Справа № 405/2352/23
Провадження № 2/405/306/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2024 року Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Нетесі С.М.

за участю учасників справи:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» Станкової А.В.,

та представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області Назаренко О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кропивницькому клопотання представника відповідача ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» Станкової А.В. про закриття провадження в частині позовних вимог по цивільній справі № 405/2352/23 за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області про стягнення допомоги по тимчасовій непрацездатності, заробітної плати, компенсації за невикористанні дні відпустки, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ленінського районного суду м.Кіровограда перебуває цивільна справа № 405/2352/23 за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області про стягнення допомоги по тимчасовій непрацездатності, заробітної плати, компенсації за невикористанні дні відпустки, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації моральної шкоди.

Ухвалою суду від 17 квітня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

Крім того, ухвалою суду від 21 серпня 2023 року за клопотанням представника відповідача ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» Станкової А.В. залучено до участі в зазначеній цивільній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Окрім того, 09 листопада 2023 року позивачем ОСОБА_1 подана заява про уточнення позовних вимог, яка зареєстрована судом 09 листопада 2023 року, в якій просив стягнути з ПрАТ Українське дунайське пароплавство на його користь допомогу по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання за період з 21.12.2022 року по 04.01.2023 року в розмірі 52 500 грн., заробітної плати за робочий день, 05.01.2023 року в розмірі 3500 грн., грошової компенсації за невикористані дні відпустки в розмірі 32 486 грн.16 коп., середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 451 400 грн. за час затримки розрахунку за період з 06.01.2023 року (наступний день після звільнення) по 05.06.2023 року (за шість місяців), та компенсації моральної шкоди в розмірі 12 000 грн.

Ухвалою суду від 02 лютого 2024 року провадження в зазначеній цивільній справі в частині позовних вимог про стягнення з приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» грошової компенсації за невикористані дні відпустки в розмірі 32 486, 16 коп., - закрито на підставі п. 2 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Представником відповідача ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» Станковою А.В. в судовому засіданні підтримано клопотання про закриття провадження в частині позовних вимог, яке подано до суду засобами електронної пошти та зареєстровано судом 01 серпня 2023 року за вх. № 5014, за яким просила закрити провадження у зазначеній цивільній справі в частині позовних вимог про стягнення грошової компенсації за невикористанні дні відпустки в розмірі 99 778,92 грн. та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 220 500,00 грн. (сума визначена на день подання позову), але по день фактичного розрахунку, але не більше як за шість місяців, зазначивши на обґрунтування клопотання, що згідно з постановою Кропивницького апеляційного суду від 18.05.2023 у справі № 405/5324/21 залишено без змін рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20.12.2022, яким позов ОСОБА_1 до ПрАТ «УДП» у частині визнання незаконним та скасування наказу ПрАТ «УДП» № 22л від 14.06.2021 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності виконувача обов`язків заступника голови Правління ОСОБА_1 », а також стягнення з ПрАТ «УДП» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 15.06.2021 по 20.12.2022 в розмірі 1 407 000 грн. було задоволено. У зв`язку з цим, ПрАТ «УДП» після набрання зазначеним рішенням законної сили була сплачена решта присуджених позивачеві коштів, а саме: 1 076 285,00 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 15.06.2021 по 20.12.2022 (1 407 000 грн. - 70 000,00 грн. (були сплачені під час негайного виконання рішення) = 1 337 000,00 грн., що з вирахуванням податків у загальному розмірі 19,5 %, перерахованих до УДКСУ, становить 1 076 285,00 грн.).Кошти були перераховані на картковий рахунок позивача згідно з довідкою за реквізитами, надісланою останнім 13.06.2023 на електронну адресу ПрАТ «УДП». Цивільним судочинством, а також Законом України «Про виконавче провадження» чітко регламентовані питання, пов`язані з виконанням судових рішень, атому стягнення середнього заробітку за затримку виконання рішення в рамках іншої цивільної справи є неналежним способом захисту «порушених» прав позивача і у свою чергу призводить до завдання шкоди правам відповідача.Тобто, присуджені позивачеві за наслідками розгляду трудового спору суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 15 червня 2021 року по 20 грудня 2022 року не є тою виплатою, що у розумінні статей 116-117 КЗпП України належить працівникові при звільненні. Таким чином, вимога позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 220 500 грн. є необґрунтованою, оскільки спір щодо виплати 1 307 000 грн., яку позивач у позовній заяві називає заборгованістю, був відсутній як під час відкриття провадження у справі (так як рішення, яким ця сума була присуджена до стягнення, ще не набрало законної сили і оскаржувалося), так і після розгляду справи у суді апеляційної інстанції, зважаючи на те, що рішення суду було виконано ПрАТ «УДП» добровільно.

