Справа № 288/415/23
Провадження № 2/288/24/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року смт Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Зайченко Є. О.,

за участю секретаря судових засідань Корнієнко Т.М.,

представників відповідача Корольчук О.А., Кирпа Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Попільнянської селищної ради Житомирського району Житомирської області, селянсько фермерського господарства «САД» про визнання права на земельну ділянку частку (пай) в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду з позовом до Попільнянської селищної ради Житомирського району Житомирської області (далі відповідач-1), селянсько фермерського господарства «САД» (далі відповідач-2), про визнання права на земельну ділянку частку (пай) в порядку спадкування за законом, в якому вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько, ОСОБА_2 , який постійно, до дня смерті, проживав у АДРЕСА_1 .

Позивач, є спадкоємцем померлого за законом, та спадщину після смерті батька прийняла.

До складу спадкового майна, що залишилось після смерті батька, ввійшло право на земельну частку (пай) члена реорганізованого Колективного сільськогосподарського підприємства «Новий шлях», с. Криве, Попільнянського району, Житомирської області, в умовних кадастрових гектарах, що становить 6.00 умовних кадастрових гектари без визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), на території колишньої Кривенської сільської ради, Попільнянського району, Житомирської області, так як її батько був членом КСП «Новий шлях» та помилково не був включений в список осіб, що мають право на земельну частку (пай).

Батько Позивача, був членом колгоспу «Новий шлях», реорганізовано у КСП «Новий шлях».

26 грудня 1995 року Колективному сільськогосподарському підприємству «Новий шлях», було видано державний акт на право колективної власності на землю, де згідно Списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, її батька не було включено до списку осіб, що мають право на земельну частку (пай).

Відповідно до архівної довідки, виданої архівним відділом Житомирської районної державної адміністрації, відомості про виключення ОСОБА_2 з членів колгоспу, відсутні.

З метою оформлення прав на земельну частку (пай) Позивач звернулася до відповідача, проте їй було відмовлено в зв`язку з тим, що батька не було включено до списку осіб, що мають право на земельну частку (пай) та рекомендовано звернутися до суду.

Позивач просить визнати за нею, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право па земельну частку (пай) члена реорганізованого Колективного сільськогосподарського підприємства «Новий шлях», села Криве, Житомирського (колишнього Попільнянського) району, Житомирської області, в умовних кадастрових гектарах, що становить 6,00 без визначення меж в натурі (на місцевості), в порядку спадкування за законом, після смерті батька, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач в судове засідання не з`явилась, в позовній заяві просила справу розглядати без її участі.

Представники відповідача Попільнянської селищної ради Житомирського району Житомирської області в судовому засіданні заперечували щодо задоволення позовних вимог, в задоволенні позову просили відмовити. Зазначили, що право ОСОБА_2 не було посвідчено сертифікатом, на день смерті він його не набув.

Представник відповідача селянсько фермерського господарства «САД» в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву в якій просив справу розглядати без участі представника. С(Ф)Г «САД» не заперечує проти задоволення позовних вимог, просить ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства України. /37-38/

Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Суд, вислухавши представників відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 17 лютого 1996 року Кривенською сільською радою Попільнянського району Житомирської області, ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний актовий запис № 4. /а.с.7/

Відповідно до копії свідоцтва про народження, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . /а.с.8/

02 серпня 1958 року ОСОБА_3 зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 та після державної реєстрації шлюбу змінила своє прізвище на « ОСОБА_6 », що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 . /а.см.9/

Згідно довідки № 30 від 01 лютого 2022 року виданої Попільнянською селищною радою Житомирського району Житомирської області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець села Криве, Попільнянського району, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживав та був зареєстрований до дня смерті за адресою: АДРЕСА_1 . /а.с.10/

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим ОСОБА_7 державним нотаріусом Попільнянської державної нотаріальної контори Житомирської області 01 листопада 1997 року за реєстром № 2212 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17 листопада 2021 року, ОСОБА_1 оформила свої спадкові права та зареєструвала право власності на житловий будинок та земельну ділянку, розташовані за адресою: с. Криве, Попільнянського району Житомирської області і належали померлому ОСОБА_2 /а.с.11/

