Справа №:755/6970/17
Провадження №: 6/755/466/24
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

"22" березня 2024 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Хромова О.О., перевіривши матеріали заяви Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачу його дублікату,

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла заява ГУ СБУ в АР Крим про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачу його дублікату.

В порядку автоматизованого розподілу справ між суддями, згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 березня 2024 року, заяву передано на розгляд судді Хромовій О.О.

06 березня 2024 року судом витребувано з архіву Дніпровського районного суду міста Києва матеріали цивільної справи № 755/6970/24 за позовом СБУ до ОСОБА_1 про стягнення на користь СБУ витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі.

З архіву Дніпровського районного суду міста Києва надійшли матеріали цивільної справи

№ 755/6970/24.

Вивчивши матеріали поданої заяви, вважаю, що заява не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства України, виходячи з такого.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень пункту 17.4. Перехідних Положень розділу ХІІІ ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судом встановлено, що заяву ГУ СБУ України в АР Крим про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачу його дублікату обґрунтовано тим, що Дніпровським районним судом міста Києва розглядалася справа № 755/6970/17 за позовом СБУ до ОСОБА_1 про стягнення на користь СБУ витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі. За результатами розгляду справи Дніпровським районним судом міста Києва 16 лютого

2018 року видано виконавчий лист, який було звернено до виконання. Заявник зазначає, що постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 06 листопада 2019 року виконавчий документ повернуто стягувачу засобами поштового зв`язку. При цьому вказує, що поштове відправлення не було доставлено отримувачем (стягувачем), інформація про рух такого поштового відправлення відсутня.

При цьому, суд звертає увагу заявника, що справа № 755/6970/17 за позовом СБУ до

ОСОБА_1 про стягнення на користь СБУ витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі розглядалася Дніпровським районним судом міста Києва у порядку цивільного судочинства. Разом з тим, у поданій заяві ГУ СБУ в АР Крим посилається на норми Господарського процесуального кодексу України, не зазначаючи жодної норми Цивільного процесуального законодавства, яку, на думку заявника, слід застосувати суду під час розгляду заяви.

Відповідно до частини дев`ятої статті 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

За правилами цивільного процесуального законодавства, заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у статті 175 Цивільного процесуального кодексу України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 177 ЦПК України визначено загальні вимоги до позовної заяви.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Абзацом 2 частини п`ятої статті 14 ЦПК України визначено, що Електронний кабінет - це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.

Частиною шостою статті 14 ЦПК України передбачено, що адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Однак, заявником у поданій заяві не зазначено про наявність або відсутність зареєстрованого електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній або її окремій підсистемі (модулі), в обов`язковому порядку, відносно учасників справи.

Відповідно до Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого Рішенням Вищої ради правосуддя

17 серпня 2021 року за № 1845/0/15-21, засобами ЄСІТС в автоматичному режимі здійснюється перевірка наявності в особи зареєстрованого Електронного кабінету (п.42).

Пунктами 5.4-1, 5.5 вказаного Положення передбачено, що Електронний кабінет - персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) ЄСІТС, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів ЄСІТС або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу.

Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.

Ідентифікаційні дані особи -для юридичних осіб: ідентифікаційний код юридичної особи (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України, - код в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України); для фізичних осіб-підприємців: реєстраційний номер облікової картки платника податків (далі - РНОКПП), для адвокатів-номер та дата видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; для фізичних осіб: унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі (далі - УНЗР), реєстраційний номер облікової картки платника податків(далі - РНОКПП) або номер і серія паспорта. Для фізичних осіб-громадян України номер і серія паспорта є ідентифікаційними даними виключно за відсутності у такої фізичної особи РНОКПП або УНЗР.

За наслідком викладеного вбачається, що перевірка наявності в особи зареєстрованого в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, враховуючи технічний функціонал, можливо здійснити за наявності інформації про код ЄДРПОУ заявника.

При цьому, у матеріалах заяви відсутня інформація про ідентифікаційний код юридичної особи за ЄДРПОУ заявника - Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим, так само як і код РНОКПП представника заявника.

Таким чином, всупереч вказаним вимогам, заявником не вказано необхідну інформацію про учасників справи відповідно до вимог пункту 2 частини третьої статті 175 ЦПК України, не зазначено про наявність або відсутність електронного кабінету кожного учасника.

Крім того, згідно із положенням частини п`ятої статті 177 Цивільного процесуального кодексу України заявник зобов`язаний додати до заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви (якщо подаються письмові докази заявник може додати до заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до частини другої статті 83 Цивільного процесуального кодексу України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Судом встановлено, що до поданої заяви заявником додано лише документ на підтвердження повноважень представника та платіжне доручення про сплату судового збору і не надано доказів на підтвердження вимог, викладених у заяві.

Згідно із частиною першою статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що заяву слід залишити без руху та встановити заявнику строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків .

На підставі викладеного, керуючись статтями 14, 83, 95, 175, 177, 185, 258-260, 293, 353, 354 ЦПК України, пунктом 17.4 Перехідних положень ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачу його дублікату, - залишити без руху.

Встановити заявнику строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - п`ять днів з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити заявнику, що у разі невиконання вимог ухвали, заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Хромова