УХВАЛА

22 березня 2024 року

м. Київ

справа № 344/19364/23

провадження № 61-4062ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_2 , на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 листопада 2023 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 14 лютого 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 листопада 2023 року позовні вимоги задоволено.Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2 500,00 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів розпочато з 12 жовтня 2023 року. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 14 лютого 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 листопада 2023 року залишено без змін.

15 березня2024 року ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_2 , звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської областівід 30 листопада 2023 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 14 лютого 2024 року, ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 394 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки судові рішення у цій справі не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно із статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частина четверта статті 10 ЦПК України), умови прийнятності касаційної скарги відповідно до норм національного законодавства можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Касаційний перегляд справи вважається екстраординарним.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, специфіку його повноважень як «суду права», процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції, і учасникам справи був наданий відповідний обсяг гарантій права на справедливий суд у судах попередніх інстанцій.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же статті ЦПК України.

Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах та справах з ціною позову, що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти стабільності й визначеності у цивільних правовідносинах.

Конституційний Суд України у Рішенні від 22 листопада 2023 року № 10-р(ІІ)/2023 дійшов висновку, що припис пункту 2 частини третьої статті 389 Кодексу, який встановлює один із «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, є зрозумілим за змістом та передбачним за наслідками застосування. Зазначений припис Кодексу також має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності. Пункт 2 частини третьої статті 389 Кодексумістить домірні засоби законодавчого внормування процесуальних відносин щодо відкриття касаційного провадження.

У відповідності до пункту 3 частини шостої статті 19 ЦПК України справи про стягнення аліментів віднесено до категорії малозначних справ.

В ухвалі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 жовтня 2023 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі звернуто увагу на те, що ця справа є малозначною.

Судові рішення у цій справі за загальним правилом не підлягають касаційному оскарженню. Норми процесуального закону, якими врегульовано процедуру доступу до суду касаційної інстанції, слід визнати такими, що відповідають критеріям правової визначеності та передбачуваності.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_2 , зазначає, що касаційна скарга стосується питання, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа має виняткове значення для заявника, враховуючи розмір його доходів.

Верховний Суд, взявши до уваги предмет позову, складність справи, встановлені судами попередніх інстанцій обставини і надану обґрунтовану оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а також оцінивши доводи касаційної скарги, вважає, що наведені заявником аргументи не свідчать про наявність підстав для перегляду у касаційному порядку оскаржуваних судових рішень у цій малозначній справі.

Судами наголошено на обов`язку батька утримувати свою дитину, а також звернуто увагу, що відповідач вказував про свій щомісячний дохід в розмірі 10 000 грн, що відображено в акті обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 19 жовтня 2023 року.

Незгода заявника з встановленими судами обставинами не свідчить про фундаментальне значення вирішених у цій справі питань для формування єдиної правозастосовчої практики, а також про те, що справа має виняткове значення для позивача.

Наведені ОСОБА_1 доводи зводяться до необхідності переоцінки доказів у цій справі, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

ОСОБА_1 мав процесуальну можливість доводити обґрунтованість своїх заперечень щодо розміру аліментів у судах першої та апеляційної інстанції.

Повноваження суду касаційної інстанції не можуть використовуватися для здійснення нового судового розгляду справи та переоцінки доказів, яким було надано належну оцінку судами попередніх інстанцій.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_2 , подав касаційну скаргу на судові рішення, що згідно з положеннями ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_2 , на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківського міського судуІвано-Франківської області від 30 листопада 2023 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 14 лютого 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович