Справа № 489/7974/23
Номер провадження 2/489/489/24
УХВАЛА

Іменем України

21 березня 2024 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

за участі секретаря судового засідання Ковальової С.В.,

заявника ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Кокорєва Вячеслава Валентиновича від розгляду цивільної справи № 489/7974/23 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармація Миколаївщини" про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди

встановив

На розгляді в Ленінському районному суді м. Миколаєва перебуває цивільна справа № 489/7974/23 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармація Миколаївщини" про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди.

20.03.2024 від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про відвід головуючого судді Кокорєва В.В. від розгляду цивільної справи № 489/7974/23. В обґрунтування заяви зазначено, що головуючим суддею Кокорєвим В.В. розглянуто адміністративну справу №489/6905/23 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора 1 взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції Вагерич Наталії Сергіївни про визнання дій протиправними, скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. Вищевказана адміністративна справа виникла з правовідносин, що розглядаються у справі № 489/7974/23, а саме щодо оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення за ст. 183 КУпАП. 27.02.2024 ОСОБА_1 подано заяву про зупинення провадження у справі №489/6905/23 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №489/7974/23, оскільки від судового рішення у цивільній справі №489/7974/23 залежало законний чи незаконний наказ ТОВ "Фармація Миколаївщини" №20.09-1К від 20.09.2023 "Про закріплення робочого місця ОСОБА_1 ", який став підставою для складення на ОСОБА_1 постанови по справі про адміністративне правопорушення. Ухвалою суду (головуючий суддя Кокорєв В.В.) від 27.02.2024 ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні заяви про зупинення провадження у справі №489/6905/23. Цього ж дня, головуючий суддя Кокорєв В.В. ухвалив рішення у справі №489/6905/23, яким відмовив в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 . Посилання у судовому рішенні у справі №489/6905/23 на наказ ТОВ "Фармація Миколаївщини" №20.09-1К від 20.09.2023 "Про закріплення робочого місця ОСОБА_1 ", як на явно законний, викликає в ОСОБА_1 обґрунтований сумнів в неупередженості та об`єктивності головуючого судді Кокорєва В.В.

Заявник та його представник в судовому засіданні просили задовольнити заяву про відвід головуючого судді Кокорєва В.В. від розгляду цивільної справи №489/7974/23.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармація Миколаївщини" в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні заяви, посилаючись на її необґрунтованість.

Суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Ухвалою Ленінського районного суд м. Миколаєва від 27.02.2024 у справі №489/6905/23 відмовлено в задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі.

Рішенням Ленінського районного суд м. Миколаєва від 27.02.2024 у справі №489/6905/23 відмовлено в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, інспектора 1 взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції Вагерич Наталії Сергіївни про визнання дій протиправними, скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.п. 1-5 ч.1 ст. 36 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (ч.4 ст. 36 ЦПК України).

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно з ч.1 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, яка підписана 04.11.1950 та ратифікована Україною 17.07.1997 (набрала чинності для України 11.09.1997) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У справі «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10 грудня 2009 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей ч. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію, визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, встановлюють, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й у всіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Бангалорські принципи поведінки суддів визначають принцип незалежності: суддя дотримується незалежної позиції як щодо суспільства в цілому, так і щодо конкретних сторін судової справи, у якій він повинен винести рішення (п.1.2.); принцип об`єктивності: поведінка судді в процесі засідання та за стінами суду має сприяти підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів (п.2.2). Суддя по можливості обмежує себе у здійсненні дій, що можуть стати приводом для позбавлення його права брати участь у судовому засіданні та виносити рішення у справах (п.2.3). Бангалорські принципи поведінки судді наводять приклади деяких випадків, зокрема, у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається.

В постанові Верховного Суду у складі судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №754/2880/20 від 01.02.2022 зазначено, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді. Суд оцінює обставини у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні. Тож, доводи заяви не можуть слугувати підставою для відводу судді та свідчити про наявність сумнівів у його неупередженості та об`єктивності. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

Питання про відвід головуючого судді Кокорєва В.В. вирішує суд, який розглядає справу, оскільки заява про такий відвід надійшла до суду 20.03.2024, тобто менше, ніж за три робочі дні до наступного судового засідання (21.03.2024).

Незгода ОСОБА_1 з ухваленим головуючим суддею Кокорєвим В.В. судовим рішенням або ухвалою про відмову у зупиненні провадження у справі №489/6905/23, що розглядалася в порядку іншого судочинства (в порядку адміністративного судочинства), не є підставою для відводу головуючого судді Кокорєва В.В. від розгляду цивільної справи № 489/7974/23.

Суд вважає, що обставини, наведені заявником у заяві про відвід головуючого судді Кокорєва В.В., не свідчать про відсутність безсторонності, об`єктивності, неупередженості цього судді.

Суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 є необґрунтованою, оскільки заявником не доведено наявність обставин, які є підставою для відводу судді та передбачені ст. 36 ЦПК України.

Враховуючи зазначене та керуючись ст. ст. 36, 40, 258, 260 ЦПК України, суд

ухвалив

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Кокорєва Вячеслава Валентиновича від розгляду цивільної справи № 489/7974/23 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармація Миколаївщини" про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди.

Ухвала набирає законної сили в момент її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Кокорєв