,віку 2 роки.

Відповідно до висновку Служби у справах дітей Боярської міської ради щодо порядку спілкування та участі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вихованні онука ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , № 287 від 08 червня 2023 року захищаючи інтереси дитини та беручи до уваги висновок дитячого психолога про емоційно-психологічний стан малолітнього ОСОБА_7 , рекомендовано:

встановити порядок спілкування та участі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у вихованні онука ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом зустрічей з дитиною один раз на місяць тривалістю 1 годину у присутності ОСОБА_2 , але з урахуванням режиму дня, самопочуття та настрою дитини у зручному місці, яке узгоджується з усіма сторонами. Рекомендовано зустрічі проводити у присутності дитячого психолога та/або фахівця з раннього втручання для надання подальшої консультації;

встановити порядок спілкування та участі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вихованні онука ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом зустрічей з дитиною один раз на місяць тривалістю 1 годину у присутності ОСОБА_2 , але з урахуванням режиму дня, самопочуття та настрою дитини у зручному місці, яке узгоджується з усіма сторонами. Рекомендовано зустрічі проводити у присутності дитячого психолога та/або фахівця з раннього втручання для надання подальшої консультації (а.с. 149-154).

Задовольняючи частково позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що запропонований органом опіки та піклування у висновку № 287 від 08 червня 2023 року порядок зустрічей бабусі ОСОБА_1 з онуком ОСОБА_7 є таким, що відповідає якнайкращим інтересам дитини з урахуванням її віку та розпорядку дня, а тому суд погодився із таким графіком.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи та вимогам закону з огляду на наступне.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для

її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного

і соціального розвитку.

Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування,

які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Сімейний кодекс України (далі - СК України) визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів. Регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов`язку перед батьками, дітьми

та іншими членами сім`ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку (стаття 1 СК України).

Частиною другою статті 2 СК України визначено, що цей Кодекс регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між бабою, дідом, прабабою, прадідом та внуками, правнуками, рідними братами та сестрами, мачухою, вітчимом та падчеркою, пасинком.

Згідно із частинами восьмою, дев`ятою та десятою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Положеннями статті 257 СК України визначено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки та інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Відповідно до статті 263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.

За правилами частини другої статті 159 СК України суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особистої прихильності дитини, її віку, стану здоров`я та інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами.

У відповідності до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Положення статті 8 Конвенції поширюються, у тому числі, і на відносини між бабою, дідом та онуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Kruskic v. Croatia» від 25 листопада 2014 року, §108). ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і онуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми онуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з онуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність» (рішення ЄСПЛ у справі «Bogonosovy v. Russia» від 05 березня 2019 року, § 82).

Крім того, ЄСПЛ зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України»).

Тлумачення наведених норм матеріального права у системному поєднанні з прецедентними рішеннями ЄСПЛ дає апеляційному суду підстави вважати, що дід має право на особисте спілкування з дитиною, а той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати йому спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

При цьому тривалість часу, проведеного дитиною з бабусею чи дідусем може бути важливим фактором у забезпеченні найкращих інтересів дитини (справа «Гокканнен проти Фінляндії», ЄСПЛ від 23 вересня 1994 року, справа «Мамчур проти України» ЄСПЛ від 16 липня 2015 року, справа «Крапівін проти Росії», ЄСПЛ від 12 липня 2016 року).

Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

У справі, яка переглядається в апеляційним судом, спір стосується прав баби на спілкування зі своїм онуком та встановлення способу участі у спілкуванні та вихованні дитини.

При ухваленні оскаржуваного рішення суд першої інстанції взяв до уваги ту обставину, що рішенням органу опіки та піклування № 5/12 від 19 жовтня 2022 року ОСОБА_1 був визначений спосіб участі у вихованні дитини та встановлено побачення з її онуком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме двічі на тиждень у вівторок та п`ятницю по одній годині.

Разом із тим, оскільки в подальшому із такими ж заявами до Служби у справах дітей Боярської міської ради звернулись ще два діда та одна прабабуся малолітнього ОСОБА_7 , орган опіки та піклування визначив їм також способи участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім онуком (правнуком).

ОСОБА_2 надала органу опіки та піклування висновок дитячого психолога (кандидата психологічних наук ОСОБА_11 ) про емоційно-психологічний стан дитини ОСОБА_7 від 24 травня 2023 року і з урахуванням цього висновку орган опіки та піклування встановив інший порядок у вихованні малолітнього ОСОБА_7 його дідами та бабусями, а саме один раз на місяць по одній годині.

Висновок органу опіки і піклування має базуватися на достовірній інформації про усі фактичні обставини, які можуть мати істотне значення та ретельному їх з`ясуванні. Такий висновок є рекомендаційним, тому суд може постановити інше рішення, ніж пропонує орган опіки та піклування з урахуванням положень частини шостої статті 19 СК України, якими передбачено, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Однак, суд першої інстанції, ураховуючи докази, які містяться в матеріалах справи, обґрунтовано вирішив погодитись із порядком спілкування та участі ОСОБА_1 у вихованні онука ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рекомендованим Службою у справах дітей Боярської міської ради.

Колегія суддів в повній мірі погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Як вбачається із висновку дитячого психолога про емоційно-психологічний стан ОСОБА_7 від 24 травня 2023 року перед психологом були поставлені питання: яким є емоційно-психологічний стан ОСОБА_7 та чи можливі зустрічі дитини з бабусею, і яким може бути режим зустрічей з нею?

Здійснивши дослідження, психолог дійшла таких висновків.

Емоційно-психологічий стан ОСОБА_7 : контакт обережний, відповідає на емоційні залучення до діяльності, проте відмовляється щось робити не по своєму плану. Діагностичний маршрут дошкільника виявив у відставанні в розвитку. Артемій потребує корекційно-розвиткової роботи фахівців раннього втручання, навчання усіх близьких дорослих ефективній комунікації з дитиною, заняттям в умовах Центру раннього розвитку, вдома, на прогулянках. При відставанні дитини у розвитку усі оточуючі дорослі мають відігравати активну роль у розвитку дитини, тобто кожна хвилина має бути розвивальною.

Діяльність бабусі під час зустрічей з онуком мають нести розвитковий характер для дитини (відповідно Індивідуальної програми розвитку дитини, яку нададуть фахівці раннього втручання), інакше цей час буде втрачено для розвитку дитини. Рекомендовано зустрічі проводити у присутності дитячого психолога та/або фахівця з раннього втручання для подальшої консультації щодо особливостей спілкування бабусі з дитиною раннього віку для збереження емоційного здоров`я малюка і формування адекватних соціально-комунікативних навичок.

У разі прийняття рішення про необхідність зустрічей бабусі з онуком, незважаючи на рекомендацію дитячого психолога щодо уникнення газлайтингу, неприйнятних вимог до дитини і до колишньої невістки, зустрічі бабусі з онуком мають відповідати наступним умовам: неможливістю за станом здоров`я бігати за дитиною під час прогулянки, необхідно врахувати умови, які визначають психологічну безпеку дитини і вимоги до дотриманням режиму дня і занять для розвитку дитини:

- режим зустрічей бабусі з онуком має бути узгодженим з режимом дня і графіком корекційно-розвиткових занять дитини з фахівцями і мамою з вимогою пріоритету розвитку дитини;

- дитина має бути здорова, не втомлена;

- бабуся має бути навченою, як спілкуватись з дитиною раннього віку;

- бабуся має бути здорова фізично і психологічно, щоб спілкуватися з непосидючою дитиною в умовах необхідності збереження розвиваючого середовища і підтримки позитивної поведінки дитини;

- режим зустрічей має враховувати необхідність відпочинку для мами для збереження її фізичного та емоційного здоров`я, яке надзвичайно впливає на розвиток дитини (наприклад, неприпустимо організовувати зустрічі з дитиною після безсонної ночі внаслідок повітряних тривог);

- під час зустрічей необхідно мінімізувати спілкування бабуся з колишньою невісткою (а.с. 158-164).

Поруч з цим, заявляючи вимоги про встановлення зустрічей із дитиною двічі кожного тижня по 4 години за місцем проживання відповідачки, позивачка взагалі не враховує наведені висновки кваліфікованого психолога, вік та розпорядок дня дитини, яка потребує часу не тільки на ігри, а і на прийняття їжі, сон, гігієнічні процедури, розвиткові заняття, а тому 4 годин поспіль у графіку дитини не можна виділити на спілкування із бабусею.

