Провадження №2/447/143/24
Справа №447/3865/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

21.03.2024 Миколаївський районний суд Львівської області

в складі: головуючої-судді ДрузюкМ.М.

секретар судового засідання Іськів О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням( викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства « Страхова компанія « ІНГО» про відшкодування шкоди,

за участі:

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

встановив:

Стислий виклад обставин справи.

Представник позивача звернувся до Миколаївського районного суду Львівської області позов до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго» (далі по тексту АТ «СК «Інго») про відшкодування шкоди. В обґрунтування позову посилається на те, що 18.07.2023 о 09 год. 00 хв. за адресою вул. Дрогобицька, 22, с. Рудники, Стрийського району, Львівської області, водій ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом марки «Renault Logan» д.н.з. НОМЕР_1 , не дотрималася безпечної швидкості, здійснила зіткнення з припаркованим автомобілем марки «Opel Combo» д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 . Постановою Миколаївського районного суду Львівської області у справі №447/2293/23 від 05.09.2023 ОСОБА_4 визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент ДТП транспортний засіб марки «Renault Logan» д.н.з. НОМЕР_1 був забезпечений договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №211580894, виданим АТ «СК «ІНГО».

Таким чином, у даному випадку, на АТ «СК «ІНГО» покладено обов?язок відшкодувати ОСОБА_5 різницю між вартістю автомобіля марки Opel Combo д.н.з. НОМЕР_2 до та після ДТП.

Після звернення позивача до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування, відповідачем проведено огляд пошкодженого автомобіля марки «Renault Logan», д.н.з. НОМЕР_1 , на підставі якого надано звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №51149 від 16.08.2023, складеним суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_6 , відповідно до якого вартість відновлювального ремонту КТ3 Opel Combo становить 475 847,57 грн, а ринкова вартість КТ3 Opel Combo може складати 151 035,32 грн.

Відповідно до висновку про вартість пошкодженого колісного транспортного засобу №51914 від 30.08.2023 складеним суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_6 , встановлено, що ринкова вартість КТЗ «Opel Combo» д.н.з. НОМЕР_2 до пошкодження становить 15 035, 32 грн., ринкова вартість КТЗ «Opel Combo» д.н.з. НОМЕР_2 після пошкодження становить 72 620, 47 грн.

АТ «СК «ІНГО» здійснило виплату на користь ОСОБА_1 у розмірі 78 414, 85 грн.

Оскільки, позивач не погодився з сумою виплати, надіслав на адресу відповідача вимогу про проведення експертизи, однак відповідач не залучив експерта, натомість позивачка замовила судову транспортну-товарознавчу експертизу спірного автомобіля у судового експерта ОСОБА_7 . Судовим експертом визначено, що утилізаційна вартість автомобіля марки Opel Combo, д.н.з. НОМЕР_2 , враховуючи дані про особливості стану транспортного засобу, внаслідок пошкодження автомобіля під час ДТП 18.07.2023 становить 53 270 грн., що підтверджується висновком експерта за результатами транспортно-товарознавчої експертизи №52/23 від 25.10.2023.

Таким чином, АТ «СК «ІНГО» зобов`язана виплатити ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 98 765,32 грн., а не 78 414, 85 грн..

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з відповідача на його користь 20 350,74 грн. несплаченого страхового відшкодування, 5 700 грн. витрат на проведення експертизи, 1 671,51 грн., пені, 162,24 грн. трьох відсотків річних та 25 500 грн витрат на правову допомогу, відповідно до заяви про збільшення позовних вимог.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 04.12.2024 у справі відкрито провадження і призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 09.01.2024. Відповідачу визначено строк для подання відзиву, заперечень.

На адресу суду 03.01.2024 від представника відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування чого вказав, що відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку завданого власникові колісного транспортного засобу №51149 від 16.08.2023 виконаного СОД ОСОБА_6 вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Opel Combo» д.н.з. НОМЕР_2 , яка визначена за витратним підходом становить 475 847, 57 грн. Ринкова вартість автомобіля марки «Opel Combo» д.н.з. НОМЕР_2 до моменту ДТП становить 151 035, 32 грн. Відповідно до висновку про вартість пошкодженого автомобіля марки «Opel Combo» д.н.з. НОМЕР_2 після ДТП становить 72 620, 47 грн.

