Справа № 487/9734/23
Провадження № 2-о/487/41/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2024 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Гаврасієнко В.О., за участю секретаря судового засідання Радченко К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Миколаївська міська рада про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини

В С Т А Н О В И В:

26.12.2023 адвокат Мотельчук Юлія Ігорівна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини заінтересована особа Миколаївська міська рада, у якій просила встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зі спадкодавцем ОСОБА_2 , з жовтня 2015 року по час відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 у квартирі АДРЕСА_1 .

В обґрунтування доводів заяви зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік заявника ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки, кадастровий номер :04:000:0158, яка розташована в межах Катеринівської сільської Ради Веселинівського району Миколаївської області. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України заявник вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки починаючи з жовтня 2015 року по час відкриття спадщини (день смерті) постійно проживала зі своїм чоловіком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 . Заявник, з метою збереження життя та здоров`я виїхала за межі України у березня 2022 року та повернувшись у червні 2023 року вирішила впорядкувати юридичні документи на спадщину. 20 липня 2023 року заявник звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Філіпенко Олени Геннадіївни з метою отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті свого чоловіка, однак згідно Роз`яснення від 20.07.2023 року у вчиненні зазначеної нотаріальної дії їй було відмовлено у зв`язку із тим, що неможливо встановити факт прийняття спадщини, оскільки не надано документ, який підтверджує реєстрацію місця проживання померлого разом зі спадкоємцем на момент відкриття спадщини. Оскільки зареєстроване місце проживання заявника на момент відкриття спадщини відрізнялося від реєстрації місця проживання померлого ОСОБА_2 , приватний нотаріус відмовив у видачі Свідоцтва про право на спадщину на зазначених вище підставах. Враховуючи вищевикладене, з метою встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини заявник вимушена звернутись до суду із даною заявою.

Ухвалою судді Заводського районного суду м. Миколаєва Гаврасієнко В.О. від 01.01.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду.

Представник заявника Мотельчук Ю.І. до судового засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без участі заявника та її представника, вимоги заяви підтримала, просила задовольнити.

Представник заінтересованої особи Миколаївської міської ради до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій просив слухати справу за відсутності представника Миколаївської міської ради, а рішення по справі прийняти у відповідності до вимог діючого законодавства.

Суд дослідивши наявні у справі письмові докази, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності та кожен окремо, приходить до висновку про те, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. У порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Згідно ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За змістом ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи, 22 жовтня 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, який був зареєстрований Прибузькою сільською радою Доманівського району Миколаївської області, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловік заявника ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки, кадастровий номер :04:000:0158, яка розташована в межах Катеринівської сільської Ради Веселинівського району Миколаївської.

20 липня 2023 року заявник звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Філіпенко Олени Геннадіївни з метою отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка, однак Роз`ясненням стосовно оформлення спадкових прав від 20.07.2023 року у вчиненні зазначеної нотаріальної дії їй було відмовлено у зв`язку із тим, що у встановлений законом строк для прийняття спадщини заявник не подала заяву про прийняття спадщини та не була зареєстрована за однією адресою із спадкодавцем, що свідчило б про прийняття спадщини.

Згідно акту про проживання від 25.07.2023 року скріпленого підписами мешканців будинку АДРЕСА_3 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 фактично проживав, але не був зареєстрований за реєстрацією місця проживання його дружини ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 з 01.11.2015 по 24.12.2021 року (день його смерті).

Аналізуючи встановлені обставини та наявні в матеріалах справи письмові докази, враховуючи фактичні дані, які в них містяться, обставини, встановлені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що суду надано достатньо доказів для встановлення юридичного факту про те, що ОСОБА_1 постійно проживала разом зі ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , що необхідно заявнику для реалізації свого права на отримання спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_2 , а тому заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 293, 315, 316, 317, 319 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити юридичний факт про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживала із спадкодавцем ОСОБА_2 , з жовтня 2015 року по час відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 у квартирі АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14.03.2024 року.

Суддя: В.О. Гаврасієнко