Позивач в позовній заяві зазначає, що до складу спадкового майна, що залишилось після смерті ОСОБА_8 , ввійшло право па земельну частку (пай) члена реорганізованого Колективного сільськогосподарського підприємства «Новий шлях», с. Криве, Попільнянського району, Житомирської області, в умовних кадастрових гектарах, що становить 6.00 умовних кадастрових гектари без визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), на території колишньої Кривенської сільської ради, Попільнянського району, Житомирської області, оскільки за даними трудової книжки колгоспника № НОМЕР_3 , рік вступу ОСОБА_2 до колгоспу - 1929. /а.с. 12-14/

Відповідно до копії довідки № 7 від липня 1990 року виданої правлінням колгоспу «Новий шлях», ОСОБА_2 дійсно являється членом вищевказаного колгоспу і після виходу на пенсію працював в даному колгоспі в розрізі по роках з 1969 по 1974 роки./а.с. 18/

Відповідно до копії довідки виданої правлінням колгоспу, зазначено, що ОСОБА_2 перебуває членом колгоспу «Новий шлях» , а дата вступу в колгосп -7 жовтня 1929 року. /а.с. 17/

Як вбачається з листа відділу у Попільнянському районі головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 29 грудня 2021 року № 13454/92-Б, 26 грудня 1995 року за № 1, Колективному сільськогосподарському підприємству «Новий шлях» село Криве, Попільняпського району Житомирської області, було видано державний акт серія ЖТ № 0410-000029, розмір земельної частки (паю) за даними сертифікату про право на земельну частку (пай) в умовних кадастрових гектарах становить 6.00, вартість на дату видачі сертифікатів становила - 23824.00 гривні, ОСОБА_2 у списка осіб членів КСП «Новий шлях», що мають право на земельну частку (пай) не включений. /а.с. 16/

Відповідно до архівної довідки, виданої архівним відділом Житомирської районної державної адміністрації, № 05-03/531 від 29 грудня 2021 року, відомостей про виключення ОСОБА_2 з членів колгоспу, не виявлено. Документи архівного фонду колгоспу «Новий шлях», КСП «Новий шлях», колективного приватно - пайового підприємства «Новий шлях» с. Криве Попільнянського району, Житомирського району надійшли на зберігання до архіву за 1971-1974; 1979-2000 роки, а тому підтвердити факт прийняття в члени колгоспу, ОСОБА_2 у 1929 році, не являється можливим. /а.с.15/

Згідно копії довідки № 72 виданою Кривенською сільською радою від листопада 1977 року, ОСОБА_2 станом на 1 січня 1978 року входить в склад господарства колгоспники. /а.с.19/

Як вбачається з архівного витягу від 02 грудня 2022 року № 409/05-03, виданого архівним сектором Житомирської районної державної адміністрації, Колективне приватне сільськогосподарське підприємство «Новий шлях» є правонаступником колгоспу «Новий шлях», на підставі протоколу уповноважених членів колгоспу «Новий шлях»№ 1 від 19.02.1992 року. /а.с.21/

На підставі рішення загальних зборів уповноважених підприємства № 1 від 21 січня 1997 року, створено КСП «Новий шлях», яке є правонаступником колгоспу «Новий шлях».

25 лютого 2000 року загальними зборами членів КСП «Новий шлях», протокол № 2 було прийнято рішення про ліквідацію КСП «Новий шлях» та створення Селянсько - фермерського господарства «САД».

Позивач, яка є дочкою ОСОБА_2 , у встановлений законом строк реалізувала свої спадкові права щодо житлово будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 01 листопада 1997 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 211665899 від 17 листопада 2021 року. /а.с.11/

При цьому матеріали справи не містять даних про те, що ОСОБА_1 зверталася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) члена КСП «Новий шлях», с. Криве, Житомирського (колишнього Попільнянського) району, Житомирської області, розміром 6,00 умовних кадастрових гектарів, в порядку спадкування за законом, після смерті батька, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та нотаріусом їй відмовлено у видачі указаного свідоцтва.

Частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Частиною 1 ст. 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності (частини 2, 3 статті 78 ЗК України).

Згідно із частинами другою, дев`ятою статті 5 ЗК України (у редакції від 22 червня 1993 року) суб`єктами права колективної власності на землю є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.

Кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року №899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

За змістом статей 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта.

Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України, Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям».

Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

За пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Отже, особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Громадянин, якого помилково (безпідставно) не внесено до списку чи виключено з нього - додатка до державного акта на право колективної власності на землю, має до проведення розпаювання і видачі сертифікатів звернутися до загальних зборів членів КСП з питанням щодо внесення його до списку. Якщо землі вже розпайовані, то за згодою всіх власників сертифікатів має бути проведено перепаювання; у разі ж недосягнення згоди спір розглядається в судовому порядку.

У такому випадку особа має звернутися до суду з позовом про визнання її права на земельну частку (пай) в КСП.

Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

За змістом ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно вимог ст. ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він нівелює можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

У справі, що переглядається, встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Матеріали справи також не містять даних, що у ОСОБА_2 був сертифікат на земельну частку (пай) у КСП «Новий шлях», як і доказів належності ОСОБА_2 на час смерті права на земельну частку пай у колективній власності на землю.

Окрім того, позивачем не надано суду доказів того, що ОСОБА_2 був включений до списків які мають право на земельну частку (пай) КСП «Новий шлях», а також доказів того, що у випадку не включення до списків осіб, які мають право на земельну частку (пай) КСП «Новий шлях» ОСОБА_2 звертався до суду з позовом про визнання за ним права на земельну частку (пай).

У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обставин включення або не включення батька позивача ОСОБА_2 до відповідних списків, проведення паювання земель КСП, належності спірної земельної ділянки до земель колективної власності, нерозподілених та невитребуваних земельних ділянок і земельних часток (паїв).

Зверненню до суду із вказаним позовом має передувати вирішення питання про невключення батька позивача до списку громадян членів КСП, які мають право на земельну частку (пай). Таких вимог позивач у пред`явленому позові не заявляв.

Суд звертає увагу, що на відміну від земельної ділянки, земельна частка(пай) не має свого матеріального втілення. Пай є лише правом одержати у власність земельну ділянку зі складу певного масиву землі. Земельна частка (пай) має особливий юридичний статус. Головною особливістю земельної частки є те, що вона не є земельною ділянкою, зокрема не визначена в натурі (її межі невідомі до моменту виготовлення і затвердження технічної документації) і не має унікального кадастрового номера. Це лише документально оформлене право людини на майбутнє отримання у власність земельної ділянки із земель, зокрема колишнього КСП. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.07.2023 року у справі №127/6627/22.

Оскільки, батько позивача ОСОБА_2 за життя право власності на земельну ділянку не набув, вона не входять до складу спадщини, яка відкрилася після смерті останнього, у зв`язку з чим відсутні правові підстави визнання за ОСОБА_1 права власності на вищевказану земельну ділянку.

Отже, з огляду на встановлені обставини справи ОСОБА_1 не довела порушення її прав щодо права на спадкування земельної частки (паю), оскільки таке право у неї існує за умови доведення членства ОСОБА_2 у КСП «Новий шлях», включення його до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю.

Враховуючи вище викладене суд вважає, що позовні вимоги є недоведеними та задоволенню не підлягають.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в позов не підлягає задоволенню, то судовий збір залишається за позивачем.

Керуючись Указом Президента України від 8 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»; Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року № 7; Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) від 05 червня 2003 року № 899-ІV; статтями, 131, 152 Земельного Кодексу України; статтями 373, 374, 386, 392, 1217, 1220-1221, 1223, 1225, 1235, 1268-1270, 1297 Цивільного Кодексу України; статтями 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 128, 211, 247, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовним вимог ОСОБА_1 до Попільнянської селищної ради Житомирського району Житомирської області, селянсько фермерського господарства «САД» про визнання права на земельну ділянку частку (пай) в порядку спадкування за законом - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду Є. О. Зайченко