Враховуючи вище наведене збиток було визначено у розмірі (151 035,22 грн.- 72 620,47грн. = 78 414,85 грн, яке було виплачене позивачу в термін встановлений договором страхування. Також зазначив, що ставить під сумнів достовірність висновку експерта №52/23 від 25.10.2023, оскільки у даному висновку відсутній протокол огляду автомобіля, відсутні фото, які підтверджували механічні пошкодження автомобіля та відсутній перелік пошкоджених елементів. Вказав, що з висновку експерта №52/23 від 25.10.2023 не можна встановити за якою ціною було продано автомобіль марки «Opel Combo» д.н.з. НОМЕР_2 , оскільки не було дотримано процедури торгів на платформі Аудатексі.

На адресу суду 08.01.2024 надійшла відповідь на відзив від представника позивача, у якій просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Покликаючись на те, що відповідно до ст. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи якщо за результатами проведеного ним огляду страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування. Відтак у зв`язку із незгодою ОСОБА_1 із визначеним розміром вартості належного їй автомобіля після ДТП, проведення експертизи у даному випадку було обов`язковим. Також у звіті зазначено, що проведення оцінки доручено суб`єкту оціночної діяльності ОСОБА_6 , отже у даному випадку при визначенні вартості автомобіля до та після ДТП ОСОБА_6 виступав як суб`єкт оціночної діяльності, а не як судовий експерт. Щодо посилання відповідача про наявність сумнівів у експертизі судового експерта ОСОБА_7 пов`язаного з відсутністю протоколу огляду автомобіля та фотографій пошкоджених складових автомобіля, зазначив наступне, що ні в Законі України «Про судову експертизу», ні в Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів не передбачено обов`язкового складання протоколу чи долучення фотографій пошкоджень автомобіля до висновку експерта.

Щодо твердження відповідача про короткий термін проведення торгів та складання оцінки вартості автомобіля тільки з однієї пропозиції, то такі є безпідставними оскільки, під час проведення аукціону було отримано три пропозиції щодо купівлі даного автомобіля та обрано найбільшу із них, про що зазначено у висновку експерта. Також, зазначив що тривалість торгів 145 год (6 днів) була достатньою для визначення утилізаційної вартості досліджуваного автомобіля.

Ухвалою суду від 09.01.2024 розгляд справи відкладався.

На адресу суду 16.01.2024 від представника позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, у якій просив стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування у розмірі 20 350, 47 грн., 1 671, 51 грн. пені, 162, 24 грн. 3% річних та витрати на проведення експертизи у розмірі 5700 грн.

На адресу суду 05.02.2024 від представника відповідача ОСОБА_3 надійшло клопотання про призначення повторної судової автотоварознавчої експертизи.

Ухвалою суду від 05.02.2024 у задоволенні клопотанні представника відповідача ОСОБА_3 про призначення повторної судової автотоварознавчої експертизи відмовлено.

На адресу суду 07.02.2024 від представника відповідача надійшли доповнення до відзиву, в обґрунтування якого зазначив, що відповідачем виконано всі вимоги передбачені законом, щодо дотримання термінів на огляд пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля. Також повідомив, що позивачем визнається вартість автомобіля до моменту ДТП, однак він не погоджуючись із сумою виплати страхового відшкодування звернувся до експерта для проведення судової експертизи. Аналізуючи висновок експерта №52/23 від 25.10.2023 зазначив, що питання яке ставилось для дослідження експерту не відповідало вимогам закону, визначити утилізаційну вартість автомобіля було неможливим та торги, які були проведенні для визначення вартості автомобіля після ДТП не відбулися у відповідний строк, а тому враховуючи вище наведене, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду 07.02.2024 розгляд справи відкладено.

На адресу суду 19.02.2024 від представника позивача надійшли додаткові пояснення, у яких вказує, що не погоджується із твердженнями відповідача, оскільки питання яке ставилось експерту для проведення експертизи відповідає положенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, якою керується експерт при дослідженні та не суперечить п. 30.2 ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у яких зазначено, транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно, неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Щодо твердження відповідача про те, що судовий експерт ОСОБА_7 отримав лише одну пропозицію на придбання автомобіля, то такі підлягають спростованню, оскільки у додатку №1 до висновку експерта у графі «Зобов`язуюча пропозиція» вказано про три пропозиції купівлі по даному автомобілю та обрано найбільшу у розмірі 52 270 грн.

