Справа № 357/9025/23
Провадження № 2-о/357/39/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Бондаренко О. В., присяжних: Савлук Л.С., Старжинської Т.Ю., при секретарі Вангородській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: орган опіки та піклування Білоцерківської міської ради Київської області, особа, відносно якої розглядається справа: ОСОБА_2 , про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення опіки,

В С Т А Н О В И В :

27.07.2023 представник заявника, адвокат Турченко Віта Володимирівна, звернулася до суду з даною заявою мотивуючи тим, що ОСОБА_1 є зятем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,яка проживає протягом останнього часу разом із ним та своєю дочкою ОСОБА_3 , оскільки потребує постійного стороннього догляду та піклування в силу свого віку та у зв`язку із різким погіршенням стану здоров`я. Так, протягом останніх трьох років стан психічного здоров`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , різко погіршився, що проявляється у стрімкому зниженні пам`яті та втраті набутих побутових навичок, у зв`язку з чим, 04.05.2023 її було поміщено на стаціонарне лікування до КНП КОР «ОПНМО». Згідно виписки з історії хвороби № 1518 від 24.05.2023, протягом лікування у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмічено дезорієнтацію в просторі, втраті побутових навичок,обмеження інтересів, виражене зниження пам`яті, як наслідок потреба у постійному догляді та нагляді, їй було встановлено діагноз: деменція при хворобі Альцгеймера, зі стійкою втратою працездатності. В силу свого захворювання, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, в зв`язку з чим, виникла потреба у призначенні їй опікуна. Коло близьких родичів ОСОБА_2 складається з її дочки - ОСОБА_3 , сина ОСОБА_4 та зятя - ОСОБА_1 , та інших близьких родичів вона не має. Син ОСОБА_2 - ОСОБА_4 близько двох років тому виїхав до Естонії на постійне місце проживання та не має наміру в майбутньому повертатися до України. Дочка ОСОБА_2 - ОСОБА_3 фізично не може опікуватися своєю матір`ю, оскільки в силу захворювання матері, остання часто проявляє агресію до своєї дочки, чинить їй фізичний опір при виконанні дочкою звичайних побутових щоденних справ, таких як прийом їжі та ліків, гігієнічні процедури, переодягання, тощо. Заявник - ОСОБА_1 бажає доглядати свою тещу і бути її опікуном, він має таку можливість, проживає разом із дружиною та тещею за однією адресою, за місцем проживання характеризується позитивно, стан його здоров`я та матеріальний стан дозволяють йому бути опікуном. На даний час всі обов`язки по догляду за ОСОБА_2 у повній мірі виконує заявник, він дбає про створення належних побутових умов для проживання своєї тещі, про її повноцінне харчування, регулярні медичні обстеження, інші умови для її комфортного життя. Тому, просила визнати недієздатною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та встановити над нею опіку, призначивши ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

02.08.2024 судом постановлено ухвалу, якою прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та витребувано докази у справі, а саме: медичну картку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

02.08.2024, згідно протоколу попереднього відбору присяжних, було відібрано присяжних: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

07.09.2023 судом постановлено ухвалу, якою залучено до участі у справі адвоката особи, стосовно якої розглядається справа з Білоцерківського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

03.10.2023 судом постановлено ухвалу, якою призначено у справі судово-психіатричну експертизу для вирішення питання щодо психічного стану ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зупинено провадження у справі на час проведення експертизи.

20.12.2023 судом постановлено ухвалу, якою поновлено провадження у справі, у зв`язку із надходженням до суду висновку судово психіатричного експерта № 345-ц за результатами проведення судово-психіатричної експертизи від 15.12.2023, згідно ухвали суду від 03.10.2023.

Заявник - ОСОБА_1 у судовому засіданні заяву підтримав та пояснив, що з 2018 року перебуває з ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі. Він з дружиною та ОСОБА_2 , матір`ю дружини, проживають однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , мають взаємні права та обов`язки, пов`язані спільним побутом. За станом свого здоров`я дружина не має можливості виконувати обв`язки опікуна, а він має таку можливість і за станом здоров`я і за ментальним станом і фізично. У ОСОБА_2 є син, але він проживає за кордоном і не збирається повертатися до України. ОСОБА_2 за своїм станом здоров`я не впізнає дочку і його, вони ніби чужі для неї люди, однак, його вона слухається, тому він здійснює догляд за тещею, годує її, дає ліки, одягає, миє, відвозить до лікаря. Коли у ОСОБА_2 погіршився стан здоров`я, він відвід її до лікарні на стаціонарне лікування, після чого забрав її на проживання до м. Біла Церква, щоб вона була під постійним наглядом, інколи він навіть її бере із собою на роботу, у випадку, коли йому, для здійснення підприємницької діяльності, необхідно десь виїхати, та у зв`язку з випадком, який стався із ОСОБА_2 , коли вона зачинила вхідні двері і йому довелося їх виламувати, щоб потрапити до помешкання.

