Справа № 562/4683/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.02.2024 року Здолбунівський районний суд Рівненської області в складі головуючого судді Саган Л.В., розглянувши в м.Здолбунові позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту неприйняття спадщини та визнання особи такою, що втратила право на спадкування, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить суд:

1) встановити факт, що ОСОБА_2 не прийняв своєчасно спадщину після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки на момент смерті та відкриття спадщини не проживав разом зі спадкодавцем;

2) визнати за нею право власності на спадкове майно за законом, а саме: на 1/4 частину будинковолодіння АДРЕСА_1 , після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

3) визнати за нею право власності на спадкове майно за законом, а саме: на 3/4 частини будинковолодіння АДРЕСА_1 , після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заяву було подано без додержання вимог, зазначених у ст.ст.175, 177 ЦПК України, на підставі чого ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 04 січня 2024 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, ухвалу суду про залишення позову без руху від 04 січня 2024 року позивач отримала 13 лютого 2024 року.

Станом на 29 лютого 2024 року позивач не усунула недоліки позовної заяви, вказані в ухвалі про залишення позову без руху і таким чином не виконала вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України у строк, встановлений судом.

Положеннями частин 3, 4 ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до пунктів 1, 2, 6 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.).

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог національного законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань.

Допущені при оформленні заяви недоліки позбавляють суд можливості провести підготовку справи до розгляду, призначити її, розглянути та ухвалити рішення у відповідності до Закону. Підстав для звільнення від доказування судом не встановлено.

Згідно положень ч.3 ст.185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі наведеного суд дійшов висновку, що позовну заяву слід визнати неподаною та повернути позивачеві.

Частиною 7 ст.185 ЦПК України встановлено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст.ст.12, 43, 185, 352-355 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту неприйняття спадщини та визнання особи такою, що втратила право на спадкування - повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

С у д д я