Щодо вибору методики для визначення вартості утилізації автомобіля, то судовий експерт ОСОБА_7 зазначав, що даний вид визначення вартості утилізації більше підходить до визначення утилізаційної вартості окремих складових, агрегатів, тому, що потребує великих затрат часу та коштів, які можуть перевищити утилізаційну вартість автомобіля, оскільки необхідно провести повне розбирання КТЗ, дефектування кожної складової, в умовах та із залученням спеціалістів (дилерських мереж) спеціалізованих СТО, а також залучення експертів інших спеціальностей (технічний стан автомобіля, економічна експертиза). Таким чином, судовий експерт ОСОБА_7 мотивував своє рішення щодо обрання методу визначення утилізаційної вартості автомобіля Opel Combo д.н.з. НОМЕР_2 .

У судовому засіданні експерт Онишко Р.М. для роз`яснення висновку № 52/23 від 25.10.2022 повідомив, що проводив транспортно-товарознавчу експертизу за заявою ОСОБА_1 , на вирішення якої поставлено питання про утилізаційну вартість автомобіля Opel Combo д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок пошкодження під час ДПТ 18.07.2023. Повідомив, що проводив товарознавчу експертизу для визначення вартості автомобіля після ДТП, автомобіль був ним оглянутий, він перебував в неробочому стані, експертиза проведена відповідно до п. 7.19 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів , який передбачає, що у разі наявності даних щодо продажу аналогічного КТЗ у такому самому технічному стані за вартість утилізації КТЗ, що оцінюється, може прийматися ціна продажу зазначеного аналогічного КТЗ. Після чого ним була складена заявка (оглянуто та сфотографовано автомобіль), передано до Аудатекс України для встановлення даних щодо продажу автомобіля Opel Combo. Стосовно визначення вартості утилізації КТЗ на підставі п. 7.18 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, експерт зазначив, що такий спосіб проведення експертизи потребує значних витрат та коштів та більше підходить для визначення утилізаційної вартості окремих складових, агрегатів, а тому ним була визначена вартість утилізації транспортного засобу на підставі п. 7.19 Методики.

Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до постанови Миколаївського районного суду Львівської області у справі №447/2293/23 від 05.09.2023, 18.07.2023 о 09 год. 00 хв. за адресою: вул. Дрогобицька, 22, с. Рудники, Стрийського району, Львівської область, водій ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом марки «Renault Logan» д.н.з. НОМЕР_1 , не дотрималася безпечної швидкості, здійснила зіткнення з припаркованим автомобілем марки «Opel Combo» д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 . ОСОБА_4 визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки «Opel Combo» д.н.з. НОМЕР_2 , власником є ОСОБА_1 .

Відповідно до витягу про перевірку чинності полісу №211580894 цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «Renault Logan», д.н.з. НОМЕР_1 застрахована у АТ «СК «ІНГО». Дана обставина сторонами не заперечується

Представник позивача 02.08.2023 звернувся до відповідача з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про виплату страхового відшкодування.

Згідно з звітом № 51149 від 16.08.2023 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «Opel Combo» д.н.з. НОМЕР_2 , складеним суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_6 , встановлено, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Opel Combo» д.н.з. НОМЕР_2 становить 475 847,57 грн., ринкова вартість зазначеного транспортного засобу становить 151 035,32 грн., вартість відновлювального ремонту перевищує вартість транспортного засобу, а тому вартість матеріального збитку прирівнюється до ринкової вартості та становить 151 035,32 грн.

Відповідно до висновку про вартість пошкодженого колісного транспортного засобу №51914 від 30.08.2023 складеним суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_6 , встановлено, що ринкова вартість КТЗ «Opel Combo» д.н.з. НОМЕР_2 до пошкодження становить 151 035, 32 грн., ринкова вартість аварійного (несправного) КТЗ «Opel Combo» д.н.з. НОМЕР_2 після аварії може становити 72 620, 47 грн.

Представник позивача листом від 12.09.2023 звертався до відповідача з метою повідомлення розміру затвердженої суми страхового відшкодування.

