Справа №752/3834/24
Провадження №2-з/752/82/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 року м. Київ

Суддя Голосіївського районного суду міста Києва Кордюкова Ж.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 одночасно із позовом звернувся до суду з заявою про забезпечення позову.

Заява позивачем обґрунтована тим, що він звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за виконання замовлення у сумі 26591 грн. та відшкодування моральної шкоди у розмірі 10000 грн.

20.11.2023 позивачем було оформлено замовлення у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на поставку продукції та виконання робіт, загальна вартість якого становить 23091 грн.

Позивач перерахував на банківський рахунок відповідача авансовий платіж у розмірі 2500 грн. та в подальшому 25.11.2023 для пришвидшення виконання замовлення перераховано грошові кошти у сумі 20603,09 грн., 13.12.2023 - додатково сплачено грошові кошти у сумі 3517,50 грн.

Проте відповідачем не вчинено жодних дій на поставку продукції та виконання робіт.

На момент звернення до суду із позовом відповідач не повернув позивачу отримані грошові кошти.

Під час розгляду справи відповідач може вчинити дії, спрямовані на утруднення та/або унеможливлення виконання судового рішення, зокрема приховування грошових коштів шляхом відкриття інших рахунків, вчинення дій, спрямованих на відсутність/недостатність грошових коштів на рахунках, тощо.

Невжиття заходу забезпечення позову у разі задоволення позовних вимог ускладнить ефективний захист та поновлення порушених прав позивача, оскільки відповідач може сховати майно та/або кошти, розтрати їх, продати та знецінити їх.

Просив накласти арешт на грошові кошти, які належать ОСОБА_2 , і можуть знаходитись на рахунках в усіх фінансових установах, зокрема на рахунку НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк», в межах ціни позову, що становить 46591 грн., до набрання судовим рішенням по вказаній справі законної сили.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

20.02.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за виконання замовлення та відшкодування моральної шкоди.

Ціна позову ОСОБА_1 становить 46591 грн., яка складається із суми грошових коштів за виконання замовлення у розмір 26591 грн., із суми моральної шкоди у розмірі 10000 грн. та із витрат на правову допомогу у розмірі 10000 грн.

Відомості про те, що станом на дату звернення до суду фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 відкритий в АТ КБ «Приватбанк» розрахунковий рахунок НОМЕР_1 , на якому знаходяться грошові кошти у розмірі заявлених позовних вимог ОСОБА_1 у сумі 36591 грн., в матеріалах справи відсутні.

До позову та заяви про забезпечення позову, ОСОБА_1 додав копію замовлення покупця АМО00098 від 20.11.2023 на загальну суму 23091 грн. та копію платіжної інструкції від 25.11.2023, в яких тільки зазначено відповідний розрахунковий рахунок ФОП.

Як вбачається із змісту заяви про забезпечення позову, спірний розрахунковий рахунок належить відповідачу ОСОБА_2 . Проте відомості на підтвердження вказаних обставин в матеріалах справи відсутні.

Частиною 1 ст. 149 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18 (провадження №14-729цс19) зазначено, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, оцінивши доводи заявника щодо необхідності вжиття відповідного заходу з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття такого заходу; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям такого заходу прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, суд приходить до висновку про відсутність підстав для їх застосування.

Суд зауважує, що забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходу забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. За відсутності відомостей про власника розрахункового рахунку, а також наявності грошових коштів на ньому, застосування заходу забезпечення позову є неможливим, оскільки суд позбавлений можливості перевірити обсяг позовних вимог на відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, а накладення арешту на вказаний позивачем банківський рахунок може порушити права іншої особи, у випадку, якщо відповідач не є його власником.

Крім того, наявність спору між сторонами сама по собі не свідчить, що невжиття заходу забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування заходу забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149-153, 258-261, 353-355 ЦПК України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Ж. І. Кордюкова