РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/5301/22

Номер провадження 2/495/1824/2024

23 лютого 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово - судді Савицького С.І.,

при секретарі Гасанзаде М.Р.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за уточненим позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення в натурі частки нерухомого майна зі спільної часткової власності, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебуває цивільна справа за уточненим позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення в натурі частки нерухомого майна зі спільної часткової власності.

Свої уточнені позовні вимоги позивач ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що згідно Договору купівлі-продажу №2-851 від 23.07.1985 року, посвідченого державним нотаріусом Білгород-Дністровської державної нотаріальної контори Чухрай Т.Ю., зареєстрованого в реєстрі за №12-1659, позивач ОСОБА_1 набув право власності на частку житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 37,1 кв.м, житловою площею 28,7 кв.м.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №299431535 від 14.02.2022 року, власницею частини будинку АДРЕСА_1 , відповідно до Свідоцтва про право на спадщину серії ВВО №852499, виданого 20.12.2004 року Шостою Одеською державною нотаріальною конторою є ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадкоємицею зазначеної вище частки житлового будинку є відповідачка ОСОБА_2 , яка відповідно до листа Білгород-Дністровської державної нотаріальної контори Одеської області №1121/02-14 від 05.08.2016 року 26 серпня 2009 року подала заяву про прийняття спадщини після смерті померлої ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте документи на своє ім`я не переоформила.

Відповідно до Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна від 18.02.2022 року №8 вбачається, що у фактичному користуванні позивача ОСОБА_1 перебуває частка, житлового будинку літ. «А», загальною площею 37,1 кв.м, житловою площею 28,7 кв.м, що складається з: 1-1 - коридор площею 8,4 кв.м, 1-2- житлова, площею 17,0 кв.м, 1-3- житлова, площею 11,7 кв.м, прибудова літ. «а3 », літня кухня літ. «Г», підвал літ. «г», літня кухня літ. «Д», гараж літ. «Ж», сарай літ. «З», вбиральня літ. «М» та споруди №1, 2, 4, 5. За технічними показниками частка об`єкта може бути відокремлена, має окремий вихід і може бути виділена в натурі в окремий об`єкт.

Оскільки відповідачка ОСОБА_2 в позасудовому порядку ухиляється від укладення нотаріального договору про поділ спірного житлового будинку, тому позивач ОСОБА_1 змушений звертатися до суду з метою захисту своїх законних прав та інтересів.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, проте надав на адресу суду заяву, згідно якої просив розглядати справу за його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити.

В судове засідання відповідачка ОСОБА_2 не з`явилась, проте надала на адресу суду пояснення, згідно яких просила відмовити у задоволенні уточнених позовних вимог позивача через їх необґрунтованість.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню по наступним підставам.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що згідно Договору купівлі-продажу №2-851 від 23.07.1985 року, посвідченого державним нотаріусом Білгород-Дністровської державної нотаріальної контори Чухрай Т.Ю., зареєстрованого в реєстрі за №12-1659, позивач ОСОБА_1 набув право власності на частку житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 37,1 кв.м, житловою площею 28,7 кв.м.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №299431535 від 14.02.2022 року, власницею частини будинку АДРЕСА_1 , відповідно до Свідоцтва про право на спадщину серії ВВО №852499, виданого 20.12.2004 року Шостою Одеською державною нотаріальною конторою є ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вищезазначена підтверджується також Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №6425469 від 07.02.2005 року, виданого Білгород-Дністровським міжміським бюро технічної інвентаризації.

Спадкоємицею зазначеної вище частки житлового будинку є відповідачка ОСОБА_2 , яка відповідно до листа Білгород-Дністровської державної нотаріальної контори Одеської області №1121/02-14 від 05.08.2016 року 26 серпня 2009 року подала заяву про прийняття спадщини після смерті померлої ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте документи на своє ім`я не переоформила.

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1 від 21.01.2011 року, зазначений вище будинок складається з: літ. «А» - житловий будинок, загальною площею 100,3 кв.м, житловою площею 65,2 кв.м, літ. «Б» - літня кухня, літ. «Г» - літня кухня, літ. «Д», «З», «Л» - сарай, літ. «Ж» - гараж, літ. «І» - літня кухня, літ. «К» - вбиральня», №1-4 - споруди.

Відповідно до Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна від 18.02.2022 року №8 вбачається, що технічна характеристика спірного будинку: розмір частки позивача ОСОБА_1 - , від житлового будинку літ. «А»: загальною площею 100,3 кв.м, житловою площею 65,2 кв.м, прибудова літ. «а», прибудова літ. «а3 », житлова прибудова літ. «А1», літня кухня літ. «Б», літня кухня літ. «Г», підвал літ. «г», літня кухня літ. «Д», гараж літ. «Ж», сарай літ. «З», літня кухня літ. «І», підвал літ. «і», вбиральня літ. «К», вбиральня літ. «М» та споруди №1-5.