Представник заявника, адвокат Турченко Віта Володимирівна, у судовому засіданні заяву підтримала у повному обсязі та зазначила, що ОСОБА_2 проживала в селі, на початку 2022 року захворіла на ОСОБА_7 , перебувала на стаціонарному лікуванні, після чого дочка із зятем забрали її проживати до себе у місто. Заявник, ОСОБА_2 та її дочка проживають однією сім`єю. Син ОСОБА_2 проживає за кордоном та не збирається повертатися. Заявник доглядає за тещею, возить її до лікаря психіатра. Дочка ОСОБА_2 не може з нею справлятися, мати чинить опір їй, а заявника слухається. Крім того, ОСОБА_3 за своїм станом здоров`я не може бути опікуном, вона не уникає від обов`язків щодо утримання матері, але не може фізично з нею справитися. Заявник цілодобово займається тещею, доглядає за нею, годує, миє, одягає.

Особа, відносно якої розглядається справа, ОСОБА_2 , у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце засідання повідомлена належним чином.

Представник особи, відносно якої розглядається справа, адвокат Павлецька Марина Анатоліївна, у судовому засіданні заяву підтримала у повному обсязі та зазначила, що за своїм психічним станом ОСОБА_2 не має можливості з`явитися в судове засідання та давати пояснення по суті справи. ОСОБА_2 страждає на психічний розлад здоров`я, у зв`язку з чим не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Дочка ОСОБА_2 не може бути опікуном, адже неможливо примусити особу виконувати обов`язки опікуна. Інших осіб, крім заявника, які б бажали та могли виконувати обов`язки опікуна, немає. Рішення органу опіки та піклування носить рекомендаційний характер та не є обов`язковим для врахуваннями судом. Тому, вважає, що заяву можливо задовольнити.

Представник заінтересованої особи, за довіреністю у справі ОСОБА_8 , у судове засідання не з`явилася, подала до суду письмові пояснення у справі, в яких зазначила, що 14.10.2023 на засіданні опікунської ради ВК Білоцерківської міської ради було розглянуто звернення щодо призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 , однак заявнику було відмовлено у призначенні його опікуном. ОСОБА_3 , дочка ОСОБА_2 , категорично відмовилася від пропозиції бути опікуном, аргументуючи тим, що має деякі проблеми зі здоров`ям. Проте, що в ОСОБА_3 є деякі проблеми зі здоров`ям не заважає їй бути опікуном, адже опікунство не полягає в догляді, а в захисті прав підопічної. Тому, для захисту прав та законних інтересів ОСОБА_2 доцільно б було, щоб опікуном була саме її дочка ОСОБА_3 . Також, подала до суду витяг з протоколу № 12 засідання опікунської ради при виконавчому комітеті Білоцерківської міської ради та рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 12.12.2023 № 997, які просила врахувати при розгляді справи та просила проводити судове засідання за її відсутності.

Представник заінтересованої особи, за довіреністю у справі ОСОБА_9 , у судовому засіданні підтримала рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 12.12.2023 № 997.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Згідно із ч.1 ст. 295 ЦПК України, заява, зокрема про визнання фізичної особи недієздатною, подається до суду за місцем проживання цієї особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у закладі з надання психіатричної допомоги - за місцезнаходженням цього закладу.

З матеріалів справи (а.с.2-32,34,71) та медичної карти амбулаторного хворого № 522, вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ; має двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ; 08.09.2021 ОСОБА_2 було встановлено діагноз: дисциркуляторна енецефалопатія з помірно вираженими ознаками кортикальної церебральної атрофії; 16.05.2023 ОСОБА_2 було встановлено діагноз: церебральна мікроангіопатія gr. 1 за шкалою Fazekas, атрофічні зміни головного мозку; з 04.05.2023 по 24.05.2023 ОСОБА_2 перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП КОР «ОПНМО» де їй було встановлено діагноз: Деменція при хворобі Альцгеймера; з 02.05.2023 ОСОБА_2 перебуває на обліку та лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня № 4» з приводу зміни особистості органічного ґенезу з погіршенням інтелектуально мнестичними змінами.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 345-ц за результатами проведення судовопсихіатричної експертизи від 15.11.2023 (а.с. 81-82), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає на хронічний, стійкий психічний розлад судинну атеросклеротичну деменцію (F-01.800 за МКХ-10), за своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

За ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та /або/ керувати ними.