Також позивачка наполягає на тому, що зустрічі мають відбуватись саме за місцем проживання відповідачки, що є неприйнятним для останньої, враховуючи складні взаємовідносини між ними.

При цьому знаходження позивачки в будинку відповідачки проти її волі може бути розцінене останньою як втручання в її особисте життя, що суперечить пункту 1 статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якого кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, а органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком деяких випадків, які у даному спору не мають місця.

Аналіз релевантної практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що права баби, діда щодо прийняття участі у вихованні та спілкуванні зі своїми онуком є похідними від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім - права баби чи діда.

Колегія суддів звернула увагу на те, що даючи пояснення в суді, позивачка взагалі не наводила своїх аргументів щодо необхідності врахуванням інтересів дитини при визначенні порядку її участі у вихованні онука, а наводила лише аргументи на доведення свого права бачити ОСОБА_7 і саме за місцем проживання відповідачки, оскільки це є більш зручним для неї. Позивачка не висловила бажання на досягнення компромісу з відповідачкою задля врахування інтересів дитини, а її доводи в судовому засіданні зводились до емоційного звинувачення відповідачки в обмеженні її прав на спілкування з онуком, а також порушень нею майнових інтересів її сина після розірвання шлюбу.

З врахуванням наведених вище обставин, колегія вважає, що встановлений судом першої інстанції порядок участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітнім онуком, а саме відсутність прив`язки до конкретного дня місяця, конкретного часу та місця є найбільшим сприятливим для дитини, оскільки сторони зможуть в телефонному режимі домовитись про такі зустрічі з урахуванням розпорядку дня та потреб дитини, а також з урахуванням того, що ще два діда та прабаба малолітнього ОСОБА_7 отримали таке ж право на участь у його вихованні (спілкуванні) і це право також має бути забезпечене матір`ю дитини та для цього має бути виділений додатковий час.

Колегія суддів не може погодитись із доводами позивачки, що вона має рівні права із матір`ю дитини на вихованні дитини, оскільки статтею 150 СК України обов`язки щодо виховання та розвитку дитину покладаються саме на батьків дитини. А відповідно до статті 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Хоча стаття 257 СК України і надає право бабусі та дідусю на спілкування та виховання онука, таке спілкування та виховання дитина може отримати лише в нормальних родинних відносинах, в яких всі члени сім`ї, а також бувші члени родини дослухаються один до одного хоча б заради інтересів дитини. Тільки в таких умовах можуть бути дотримані права як дитини на спілкування зі своїми бабусями та дідусями, так і право останніх на участь у спілкуванні з онуками. Разом з тим, без налагодження між батьками дитини та бабусями і дідусями спілкування без образ і звинувачень один одного, будь яке судове рішення не досягне своєї мети, оскільки побачення із дитиною не є рівнозначним її вихованню, яке може відбуватись лише у спокійних сприятливих сімейних відносинах.

Отже, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції в тому, що за наявності встановлених обставин справи і взаємовідносин сторін, інтереси дитини не збігаються з інтересами її бабусі - позивачки ОСОБА_13 , а тому суд цілком обґрунтовано погодився із запропонованим органом опіки та піклування способом участі останньої у спілкуванні і вихованні онука ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При цьому слід відмітити, що при зміні обставин в родині, а саме зміну віку дитини, стану здоров`я, а також налагодження між дорослими членами сім`ї нормального спілкування, яке не буде впливати на емоційний стан матері дитини, а через це і на дитину, ці обставини можуть бути підставою для встановлення судом іншого способу участі бабусі у вихованні онука.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно встановив правову природу пред`явленого позову ОСОБА_1 , в достатньому обсязі визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку в силу вимог статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення в оскаржуваній частині, яке відповідає вимогам статей 263, 264 ЦПК України, підстави для його скасування з мотивів, які викладені в апеляційній скарзі, відсутні.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки ОСОБА_1 була звільнена від сплати судового збору під час вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі на підставі пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», судові витрати у вигляді судового збору за перегляд справи в суді апеляційної інстанції згідно із статтями 141, 382 ЦПК України слід віднести в рахунок держави.

Керуючись статтями 367 - 369, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 жовтня 2023 року у даній справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення до Верховного Суду виключно у випадках, передбачених у частині другій статті 389 ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 березня 2024 року.

Головуючий С.А. Голуб

Судді: Т.А. Слюсар

Д.О. Таргоній