У фактичному користуванні позивача ОСОБА_1 перебуває частка, житлового будинку літ. «А», загальною площею 37,1 кв.м, житловою площею 28,7 кв.м, що складається з: 1-1 - коридор площею 8,4 кв.м, 1-2- житлова, площею 17,0 кв.м, 1-3- житлова, площею 11,7 кв.м, прибудова літ. «а3 », літня кухня літ. «Г», підвал літ. «г», літня кухня літ. «Д», гараж літ. «Ж», сарай літ. «З», вбиральня літ. «М» та споруди №1, 2, 4, 5. За технічними показниками частка об`єкта може бути відокремлена, має окремий вихід і може бути виділена в натурі в окремий об`єкт.

Оскільки відповідачка ОСОБА_2 в позасудовому порядку ухиляється від укладення нотаріального договору про поділ спірного житлового будинку, тому позивач ОСОБА_1 змушений звертатися до суду з метою захисту своїх законних прав та інтересів.

Стаття 317 ЦК України визначає зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст.41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Поняття спільної часткової власності викладено в ч.1 ст.356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі.

Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

У той же час, згідно ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності.

Таким чином, у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається.

Частиною 1 ст.183 ЦК України закріплено, що річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення, є подільною.

Згідно вимог частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За нормами частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Виходячи з положень статей 183, 367 ЦК України та роз`яснень, викладених у пунктах 6, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок», зазначено, що виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із с відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відлов розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири.

Згідно статті 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Згідно зі статтею 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та цим Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою КМУ від 25 грудня 2015 року №1127.

Відповідно до пункту 56 Порядку для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що створюється шляхом поділу, виділу в натурі частки майна, що перебуває у спільній власності, та має наслідком припинення права спільної власності для усіх або одного із співвласників, подаються: 1) договір про поділ спільного майна, договір про виділ у натурі частки із спільного майна або відповідне рішення суду; 2) документи, передбачені пунктом 54 цього Порядку, крім документа, що посвідчує право власності на нерухоме майно до його поділу або виділу в натурі частки, а саме витяг з Державного земельного кадастру про новосформовану земельну ділянку.

Відповідно до частини першої статті 356 ЦК України, власність двох і більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до частини першої, третьої статті 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню (ч. 4 ст. 364 ЦК України).

Виходячи з положень статті 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до пункту 6, глави 1, розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5, зазначено, що договір про виділення частки в натурі може бути укладений між усіма учасниками спільної часткової власності або між кількома з них. Учасники спільної часткової власності вправі укладати договори про визначення розміру часток, зміну розміру часток, а також виділення частки в натурі (поділу). Договори про виділ частки в натурі майна (поділ), право власності на яке підлягає реєстрації, посвідчуються нотаріусом на підставі документів, що посвідчують право власності на таке майно, або на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, якщо державну реєстрацію права власності на нерухоме майно проведено без видачі документа, що посвідчує таке право.

Згідно зі статтею 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За наведених обставин, уточнені позовні вимоги позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення в натурі частки нерухомого майна зі спільної часткової власності, в частині виділення в натурі майна, що належить йому на праві спільної часткової власності та припинення спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині надання окремої поштової адреси окремому об`єкту нерухомості суд зазначає, що згідно діючого законодавства суд не має повноважень щодо надання окремої поштової адреси об`єктам нерухомості та такими повноваженнями наділені виключно органи місцевого самоврядування.

Керуючись статями 325, 327, 356, 358, 361, 364 ЦК України, статтями 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 128, 141, 206, 211, 223, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення в натурі частки нерухомого майна зі спільної часткової власності задовольнити частково.

Виділити в натурі ОСОБА_1 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , яка складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 37,1 кв.м, житловою площею 28,7 кв.м, у складі: 1-1 - коридор площею 8,4 кв.м, 1-2- житлова, площею 17,0 кв.м, 1-3- житлова, площею 11,7 кв.м, прибудова літ. «а3 », літня кухня літ. «Г», підвал літ. «г», літня кухня літ. «Д», гараж літ. «Ж», сарай літ. «З», вбиральня літ. «М» та споруди №1, 2, 4, 5.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на окремий об`єкт нерухомого майна - частку житлового будинку АДРЕСА_1 , яка складається з: житлового будинку літ. «А», загальною площею 37,1 кв.м, житловою площею 28,7 кв.м, у складі: 1-1 - коридор площею 8,4 кв.м, 1-2- житлова, площею 17,0 кв.м, 1-3- житлова, площею 11,7 кв.м, прибудова літ. «а3 », літня кухня літ. «Г», підвал літ. «г», літня кухня літ. «Д», гараж літ. «Ж», сарай літ. «З», вбиральня літ. «М» та споруди №1, 2, 4, 5.

Припинити між співвласниками право спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Савицький С.І.