ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/189/24 Справа № 172/1239/23 Суддя у 1-й інстанції - Битяк І.Г. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
05 березня 2024 року м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді: Барильської А.П.,
суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.
за участю секретаря судового засідання: Кругман А.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат" про скасування наказу про звільнення в частині підстави звільнення, визнання підстави звільнення, стягнення компенсації при звільненні, стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати,-
Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ "Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат" про скасування наказу про звільнення в частині підстави звільнення, визнання підстави звільнення, стягнення компенсації при звільненні, стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 20 лютого 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2023 року в частині відмови у стягненні інфляційних витрат, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди скасовано та ухвалено нове рішення. Позов ОСОБА_1 до ТОВ "Демурінський гірничо-збагачувального комбінат" про стягнення інфляційних витрат, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з ТОВ "Демурінський гірничо-збагачувального комбінат на користь ОСОБА_1 інфляційні витрати у розмірі 555,30 грн.; середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 273849,96 грн.; у рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 1000 грн. В іншій частині рішення залишено без змін. Стягнуто з ТОВ "Демурінський гірничо-збагачувального комбінат" на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2684 грн. Стягнуто з ТОВ "Демурінський гірничо-збагачувального комбінат на користь Держави судовий збір у розмірі 2744,05 грн.

26 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, яким просив стягнути на його користь витрати на правничу допомогу у розмір 45000 грн.

01 березня 2024 року ТОВ "Демурінський гірничо-збагачувального комбінат" надали заперечення на вказану заяву та просили відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши та обговоривши доводи заяви, колегія суддів вважає їх такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Аналогічне роз`яснення міститься й в п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року, згідно з яким додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст.220 ЦПК України воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішували вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ч.3 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційний суд при прийнятті постанови від 20 лютого 2024 року не вирішив питання стосовно витрат на правничу допомогу.

Відповідні докази понесення витрат на правову допомогу були долучені до заяви про ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

За вимогами статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1)розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1)чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2)чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3)поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4)дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі«East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04, п.269).

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного випливає, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо.

Під час розгляду справи як в суді першої інстанції, так і при апеляційному та касаційному переглядах учасники процесу несуть певні витрати.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що інтереси позивача ОСОБА_1 у даній справі представляє адвокат Павелко С.М., який діє на підставі ордеру та договору про надання правничої допомоги від 30 червня 2023 року.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду.

До заяви про ухвалення додаткового рішення було додано копію договору про надання правничої допомоги від 30 червня 2023 року, додаткову угоду № 1 від 30 червня 2023 року до договору про надання правничої допомоги від 30 червня 2023 року, акт № 1 приймання передачі наданої правової допомоги від 14 листопада 2023 року, додаткову угоду № 2 від 14 листопада 2023 року до договору про надання правничої допомоги від 30 червня 2023 року акт № 2 приймання передачі наданої правової допомоги від 20 лютого 2024 року. З наданих доказів встановлено, що усього загальна вартість наданої правничої допомоги 45000 грн.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволена частково, що виключає можливість покладення на сторону відповідача обов`язку відшкодувати позивачу усі понесені нею витрати на правову допомогу адвоката, з врахуванням виконаної адвокатом позивача роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення заяви та стягнення з відповідача на користь позивача 15000 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 141,270 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Демурінський гірничо-збагачувальний комбінат" () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на правничу допомогу у розмірі 15 000 грн.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: Е.Л. Демченко

М.О. Макаров