Справа № 159/651/24
Провадження № 2/159/519/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - Денисюк Т.В.

з участю секретаря судового засідання Пустової А.Ф.

представника Ковельської окружної прокуратури Антонюка В.В.

відповідача ОСОБА_1 (дистанційно)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом керівника Ковельської окружної прокуратурив інтересах держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Ковельської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення витрат, понесених закладом охорони здоров`я на лікування потерпілого від кримінального правопорушення,

в с т а н о в и в:

У лютому 2024 року керівник Ковельської окружної прокуратури звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 в користь держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Ковельської міської ради витрати, понесені закладом охорони здоров`я на лікування потерпілого від кримінального правопорушення в розмірі 21 217,33 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24.03.2023 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 286-1 КК України, а саме в тому, що він 06.03.2022, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним транспортним засобом марки «Skoda Octavia A5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , без відповідного посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, рухаючись по автошляху М07 «Ягодин-Ковель-Київ» з с. Туполи Ковельського району в напрямку м. Ковель, поблизу с. Старі Кошари Ковельського району допустив грубе порушення правил безпеки дорожнього руху, вчинив ДТП, в результаті якої пасажир вказаного автомобіля ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер на місці події, ще один пасажир вказаного транспортного засобу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер в реанімаційному відділенні Ковельського МТМО, а інші пасажири, зокрема ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , отримали тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості.

Внаслідок отриманих травм потерпілий ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні ЦРЛ Ковельського МТМО упродовж 10 ліжко-днів, в період з 06.03.2022 по 16.03.2022.

Витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого ОСОБА_5 становили 21 217,33 грн. Добровільно засудженим не відшкодовані. В рамках кримінального провадження цивільний позов про стягнення цих коштів уповноваженими особами не заявлено, тому прокурор просить стягнути ці витрати за його позовом.

Керуючись пунктом 1 частини шостої статті 19, частиною першою статті 274 ЦПК України, суд розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судовому засіданні прокурор Антонюк В.В. позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 відзиву на позов не подав, у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю.

Представник Фінансового управління виконавчого комітету Ковельської міської ради в судове засідання не з`явився.

Дослідивши письмові докази у справі, перевіривши доводи сторін, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів.

Суд встановив, що вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24.03.2023 у справі №159/2865/22 (провадження 1-кп/159/113/23) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 286-1 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 7 років.

Вирок суду набрав законної сили 27.06.2023.

За змістом вироку 06.03.2022, близько 17 год 30 хв, неповнолітній ОСОБА_1 , всупереч вимог Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2021, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, але легковажно розраховуючи на їх відведення, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним транспортним засобом марки «Skoda Octavia A5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , без відповідного посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, рухаючись по автошляху М07 «Ягодин-Ковель-Київ» з с. Туполи Ковельського району в напрямку м. Ковель, поблизу с. Старі Кошари Ковельського району, проявив безпечність та неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, не відреагував на її зміну, перед перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод та небезпеки іншим учасникам руху, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не урахував дорожньої обстановки, стану транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, чим порушив вимоги п.п. 2.1 (а), 2.3 (б), 2.9 (а), 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України, в результаті чого, виїхав праворуч за межі проїзної частини, де допустив перекидання даного транспортного засобу. Внаслідок вищевказаних грубих порушень Правил дорожнього руху України пасажир вказаного автомобіля ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер на місці події, ще один пасажир вказаного транспортного засобу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер в реанімаційному відділенні Ковельського МТМО, а інші пасажири, зокрема ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , отримали тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості.

Зокрема, ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді - закритої хребетно-спінальної травми: лінійних переломів остистих відростків 6-7 шийних хребців та 8-9 грудних хребців без порушення функції хребта та спинного мозку з торакалгією, закритої травми грудної клітки - лінійного перелому 4 ребер справа з правобічним пневмогемомотораксом, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, згідно пункту 2.1.3.й. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень».

Згідно з довідкою Ковельського МТМО №336/11-2-24 від 16.01.2024 потерпілий від злочину ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні ЦРЛ Ковельського МТМО упродовж 10 ліжко-днів, в період з 06.03.2022 по 16.03.2022.

Заклад охорони здоров`я, який є комунальним некомерційним підприємством Ковельської міської ради Волинської області витратив на лікування потерпілого 21 217,33 грн.

Питання відшкодування витрат на лікування потерпілого ОСОБА_5 внаслідок вчинення кримінального правопорушення у ході досудового розслідування та судового розгляду не вирішувалося.

Орган прокуратури у даному випадку наділений повноваженнями для захисту інтересів держави у силу статті 56 ЦПК України, статті 23 Закону України «Про прокуратуру» (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.10.2019 у справі № 903/129/18).

При вирішенні питання про стягнення з відповідача витрат, понесених закладом охорони здоров`я на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, суд керується таким.

Відповідно до частини другої статті 1191 ЦК України держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні кримінального правопорушення, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього кримінального правопорушення.

Відповідно до пункту 7 Постанови Пленуму ВСУ №14 «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування.

Частина шоста статті 82 ЦПК України передбачає, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до частин першої, третьої статті 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993.

Сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування.

Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого.

Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу.

Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання.

Надані суду докази дають підстави дійти висновку про те, що потерпілий ОСОБА_5 перебував на лікуванні в Ковельському МТМО внаслідок протиправний дій відповідача, тому останній зобов`язаний відшкодувати понесені закладом витрати на лікування потерпілого.

Розмір витрат визначений позивачем у відповідності до вимог наведених вище нормативних актів та визнається відповідачем.

Щодо розподілу судових витрат.

В силу статті 141 ЦПК України з відповідача в доход держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1211,20 гривень.

Керуючись статями 12, 13, 81, 82, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, статями 1191,1195,1206 ЦК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Ковельської міської ради витрати, понесені закладом охорони здоров`я -Комунальним некомерційним підприємством Ковельське міськрайонне територіальне медичне об`єднання Ковельської міської ради Волинської області на лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_5 в розмірі 21217 (двадцять одна тисяча двісті сімнадцять) гривень 33 копійки, зарахувавши їх на рахунок ІВАN: UA 0003564, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код утримувача (ЄДРПОУ) 38009371, отримувач коштів: ГУК у Волинській області /м. Ковель/ 24060300, код класифікації доходів бюджет: 24060300, найменування коду класифікації доходів бюджету: інші надходження (відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_5 від кримінального правопорушення скоєного ОСОБА_1 ).

Стягнути з ОСОБА_1 в доход держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач - Ковельська окружна прокуратура, адреса: м.Ковель, вул. Шевченка, 7.

Позивач Фінансове управління виконавчого комітету Ковельської міської ради, адреса: м.Ковель, вул. Степана Бандери, 5, ;

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , який відбуває покарання в Державній установі «Машівська виправна колонія №9» за адресою: с.Кустолово-Суходілка, вул.Лісна, 1/1, Машівський район, Полтавська область.

Повне судове рішення складене 05.03.2024.

ГоловуючийТ. В. ДЕНИСЮК