Відповідач у листі від 18.09.2023 повідомив позивача, що рішення про виплату ним ще не прийнято, таке буде прийнято відповідно до вимог ст. 36.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»

Надалі, відповідачем сплатив позивачу страхове відшкодування у розмірі 78 414, 85 грн, що підтверджується копією квитанції від 11.10.2023.

22 вересня 2023 року представник позивача на адресу АТ «СК «ІНГО» направив вимогу про проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи у зв`язку з незгодою, ОСОБА_1 із визначеним розміром вартості належного їй автомобіля після ДТП.

У зв`язку з відмовою відповідача провести експертизу, 27.09.2023 представник ОСОБА_1 звернувся до судового експерта для призначення експертизи та надіслав на адресу АТ «СК «ІНГО» повідомлення про огляд даного автомобіля експертом 05.10.2023 за адресою: Стрийський район, с. Рудники, вул. Л. Українки, 38.

Відповідно до висновку експерта №52/23 від 25.10.2023, складеного Романом Онишко, утилізаційна вартість автомобіля марки «Opel Combo» д.н.з. НОМЕР_2 , враховуючи дані про особливості стану транспортного засобу внаслідок пошкодження автомобіля під час ДТП 18.07.2023 , що утримані при проведенні огляду 25.10.2023, становить 52 270 грн. До висновку експерта додана зобов`язуюча пропозиція Autoonline (Аудатекс Україна).

Відповідно до платіжної інструкції № 0.0..1 від 14.10.2023 позивачка перерахувала експертові ОСОБА_7 5 700 грн. як оплату за експертні послуги відповідно до рахунку від 05.10.2023.

Представник позивача 02.11.2023 надіслав на адресу відповідача претензію про виплату страхового відшкодування в розмірі 20 350,47 грн., 5 700 грн. витрат на послуги експерта, пені , в якій зокрема зазначив , що погоджується з вартістю автомобіля до ДТП, яка визначена оцінювачем ОСОБА_6 у сумі 151 035,32 грн., проте покликаючись на висновок експерта вказує, що утилізаційна вартість автомобіля після ДТП становить 52 270 грн. , а тому просить сплатити на її користь різницю між вартістю автомобіля, визначену до ДТП ОСОБА_6 та судовим експертом після ДТП , що становить 20 350,47 грн. (151 035,32 грн. 78 414,85 грн. (сплачені відповідачем) - 52 270 грн).

У відповідь на претензію відповідач листом від 09.11.2023 повідомив, що відповідно до звіту від 16.08.2023 відновлювати автомобіль «Opel Combo» є економічно недоцільним, тому що вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість , отже вартість матеріального збитку, заподіяного власником автомобіля «Opel Combo», в результаті ДТП визначається у розмірі його ринкової вартості до моменту пошкодження - 151 035,32 грн. Сума страхового відшкодування визначається як різниця 151 035,32 грн. та 72 620,47 грн. вартості залишків, відповідно до висновку про вартість пошкодженого КТЗ № 51914 від 30.08.2023, які вже були виплачені.

Предметом даного спору є відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу України).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України «Про страхування»).

Відшкодування шкоди, заподіяної власником (володільцем) транспортного засобу, цивільно-правова відповідальність якого застрахована урегульовано Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі по тексту Закон № 1961-IV ).

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо - транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону № 1961-IV).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV).

Відповідно до п. 2.1. ст. 2 Закону № 1961-IV, його норми мають перевагу над нормами інших законів у цій сфері страхування.

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за цим законом є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону).

Стаття 4 цього закону визначає суб`єктів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, зокрема до таких відносяться страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ), потерпілі.

Згідно із статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми, в порядку визначеному законом.

Відповідно до статті 9 Закону № 1961-IV страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

За змістом пункту 22.1 статті 22, статті 23 цього Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Таким чином, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 1961-IV порядку.

Відповідно до ст. 35 Закону № 1961-IV для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до ст. 30 Закону № 1961-IV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

З наданих суду доказів вбачається те, що автомобіль марки «Opel Combo» д.н.з. НОМЕР_2 є фізично знищеним, оскільки витрати на відновлення автомобіля перевищують ринкову вартість непошкодженого транспортного засобу до ДТП. Дана обставина сторонами не заперечується. А відтак, витрати які підлягають відшкодуванню розраховуються відповідно до п. 30.2 ст. 30 Закону № 1961-IV.

У постанові Верховного Суду від 05 серпня 2020 року у справі № 362/3680/17, провадження № 61-40490св18 у подібних правовідносинах, де автомобіль позивача, так само як і у цій справі, в розумінні статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» теж вважався фізично знищеним, касаційний суд дійшов висновку, що ухвалення законного й обґрунтованого рішення у справі є неможливим без визначення відповідно до статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» різниці між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди.

Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ встановлений Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092 (далі по тексту - Методика).

Пунктом 2.3 Методики передбачено, що вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого колісного транспортного засобу.

Утилізаційна вартість КТЗ визначається як грошова сума, яку передбачається одержати від продажу не придатного для експлуатації за прямим функціональним призначенням КТЗ для альтернативного використання його справних і придатних до експлуатації складників (п. 2.2. Методики).

Відповідно до пункту 2.4 Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Згідно з п.п. 7.17 Методики, якщо вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників розукомплектованого або аварійно пошкодженого КТЗ, перевищує його ринкову вартість без зазначених пошкоджень, то ринкова вартість такого КТЗ не розраховується. Відновлення такого КТЗ за принципом внеску є економічно недоцільним. У цьому випадку може бути визначена вартість утилізації КТЗ.

Відповідно до пункту 7.18 Методики вартість утилізації КТЗ визначається як сума ринкової вартості технічно справних складників та вартості металобрухту складників, які залишилися, або із застосуванням методу питомої ваги окремої складової КТЗ від ринкової вартості КТЗ.

У разі наявності даних щодо продажу аналогічного КТЗ у такому самому технічному стані за вартість утилізації КТЗ, що оцінюється, може прийматися ціна продажу зазначеного аналогічного КТЗ (п. 7.19 Методики).

В підтвердження ринкової вартості автомобіля та його вартість після знищення, сторони надали відповідні докази, позивач висновок експерта №52/23 від 25.10.2023, відповідач звіт № 51149 від 16.08.2023 та висновок оцінювача № 51914 від 30.08.2023. Позивач погодився з вартістю транспортного засобу «Opel Combo» визначеного у звіті оцінювача ОСОБА_8 № 51149 від 16.08.2023 до пошкодження у сумі 151 035,32 грн. Проте, не погодився з ринковою вартістю автомобіля після ДТП визначеною оцінювачем.

Відповідно до ст.. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Статтею 110 ЦПК України визначено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Відповідно до висновку транспортно-товарознавчої експертизи №52/23 від 25.10.2023, складеного експертом Онишко Р.М., утилізаційна вартість автомобіля марки «Opel Combo» д.н.з. НОМЕР_2 , враховуючи дані про особливості стану транспортного засобу внаслідок пошкодження автомобіля під час ДТП 18.07.2023 , що отримані при проведенні огляду 05.10.2023, становить 52 270 грн. Суд зазначає, що висновок транспортно-товарознавчої експертизи № 52/23 від 25.10.2023, складений експертом Онишком Р.М., який обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Стосовно доводів представника відповідача про те, що нормами Закону не передбачено такого способу визначення розміру завданої шкоди як визначення утилізаційної вартості, суд зазначає, що відповідно до п. 7.17 Методики якщо вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників розуклемптованого або аварійно пошкодженого колісного транспортного засобу, перевищує його ринкову вартість без зазначених пошкоджень, то відновлення такого колісного транспортного засобу за принципом внеску є економічно недоцільним. У цьому випадку може бути визначена вартість утилізації колісного транспортного засобу. Відповідно до звіту від 16.08.2023 вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу КТЗ (203 693,46 грн.) перевищує його ринкову вартість без зазначених пошкоджень, то у цьому випадку може бути визначена вартість утилізації колісного транспортного засобу, що було проведено експертом ОСОБА_7 на підставі п. 7.19 Методики шляхом визначення ціни продажу цього ж транспортного засобу, шляхом виставлення на платформу Автоонлайн (Аудатекс Україна), на якій визначення ринкової вартості автотранспорту, запчастин та майна (уживаного та пошкодженого) виконується за допомогою оперативних тендерних торгів.

Стосовно інших доводів представника відповідача, суд зазначає, що відповідно висновку експерта , що було підтверджено ним у судовому засіданні, досліджуваний автомобіль марки «Opel Combo» був ним оглянутий та сфотографований, з повним описом та калькуляцією відновлювального ремонту , фотозображенням був виставлений на інтернет-торги на платформі Автоонлайн, по закінченню яких була визначена найбільша з пропозицій купівлі в сумі 52 270 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач повідомляв відповідача про час та місце проведення огляду пошкодженого транспортного засобу для проведення експертизи, проте представник ТОВ «СК «Інго» на експертне обстеження не з`явився. Дана обставина представником відповідача не заперечувалася.

Щодо доводів відповідача про порушення проведення процедури торгів на платформі Автоонлайн, суд зазначає, що відповідно до копії зобов`язуючої пропозиції, доданої до висновку експерта, було взято найвищу з трьох пропозицію купівлі пошкодженого транспортного засобу «Opel Combo». Разом з цим, п. 7.19 Методики передбачено визначення ціни продажу аналогічного КТЗ.

Разом з цим, суд зазначає, що судом було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про призначення повторної судової автотоварознавчої експертизи, оскільки ним, зокрема, не обґрунтовано сумнівів у правильності висновку первинної експертизи (транспортно-товарознавчої) та порушень у її проведенні. Після отримання усних пояснень у судовому засіданні експерта ОСОБА_7 представник відповідача клопотань про призначення додаткової (повторної) експертизи на розгляд суду не подавав.

Враховуючи, що ринкова вартість автомобіля «Opel Combo» до ДТП становить 151 035,32 грн., а утилізаційна вартість даного автомобіля після ДТП відповідно до висновку експерта №52/23 від 25.10.2023, складеного судовим експертом Онишко Р.М., який є належним та допустимим доказом, становить 52 270 грн, страхове відшкодування повинно складати 98 765, 32 грн. А, відтак, беручи до уваги ліміт відповідальності страховика (130 000 грн.), виплачені страховиком страхове відшкодування в сумі 78 414,85 грн., позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 20 350,47 грн. страхового відшкодування є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.34 Закону № 1961-IV протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти.

Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Пунктом 36.5 ст. 36 Закону № 1961-IV передбачено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

За ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 511 ЦК України у випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Таким чином, грошовим зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У ч. 3 ст. 510 ЦК України визначено, що якщо кожна зі сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Саме до таких грошових зобов`язань належить укладений договір про надання послуг, оскільки він установлює ціну договору - страхову суму.

Стаття 625 ЦК України встановлює відповідальність за порушення грошового зобов`язання.

Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом викладених норм правовідношення, в якому страховик, у разі настання страхового випадку, зобов`язаний здійснити страхову виплату, є грошовим зобов`язанням, на суму якого у разі прострочення його виконання страховиком нараховуються суми, передбачені законом і договором страхування (зокрема, пеня, 3 % річних, інфляційні втрати).

Таким чином, зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 (провадження № 12-14гс18) зазначила, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі.

При безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК України).

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні майнових витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Відповідно до пункту 36.5 статті 36 Закону № 1961-IV за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Тобто відповідальність страховика, передбачена пунктом 36.5 статті 36 Закону № 1961-IV та ч. 2 ст. 625 ЦК України, настає виключно у випадку, якщо невиконання грошового зобов`язання відбулося з його вини як боржника у даних правовідносинах. Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду у справі № 447/2222/20 від 21.04.2022.

Зобов`язання зі сплати трьох процентів річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю тобто, що інфляційні втрати не є штрафними санкціями, а входять до складу грошового зобов`язання. Такий правовий висновок, викладений у постанові Великої Палата Верховного Суду від 07.04.2020 у справі № 910/4590/19.

Відповідно до п.36.2 ст. 36 Закону України № 1961-IV страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Отже, право постраждалої особи (іншої особи, яка набула таке право) щодо відшкодування не лише шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а й відповідальності за несвоєчасне виконання страховиком (у визначених законом випадках - МТСБУ) такого обов`язку (регламентної виплати), передбачене нормами чинного законодавства та підтверджується сталою судовою практикою.

Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача 02.08.2023 звернувся до ТОВ «СК «Інго» із заявою про здійснення страхового відшкодування. Обов`язок по прийняттю відповідного рішення та здійсненню страхової виплати виник у відповідача, після спливу 90 днів з дня подання вказаної заяви.

Як вбачається із розрахунку наданого стороною позивача, представник просить стягнути з відповідача за період з 01.11.2023 по 05.02.2024 (з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 26.01.2024) в розмірі 1 671,51 грн. пені, 162,24 грн. 3 % річних. Відповідачем доказів щодо неправильності нарахування пені, трьох відсотків річних, суду не надано.

Враховуючи наведене, позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача пені з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, трьох відсотків річних за період з 01.11.2023 по 05.02.2024 є підставною і така підлягає до задоволення.

Згідно із частинами першою, п`ятою - сьомою статті 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Відповідно до ч.6 ст.139 ЦПК розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

За заявою учасника справи про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи, такий висновок судом до розгляду не приймається, якщо суд визнає наявність таких підстав.

Велика палата Верховного Суду у постанові від 22.11.2023 у справі № 712/4126/22 дійшла висновку, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує не те, коли замовлено експертизу та отримано висновок експерта - до чи після звернення позивача до суду із позовом, а те, чи пов`язані безпосередньо ці витрати з розглядом справи. Відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі. Відтак сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ.

Враховуючи, вищенаведене, суд дійшов висновку, що витрати понесені стороною позивача на оплату вартості транспортно-товарознавчої експертизи, за результатами якої складений висновок експерта № 52/23 від 25.10.2023, і підлягають стягненню судом з відповідача на користь позивача в розмірі 5 700 грн.

В частині стягнення з відповідача в користь позивача витрат понесених на професійну правничу допомогу, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Представник відповідача заперечив щодо стягнення витрат на правову допомогу у зв`язку з їхньою недоведеністю та відсутністю в матеріалах справи доказів, які підтверджують понесення стороною позивача таких витрат.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу по даній справі, позивачем надано договір про надання правової допомоги від 01.08.2023, ордер про надання правничої допомоги адвокатом Михалевським Ю.Р., свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №023 від 31.10.2013, детальний опис робіт виконаних адвокатом на загальну суму 25 500 грн, що включає в себе вивчення матеріалів справи , складення позовної заяви, відповіді на відзив, заяви про збільшення позовних вимог, підготовка до судових засідань та доїзд до суду.

Суд вважає, що розмір витрат за складання позовної заяви, відповіді на відзив на позовну заяву, клопотань та уточнення позовних вимог, які подавалися через систему «Електронний Суд» (окрім позовної заяви) у сумі 25 500 грн. є завищеною, враховуючи категорію та складність справи та обізнаність представника у такій, реальність та необхідність такої допомоги, клопотання представника відповідача, а тому вважає, що дану вимогу слід задовольнити в розмірі 7500 грн, оскільки саме такий розмір відповідатиме критеріям реальності та співмірності.

Щодо розміру витрат, пов`язаних з явкою до суду для участі в судових засіданнях адвоката, суд зазначає, що адвокатом не було надано доказів понесення витрат на доїзд до Миколаївського районного суду Львівської області.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, так як позов задоволено, з відповідача в користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст.5, 12, 13, 81, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства « Страхова компанія « ІНГО» про відшкодування шкоди задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія « ІНГО» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 22 184 ( двадцять дві тисячі сто вісімдесят чотири) грн. 22 (двадцять дві) коп. та 5 700 ( п`ять тисяч сімсот) грн. витрат на проведення експертизи.

Стягнути з Акціонерного товариства « Страхова компанія « ІНГО» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073(одна тисяча сімдесят три) 60 (шістдесят) коп .

Стягнути з Акціонерного товариства « Страхова компанія « ІНГО» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 500 ( сім тисяч п`ятсот) грн.

Відповідно до частини 6 статті 259 та частини 1 статті 268 Цивільного процесуального кодексу України складання повного рішення суду відкладено на п`ять днів.

У зв`язку з оголошенням у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повні найменування та ім`я сторін

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач Акціонерного товариства « Страхова компанія « ІНГО», , місце знаходження: вул.Бульварно-Кудрявська, 33, м.Київ.

Повний текст рішення складено 26.03.2024.

Суддя Друзюк М. М.