Справа № 301/491/24
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"26" березня 2024 р. м. Іршава
Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М. О., при секретарі Чийпеш А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Іршава в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Зарічанської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернувся в Іршавський районний суд з позовом до виконавчого комітету Зарічанської сільради про визнання права власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в цілому.
Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дідо позивача ОСОБА_2 . Згідно заповіту ОСОБА_2 все своє майно заповів своєму онуку позивачу ОСОБА_1 . Осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадковому майні, нема. До складу спадкового майна входить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого був ОСОБА_2 . На час відкриття спадщини позивач ще був малолітнім, отже прийняв спадщину. Позивач не може оформити свідоцтво про право на спадщину та право власності на житловий будинок, який входить до складу спадкового майна, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок і такий не був зареєстрований за спадкодавцем.Просив визнати за собою право власності на спадкове майно.
Ухвалою Іршавського райсуду від 13.02.2024 року відкрито провадження у справі, справу призначено на підготовче засідання.
Ухвалою Іршавського райсуду від 05.03.2024 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав до суду заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити та розглянути справу по суті без його участі (а.с.35).
Представник Зарічанської сільської ради в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу по суті без його участі, письмових пояснень не подав, проти задоволення позову не заперечував (а.с.46, 60).
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивачка посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з таких підстав.
З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , не зареєстрований (а.с.43).
Згідно виписки №54/10-3905 від 05.02.2024 року з погосподарської книги Зарічанської сільської ради за 1983-1985 роки, власником житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , був ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.21). Будинок збудований у 1962 році. Технічний паспорт на будинок виготовлено (а.с. 22-27). Згідно висновку про вартість майна від 09.02.2024 року, вартість будинку становить 113532 грн. (а.с.28).
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 09.06.1985 року (а.с.18).
Згідно заповіту, посвідченого секретарем Зарічанської сільради 28.05.1985 року, ОСОБА_2 все своє майно заповідав своєму онуку ОСОБА_1 (а.с.19). Заповіт не скасовано і не змінено.
Оскільки спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, тому застосуванню підлягають норми ЦК УРСР.
Осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадковому майні за ОСОБА_2 не має.
Спадкоємець за заповітом позивач ОСОБА_1 вступив у фактичне володіння спадковим майном, тому відповідно до ст. 549 ЦК УРСР вважається таким, що прийняв спадщину.
До складу спадщини за спадкодавцем ОСОБА_2 входить житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , який згідно погосподарської книги належав спадкодавцеві.
Строк для видачі свідоцтва про право на спадщину не обмежений у часі, однак, таке видається не раніше 6 місяців з дня відкриття спадщини.
Спадкоємець спадщину за померлим ОСОБА_3 не оформляв та свідоцтво про право на спадщину не отримував. Однак, згідно ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.
З матеріалів справи вбачається, що позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину та оформити право власності на житловий будинок, оскільки на будинок відсутні правовстановлюючі документи та такий не зареєстрований.
Згідно п. 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, або у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.
Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена 31 січня 1966 року.
За змістом зазначеного нормативного акту виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад, а також видача свідоцтв про право власності.
Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.
Зарічанська сільська рада Хустського району, на території якої розташоване незареєстроване майно, заперечень проти позову не подала.
Дана справа підсудна Іршавському районному суду, оскільки відповідно до п.3-1 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів України», до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження в межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України.
Оскільки згідно відомостей погосподарської книги власником житлового будинку був ОСОБА_4 , спадкоємцем якого є позивач, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 534, 548, 549, 561 ЦК УРСР, ст. 328, 392 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 263-264 ЦПК України,
р і ш и в :
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в цілому.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне судове рішення складено 26 березня 2024 року.
Головуюча: М. О. Пітерських