Справа № 510/1760/23
Провадження № 2/510/717/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.03.24 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

-за участю секретаря Арабаджи Л.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідачка позовні вимоги визнала, щодо їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу за її відсутності.

Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Аждер В.А. на задоволенні позову наполягав, просив про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про народження ОСОБА_3 ; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_3 - померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; копія заяви ОСОБА_2 від 14.10.2022р. про прийняття спадщини за законом; копія Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 24.02.2023р. (дата заведення спадкової справи -12.01.2023р.); копія рішення Ренійського районного суду Одеської області від 11.07.2022р. ; копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.09.2022р. ; копія договору купівлі-продажу від 16.11.2022р.; копія розписки від 16.11.2022р.; копія акту прийому-передання нерухомості за договором купівлі-продажу від 16.11.2022р.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка ОСОБА_1 , діюча через свого представника - Аждер В.А. , звернулася до суду із вищезгаданими вимогами до відповідачки ОСОБА_2 , зазначивши, що 16.11.2022 р. між нею та ОСОБА_2 була досягнута домовленість про купівлю належної їй квартири АДРЕСА_1 за 102500 грн. 16.11.2022р. сторони уклали між собою відповідний письмовий договір. В той же день позивачка передала відповідачці обумовлену суму, а відповідачка передала документи на квартиру (що були у неї в наявності). У майбутньому відповідачка пообіцяла позивачці укласти договір купівлі-продажу нерухомості в нотаріальному порядку.

Після вчинення правочину позивачка організувала догляд за придбаною нерухомістю, зробила там ремонт, сплачує всі необхідні комунальні платежі. З метою нотаріального засвідчення правочину позивачка неодноразово зверталася до відповідачки, однак ОСОБА_2 від посвідчення договору ухиляється, на прохання позивачки про зустріч не реагує, мотивуючи нестачею вільного часу, матеріальними труднощами та ін. Пізніше, при зустрічі, відповідачка ОСОБА_2 пояснила, що засвідчити угоду в нотаріальному порядку неможливо, оскільки на час укладення договору купівлі-продажу (16.11.2022р.) вона не рахувалася зареєстрованим власником квартири, а фактично володіла нею. Так, доньці відповідачки ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на підставі рішення Ренійського районного суду Одеської області від 11.07.2022р. належала на праві приватної власності квартира АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. На випадок своєї смерті ОСОБА_3 належним їй майном не розпорядилась, заповіту не залишила. У передбачений законом строк відповідачка (матір померлої) звернулась із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса. Таким чином, відповідачка прийняла спадщину юридично, в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки своєчасно подала заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Отже, слід вважати, що відповідачці ОСОБА_2 належала спадкова квартира, яку вона продала позивачці за письмово оформленим договором купівлі-продажу.

При зверненні до відповідних органів із питанням про переоформлення документації на квартиру на себе, позивачці було роз`яснено, що зробити це неможливо, оскільки у сторін відсутній правовстановлюючий, належним чином завірений документ на доказ вчинення правочину, крім того, письмовий договір купівлі-продажу від 16.11.2022р. було укладено від імені продавця, який на той час не оформив прийняття спадщини на нерухомість. Враховуючи вищенаведене, позивачка вимушена була звернутися із позовом до суду.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

За ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно : було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Також не підлягає віндикації майно, що було продане набувачу у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Відповідно до ч.3 ст. 388 ЦК України майно набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, може бути витребуване в усіх випадках.

Згідно із ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 ЦК України, майно не може бути витребуване у нього. Згідно ст. 397 ЦК України, володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Право володіння чужим майном може належати одночасно двом або більше особам. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

Враховуючи вищевикладені засади законодавства, сторона у справі - позивачка ОСОБА_1 є добросовісним набувачем, оскільки на час укладення письмової угоди про купівлю-продаж квартири АДРЕСА_1 вона не знала і не могла знати про те, що ОСОБА_2 не мала права на відчуження нерухомості, у зв`язку із тим, що вона належним чином не оформила право на спадщину після смерті ОСОБА_3 . Отже, вбачаються правові підстави для набуття позивачкою права власності на вищевказану нерухомість, як добросовісним набувачем.

Як вже зазначалося вище, між позивачкою та відповідачкою була досягнута домовленість про купівлю-продаж нерухомості, згідно якої відповідачка ОСОБА_2 продала, а позивачка купила квартиру АДРЕСА_1 за 102500 грн. 16.11.2022р. позивачка передала відповідачці обумовлену суму, а відповідачка передала позивачці документи на квартиру (які були в наявності). Оскільки на момент укладення угоди сторони не мали змоги засвідчити договір нотаріально, вони домовилися зробити це згодом. Оскільки це виявилося неможливим, позивачка звернулася до суду із відповідним позовом.

Виходячи із вищенаведеного, угода (правочин) між сторонами відбулася, вона виконана в повному обсязі, нею були припиненні обов`язки відповідачки щодо квартири та встановленні права на нерухомість у позивачки як добросовісного набувача, тому є правові підстави визнати право власності на нерухомість за позивачкою, як добросовісним набувачем.

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 200, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 16, 330, 388, 397, 657 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) право власності на:

-квартиру АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_2 (рахується зареєстрованою за ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя Вячеслав ДУДНИК