На даний час між сторонами по справі не залишилось неврегульованих питань в межах позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, а предмет спору в цій частині не існував на момент відкриття провадження у даній справи та відсутній на даний час.

Також, представник відповідача ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» Станкова А.В. внесла уточнення до вищезазначеного клопотання про закриття провадження в частині позовних вимог позивача про стягнення з ПрАТ«Українське Дунайське пароплавство» середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, з урахуванням поданої позивачем заяви про уточнення позовної вимоги в розмірі 451 400грн., та просила суд закрити провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення з ПрАТ «Українське дунайське пароплавство» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 451 400 грн. (за час затримки розрахунку за період з 06.01.2023 року (наступний день після звільнення) по 05.06.2023 року (за шість місяців).

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання представника відповідача про закриття провадження в частині позовних вимог про стягнення з ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, зазначивши при цьому, що в цій частині позовних вимог між сторонами існує спір, так як відповідач не виплатив йому в день звільнення, за його вимогою, всі належні йому суми та не здійснив з ним повний розрахунок, а тому, відсутні підстави вважати про відсутність між сторонами спору в зазначеній частині позовних вимог.

Представник третьої особи,яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області Назаренко О.П. зазначене клопотання представника відповідача винесла на розгляд суду.

Суд, в свою чергу, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет позову.

Відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Поряд з цим, за змістом пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існував на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема, у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки воно полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема, шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо (висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 10.04.2019 р. у справі № 456/847/18).

При цьому, позивач ОСОБА_1 в поданих до суду письмових поясненнях зазначив, що середній заробіток за час вимушеного прогулу, передбачений частиною другою статті 235 КЗпП України, та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, визначений статтею 117 КЗпП України, - мають різну правову природу. Зокрема, середній заробіток за частиною другою статті 235 КЗпП України за своїм змістом є заробітною платою, право на отримання якої виникло у працівника. який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин, оскільки особа поновлюється на роботі з дня звільнення, тобто вважається такою, що весь цей час перебувала в трудових відносинах. Середній заробіток за статтею 117 КЗпП України за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій) та є своєрідною санкцією для роботодавця за винні дії щодо порушення трудових прав найманого працівника. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

З огляду на викладене вище, та, оскільки на момент звернення з вказаним позовом до суду між позивачем та відповідачем існував майновий спір, який, на переконання суду, існує і на час судового розгляду справи, зокрема, в частині середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд приходить до висновку про відсутність підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України, для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору та відмовою у зв`язку з цим в задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення з приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» на користь позивача ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 451 400, 00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 49, п. 2 ч.1 ст. 255, ст. 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання представника відповідача ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» Станкової А.В. про закриття провадження в частині позовних вимог про стягнення з приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, з урахуванням поданої позивачем заяви про уточнення позовної вимоги в розмірі 451 400,00 грн. по цивільній справі № 405/2352/23 за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області про стягнення допомоги по тимчасовій непрацездатності, заробітної плати, компенсації за невикористанні дні відпустки, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації моральної шкоди, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду, або в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова