Справа № 444/191/24
Провадження № 2-о/444/44/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

20 березня 2024 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Олещук М. М.,

секретаря судового засідання Мачіха Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Жовкві Львівської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до Львівської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою, у якій просить встановити юридичний факт належності правовстановлюючого документа, а саме те, щодержавний акт на право приватної власності на землю серії ЛВ №001237 від 17.02.2000 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №0000187, який виданий ОСОБА_1 , належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Заявник свої вимоги мотивує тим, що в даному державному акті на право приватної власності на землю серії ЛВ №001237 від 17.02.2000 року, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №0000187, допущено помилку в прізвищі та імені заявника.

На підставі вищевикладеного заявник зазначає, що ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на який посвідчується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 10 грудня 2003 року. Даний житловий будинок знаходиться на земельній ділянці площею 0,0704 га, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю від 17.02.2000 року, серія ЛВ №001237, надалі - Державний акт.

Під час реєстрації земельної ділянки в державному земельному кадастрі та реєстрації прав з`ясовано, що під час складання вищевказаного Державного акту допущено помилку в написанні прізвища та імені. Зокрема, в Державному акті допущено помилку в прізвища « ОСОБА_2 » та імені « ОСОБА_3 ». Під час вчинення реєстраційних дій, це було однією з підстав у відмові у вчиненні такої, про що оформлено Рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій від 30.06.2023 №68251080. Реєстратором роз`яснено право звернутися до суду для встановлення факту належності документу Державного акту ОСОБА_1 .

У зв`язку з викладеним вище, заявник саме через цю обставину змушена звернутися за захистом своїх прав до суду. Просить суд заяву задоволити.

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 19.02.2024 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи в порядку окремого провадження призначено на 20.03.2024 року.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак представником заявника ОСОБА_4 подано письмову заяву, в якій представник зазначила про те щоб розгляд справи проводити у відсутності заявника та її представника. Також зазначила, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Львівської міської ради Львівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого міська рада була повідомлена належним чином, однак від Львівської міської ради на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, за наявними матеріалами справи.

Суд вважає за можливе розглянути та вирішити справу без участі заявника та представника заінтересованої особи, зважаючи на те, що вони належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання, від них на адресу суду надійшли клопотання про розгляд справи у їх відсутності.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом, такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Суд враховує, що прийняття рішення суду про встановлення факту належності правовстановлюючого документа необхідне заявнику для усунення помилки та приведення документів у відповідність.

Спору про право з матеріалів справи судом не встановлено.

А тому, суд дійшов висновку, що дана справа підлягає розгляду в порядку окремого провадження.

Так, якщо громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження, місце проживання не відповідають записам у паспорті чи свідоцтві про народження або в інших документах, які хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Гряда, Жовківського району Львівської області, що підтверджується викладеним у паспорті громадянина України серії НОМЕР_2 , який виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 27.09.1999 року (арк.спр.14-15).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_5 (арк.спр.13).

Згідно з карткою платника податків, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 видано реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб-платника податків НОМЕР_1 (арк.спр.17).

Із дублікату свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 10.12.2003 року встановлено, що таке видано ОСОБА_1 на будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (арк.спр.18).

З копії Державного акта на право приватної власності на землю серії ЛВ №001237 від 17.02.2000 року, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №0000187 встановлено, що такий виданий ОСОБА_1 (арк.спр.19-20).

Однак, в даному державному акті на право приватної власності на землю серії ЛВ №001237 від 17.02.2000 року помилково зазначено прізвище " ОСОБА_6 " та ім`я " ОСОБА_3 " замість " ОСОБА_1 ".

Як встановлено з копії рішення №68251080 державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_7 від 30.06.2023 року, реєстратором відмовлено в проведенні реєстраційних дій, так як в поданому заявником Державному акті від 17.02.2000 року та відомостей ДЗК наявні розбіжності щодо ПІБ заявника та номеру Державного акту (арк.спр. 38).

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, про те, що зібрані у справі докази вказують на наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту належності документа.

Відповідно до ч.7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись статтями 258, 259, 264, 265, 315-318, 319, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт про те, що державний акт на право приватної власності на землю серії ЛВ №001237 від 17.02.2000 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №0000187, який виданий ОСОБА_1 , належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 25 березня 2024 року.

Суддя: Олещук М. М.