Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Гуденко О.А., при секретарі Красноноженко Л.О., без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

21 грудня 2023 року Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягувати з нього на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн., щомісячно, з дня пред`явлення позову до суду. Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з матір`ю ,є інвалідом з дитинства група перша А. Донька постійно потребує дороговартісного лікування. Для того, щоб дочка мала змогу розвиватися як всі інші діти, вона стала студенткою університету. Змога працювати у позивача відсутня, тому що донька потребує постійного нагляду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.12.2023 року дану справу передано на розгляд судді Гуденко О.А.

Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 25.12.2023 року відкрито провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу строк в п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про спрощене провадження на подачу відзиву на позовну заяву.

05.02.2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від ОСОБА_2 , в якому він заперечив позовні вимоги та просив відмовити у їх задволенні за відсутністю матеріальної змоги батька утримувати повнолітню дитину. в обгрунтування своїх заперечень зазначив , що у нього, окрім доньки ОСОБА_1 , на утриманні є ще інші особи, зокрема:малолітня донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , малолітній син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та непрацездатна одинока мати (пенсіонер) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

По-друге ,підставою для сплати аліментів повнолітній дитині зазначається: донька стала студенткою ЧДУ ім.Петра Могили за спеціальністю Психологія, проте вона має пільги і не зрозуміло чому вона навчається на платній основі. Також не доведений розмір витрат на її лікування, адже інваліди 1 групи мають певні пільги на лікування, придбання ліків тощо, що гарантуються державою.

Також позивачка зазначає, що дитина отримує соціальну допомогу у розмірі 7200 грн. Відповідач звертає увагу на те ,що мінімальна заробітна плата наразі в Україні становить з 01.01.2024 року 7100 грн., прожитковий мінімум 2361 грн., (для осіб, що втратили працездатність).Тобто,донька має дохід, що є вищим ніж мінімальна заробітна плата.

Зазаначає, що розмір аліментів у розмірі 60 000 грн. на рік є очевидно не співмірним із вартістю навчання. Крім того, в умовах дистанційного навчання в мажах міста Миколаєва відсутні інші витрати на проживання в іншому місті. Отже, заявлені позивачкою витрати, із врахуванням вартості навчання, не доведенням наявності будь-яких інших витрат, є явно завищені та не спів мірними.

Також зазначає, що у нього відсутня можливість надавати матеріальну допомогу неповнолітній доньці. За такого, просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити.

Позивачка у судове засідання не з`явились, однак подала заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд задовольнити.

Судом ухвалено про розгялд справи за відсутності сторін, оскільки матеріали спрваи містять достатньо даних про права та обов`язки сторін. Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Обов`язок батьків утримувати повнолітні дочку, сина та його виконання закріплено у Главі 16 Сімейного кодексу України.

У ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюютьсяглавою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199,200,201 СК України).

Статтею 201 Сімейного кодексу України визначено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовується норми статтей 187, 189-192 і 194-197 Сімейного кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітня донька чи син продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання (частина друга статті 199 Сімейного кодексу України).

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (частина третя статті 199 Сімейного кодексу України).

Розмір аліментів на повнолітню дочку, сина визначається за правилами, визначеними у статті 200 ЦПК України. Так відповідно до частини першої зазначеної статті суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 Сімейного кодексу України.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Аналіз наведених норм дає можливість дійти висновку проте, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

05 лютого 2005 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 , було укладено шлюб, який зареєстровано в міському відділі реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції,про що зроблено відповідний запис в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу № НОМЕР_1 , про що видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 .

Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є інвалідом з дитинства група перша А. Поставлено клінічний діагноз - ДЦП, спастична стадія, 2 рівня. Згідно Довідки МСЕК про встановлення дитин першої групи інвалідності підгрупи А, ОСОБА_8 , потребує постійної сторонньої допомоги. Набуття професії по лінії соціального захисту.

16 грудня 2008 року шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 було розірвано,про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серія НОМЕР_3 .

ОСОБА_7 ,діюча в інтересах своєї доньки ОСОБА_1 , отримувала аліменти, стягнуті з відповідача на утримання дитини до настання повноліття доньки, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до договору від 01.09.2023 року №249-К, ОСОБА_1 , є студентом 1 курсу денної(змішаної) форми навчання Чорноморського національного університету імені Петра Могили.Загальна вартість послуги за весь строк навчання становить 92 800 грн ( в середньому 23 000 грн на рік). Строк навчання - до 2027 навчального року.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідча має на утриманні двох малолітніх дітей доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується копіями свідоцтва про народження., від другого шлюбу з ОСОБА_9 .

Належних доказів того, що на утриманні відповідача перебуває непрацездатна мати-пенсіонер ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , останній суду не надав, адже не надав суду даних про розмір її пенсії, інших доходів, можливістьу тримання від інших осіб.

Також відповідач зазначає, що офіційно не працевлаштований, має не стабільний та не регулярний дохід, будь-якого рухомого чи нерухомого майна у власності не має. Проте жодних доказів свого матеріального становища суду не надав, даних про розмір доходу та заробітку не зазначив взагалі.

Відтак, позивач має право звернутися до суду із позовом про стягнення з відповідача на свою користь аліментів на утримання дитини у зв`язку із її навчанням.

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо утримання повнолітній доньки чи сина, тобто брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина (стаття 198 Сімейного кодексу України).

Статтею 182Сімейного КодексуУкраїни передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення, при цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно змісту та аналізу наведених вище правових норм, суд зазначає, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Розмір аліментів у разі спору у всіх випадках встановлюється судом, при цьому статтею 182Сімейного КодексуУкраїни передбачений перелік найбільш вагомих обставин, які мають братися до уваги при визначенні розміру аліментів на дитину.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Сімейним кодексом Українипередбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина які продовжують навчатися після досягнення повнолітня (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років, продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Так, повнолітня донька відповідача продовжує навчання, не працює, оскільки навчання за денною формою навчання позбавляє останню можливості працевлаштуватися та отримувати певний дохід, такоє є інвалідом першої групи та потребує постійної сторонньої допомги, що також побавляє її можливості працевлаштуватися, у зв`язку з чим є такою, що потребує матеріальної допомоги.

Відповідач будучи працездатною особою, зобов`язаний та має можливість утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. Відповідач в порушення вимог ч. 1ст. 81 ЦПК Українине надав доказів, які б підтверджували неможливість сплачувати аліменти на період навчання дочки .

Доводи відповідача про наявність на його утриманні інших малолітніх дітей та непрацездатної матері не заслуговують на увагу, оскільки необхідність утримувати малолітніх дітей та матір похилого віку не виключає обов`язку відповідача надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дитині, яка її потребує у зв`язку із продовженням навчання.

Законом України«Про Державнийбюджет Українина 2024рік» встановлено, що прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність становить 2361 грн.

Відтак, виходячи з принципів розумності та справедливості, беручи до уваги інтереси та потреби ОСОБА_3 , а також рівний обов`язок батьків по утриманню дітей, приймаючи до уваги, що прожитковий мінімум для осіб, що втратили працездатність становить 2361 грн., суд доходить до висновку що позов підлягає частковому задоволенню.

При визначенні розміру аліментів, необхідно врахувати матеріальний стан відповідача, наявність доходів у повнолітньої дитини та можливість його батька в рівному ступені разом з матір`ю дитини надавати матеріальну допомогу, тобто обставини, які передбачені статтею 182 СК України, внаслідок чого слід визнати розмір аліментів у розмірі 3000 грн. щомісячно, з дня пред`явлення позову до суду, що буде достатніми для належного утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання та відповідатимуть реаліям сьогодення.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

З огляду на те, що суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, відповідно до приписів частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави суму судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів в розмірі 1073,60 грн

Керуючись статтями 76-81, 141, 263-265, 273 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) аліменти на утримання повнолітньої доньки в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з 21 грудня 2023 року і до закінчення ОСОБА_1 навчання, однак не довше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь держави судовий збір в сумі 1073,60 грн

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення учаснику справи повного рішення суду.

Суддя Гуденко О.А.