Справа № 283/2934/23
Провадження №2/283/161/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

18 березня 2024 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого-судді Тимошенка А.О.,

за участю:

секретаря Рябченко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,-

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 в якому просить:

1. Стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 15019-10/2022 від 16.10.2022 року, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 , в розмірі 27300 гривень, яка виникла станом на 31.10.2023 року і складається з:

- заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 7000 гривень;

- заборгованості за відсотками в розмірі 20300 гривень.

2. Стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 28911-10/2022 від 30.10.2022 року, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 , в розмірі 7050 гривень, яка виникла станом на 31.10.2023 року і складається з:

- заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 2000 гривень;

- заборгованості за відсотками в розмірі 5050 гривень.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 16.10.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання фінансового кредиту № 15019-10/2022 за яким відповідач отримав кредит в розмірі 7000 гривень строком на 25 днів та зобов?язувався вчасно повернути кредит та сплатити відсотки за користування коштами. Станом на 31.10.2023 року відповідач допустив заборгованість в розмірі 27300 гривень, яка складається з:

- заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 7000 гривень;

- заборгованості за відсотками в розмірі 20300 гривень.

Право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі договору факторингу № 29062023 від 29.06.2023 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Також 30.10.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання фінансового кредиту № 28911-10/2022 за яким відповідач отримав кредит в розмірі 2000 гривень строком на 10 днів та зобов?язувався вчасно повернути кредит та сплатити відсотки за користування коштами. Станом на 31.10.2023 року відповідач допустив заборгованість в розмірі 7050 гривень, яка складається з:

- заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 2000 гривень;

- заборгованості за відсотками в розмірі 5050 гривень.

Право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі договору факторингу № 29062023 від 29.06.2023 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

За таких обставин просить позов задовольнити.

Представник позивача та відповідач до суду не з?явились. Подали заяви про розгляд справи без їх участі (а.с. 6 зворот, а.с. 59).

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

16.10.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання фінансового кредиту № 15019-10/2022, за умовами пункту 1.1. якого, останній отримав кредитні кошти в сумі 7000 гривень (а.с. 8-14). В пункті 1.2. цього договору зазначено, що кредит надається на строк 25 днів, до 07.11.2022 року.

Згідно пункту 1.3. договору за користування кредитом відповідач сплачує 365 % річних від суми кредиту в розрахунку 1 % на добу. В той же час в пункті 2.3. договору вказано, якщо відповідач не сплатив кредит у строк передбачений пунктом 1.2. договору, то нарахування відсотків йому здійснюється за стандартною процентною ставкою 2,5 % на добу з першого дня користування коштами.

Строк дії договору починається з моменту його укладення відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію».

Згідно з п.п. 2.4. п.2 кредитного договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом.

Відповідно до п.п. 1.8. п. 1 кредитного договору, невід`ємною частиною цього договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайтах товариства - https://www.zecredit.com.ua.

Згідно п.п. 6.1 п. 6 договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію».

Підписанням цього договору, клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту товариства (п.п.6.7 п. 6 договору).

Додатком №1 до договору про надання фінансового кредиту № 15019-10/2022 від 16.10.2022 року визначено графік розрахунків та орієнтовну сукупну вартість кредиту (а.с. 12).

Вказаний договір про надання фінансово кредиту № 15019-10/2022 та додаток до нього підписаний відповідачем його електронним підписом W2574.

Також 30.10.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання фінансового кредиту № 28911-10/2022, за умовами пункту 1.1. якого, останній отримав кредитні кошти в сумі 2000 гривень (а.с. 21-27). В пункті 1.2. цього договору зазначено, що кредит надається на строк 10 днів, до 08.11.2022 року.

Згідно пункту 1.3. договору за користування кредитом відповідач сплачує 730 % річних від суми кредиту в розрахунку 2 % на добу. В той же час в пункті 2.3. договору вказано, якщо відповідач не сплатив кредит у строк передбачений пунктом 1.2. договору, то нарахування відсотків йому здійснюється за стандартною процентною ставкою 2,5 % на добу з першого дня користування коштами.

Строк дії договору починається з моменту його укладення відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію».

Згідно з п.п. 2.4. п.2 кредитного договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом.

Відповідно до п.п. 1.8. п. 1 кредитного договору, невід`ємною частиною цього договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайтах товариства - https://www.zecredit.com.ua.

Згідно п.п. 6.1 п. 6 договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію».

Підписанням цього договору, клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту товариства (п.п. 6.7 п. 6 договору).

Додатком №1 до договору про надання фінансового кредиту № 28911-10/2022 від 30.10.2022 року визначено графік розрахунків та орієнтовну сукупну вартість кредиту (а.с. 25).

Вказаний договір про надання фінансово кредиту № 28911-10/2022 та додаток до нього підписаний відповідачем його електронним підписом W886.

29 червня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» укладено договір факторингу № 29062023, відповідно до якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню й порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с. 15-18, 29-32).

Згідно з реєстром боржників до договору факторингу № 29062023 від 29.06.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договорами про надання фінансового кредиту № 15019-10/2022 від 16.10.2022 року та № 28911-10/2022 від 30.10.2022 року.

За приписами ч.1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).

За змістом ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 ЦК України).

В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19.

Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Таким чином суд вважає укладеними між позивачем та відповідачем договори про надання фінансового кредиту № 15019-10/2022 від 16.10.2022 року та № 28911-10/2022 від 30.10.2022 року.

За приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності договору про надання фінансового кредиту. Зазначений договір недійсним не визнано.

При цьому встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду справи про стягнення заборгованості за кредитним договором, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеному статтею 204 ЦК України.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів повернення відповідачем отриманих в позику коштів зі сплатою відсотків за користування кредитом, в межах визначеного сторонами строку кредитування, а тому з відповідача належить стягнути заборгованість за договорами про надання фінансового кредиту № 15019-10/2022 від 16.10.2022 року та № 28911-10/2022 від 30.10.2022 року.

Разом з тим суд вважає, що позивач невірно нарахував розмір відсотків, які підлягають стягнення з відповідача, виходячи з наступного.

Статтею 251 ЦК України встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Відповідно до статті 251 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

За змістом частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Аналіз вказаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.

Щодо кредитних договорів, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.

При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.

За умовами договору про надання фінансово кредиту № 15019-10/2022 від 16.10.2022 року сторони встановили строк кредитування 25 днів, тобто до 07 листопада 2022 року, включаючи дату отримання та повернення позики. Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування позикою та зміну дати повернення всієї суми кредиту матеріали справи не містять. Отже з відповідача підлягає стягненню отриманий кредит та відсотки за користування кредитом. Відсотки, відповідно до пункту 2.3. договору про надання фінансово кредиту № 15019-10/2022 від 16.10.2022 року, нараховуються в розмірі 2,5% за добу, оскільки відповідач не сплатив кредит у строк, передбачений пунктом 1.2. договору.

Таким чином за договором про надання фінансового кредиту № 15019-10/2022 від 16.10.2022 року, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 , підлягає стягнення заборгованість в розмірі 11375 гривень, яка складається з:

- заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 7000 гривень;

- заборгованості за відсотками в розмірі 4375 гривень.

За умовами договору про надання фінансово кредиту № 28911-10/2022 від 30.10.2022 року сторони встановили строк кредитування 10 днів, тобто до 08 листопада 2022 року, включаючи дату отримання та повернення позики. Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування позикою та зміну дати повернення всієї суми кредиту матеріали справи не містять. Отже з відповідача підлягає стягненню отриманий кредит та відсотки за користування кредитом. Відсотки, відповідно до пункту 2.3. договору про надання фінансово кредиту № 28911-10/2022 від 30.10.2022 року, нараховуються в розмірі 2,5% за добу, оскільки відповідач не сплатив кредит у строк, передбачений пунктом 1.2. договору.

Таким чином за договором про надання фінансового кредиту № 28911-10/2022 від 30.10.2022 року, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 , підлягає стягнення заборгованість в розмірі 2500 гривень, яка складається з:

- заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 2000 гривень;

- заборгованості за відсотками в розмірі 500 гривень.

Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором (стаття 514 ЦК України).

Відповідно до вказаних положень 29 червня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» укладено договір факторингу № 29062023, відповідно до якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню й порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с. 15-18, 29-32).

Згідно з реєстром боржників до договору факторингу № 29062023 від 29.06.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договорами про надання фінансового кредиту № 15019-10/2022 від 16.10.2022 року та № 28911-10/2022 від 30.10.2022 року (а.с. 19, 33).

Отже заборгованість за договорами про надання фінансового кредиту № 15019-10/2022 від 16.10.2022 року та № 28911-10/2022 від 30.10.2022 року підлягає стягненню на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

В задоволенні решти позовних вимог суд відмовляє.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується ст. 141 ЦПК України і стягує з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 209-265, 280-284 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі ст. ст. 203, 512, 639, 1054, 1055 Цивільного кодексу України,-

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 15019-10/2022 від 16.10.2022 року, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 , в розмірі 11375 гривень, яка складається з:

- заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 7000 гривень;

- заборгованості за відсотками в розмірі 4375 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 28911-10/2022 від 30.10.2022 року, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 , в розмірі 2500 гривень, яка складається з:

- заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 2000 гривень;

- заборгованості за відсотками в розмірі 500 гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» витрати на сплату судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в розмірі 1073 гривні 60 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: А. О. Тимошенко