Таким чином, суд дійшов висновку, про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною, оскільки вона дійсно внаслідок психічного розладу не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що підтверджено письмовими доказами, які узгоджуються з показаннями свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_10 .

Відповідно до ч. 3 ст. 296 ЦПК України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

З матеріалів справи (а.с. 7 -18, 24-26,33) вбачається, що заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; з 10 травня 2018 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отже являється зятем недієздатної особи - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; психіатричних показань до виконання обов`язків опікуна немає, за медичною допомогою до лікаря нарколога не звертався; має задовільний стан здоров`я, який дозволяє йому постійно надавати соціальні послуги; станом на 29.05.2023 до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває; являється фізичною особою підприємцем та станом на січень 2023 року отримав дохід 2390881,71 грн; за місцем проживання характеризується позитивно, громадський порядок не порушує, приймає активну участь у громадському житті будинку, тактовний, ввічливий, за період проживання жодних зауважень, нарікань від мешканців будинку не надходило; має на праві власності 1/3 частину квартири АДРЕСА_4 , на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 17.11.1995, виданого виконкомом Білоцерківської міської ради народних депутатів, зареєстрованого за № 12615 у книзі № 109.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 дала показання, що вона являється дочкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дружиною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вони усі проживають однією сім`єю періодично за адресою: АДРЕСА_2 та за адресою: АДРЕСА_3 . Мати її не пам`ятає та не сприймає, однак слухається та сприймає заявника у справі. Її чоловік являється приватним підприємцем, фізично здоровий, тому має можливість доглядати за ОСОБА_2 , а вона за станом здоров`я не має можливості доглядати за матір`ю. Її брат ОСОБА_4 близько трьох років проживає в Естонії і не збирається повертатися до України, не допомагає і не бажає забрати до себе матір для догляду. ОСОБА_2 хворіє вже близько трьох років, а з початком повномасштабного вторгнення РФ до України її стан значно погіршився, тому після лікування в КНП КОР «ОПНМО» вони із чоловіком забрали матір до себе. Вона, як дочка, готує їсти, пере одяг, прибирає по господарству, але переодягнути, помити, погодувати та дати ліки матері не має змоги, адже вона її не слухається і фізично з нею справитися важко. Вона працює цілий день, а чоловік має вільний графік роботи, тому має більше можливостей доглядати за матір`ю.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні дала показання, що вона працює у Комунальному некомерційному підприємстві Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня № 4» лікарем психіатром з лютого 2020 року, має стаж роботи 5,5 років. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку у БМР № 4 та проходила у неї лікування, приводив її на огляд ОСОБА_1 , скарги на зятя ОСОБА_2 не заявляла, якщо б такі були, то про це було б зазначено у картці амбулаторного хворого.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у сімейних відносинах із ОСОБА_2 , між ними склалися приязні взаємовідносини, остання сприймає та дослухається до зятя, а заявник має можливість дбати про недієздатну особу.

З матеріалів справи ( а.с.95-96) та рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 12 грудня 2023 року за № 997 (а.с.113) вбачається, що орган опіки та піклування відмовив у призначенні ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що в останньої є дочка ОСОБА_3 , яка не має вагомих причин для відмови від виконання обов`язків опікуна, та як дочка, відповідно до ст. 51 Конституції України зобов`язана піклуватися про свою матір.

Так, відповідно до ст. 51 Конституції України, повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків, однак, згідно із ч. 2, ч. 3 ст. 63 ЦК України опікуном може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю та фізична особа може бути призначена опікуном лише за її письмовою заявою.

Разом з тим, до суду не надано доказів, що ОСОБА_3 надала письмову заяву, про призначення її опікуном матері, а з наданих доказів (а.с.144-145) вбачається, що вона перебувала на стаціонарному лікуванні з приводу ряду захворювань, однак, належних, допустимих та достатніх доказів щодо можливості/неможливості виконання нею обов`язків опікуна до суду не надано.

У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 16.12.2020 у справі № 336/5652/18 (провадження № 61-1595св20) звернуто увагу на те, що відповідно до частини першої статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. У пункті 3.1 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства освіти України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88, зазначено, що при призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки. Опікун або піклувальник призначаються лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб. Опікуном може бути призначено не лише родича, а й осіб, які є близькими підопічному Правилами опіки та піклування не встановлено обмежень щодо кількості опікунів повнолітньої особи.

Ст. 55 ЦК України визначено, що опіка встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до ст. 62 ЦК України, опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

Відповідно до ч.4 ст.63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 ЦК України, опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

При призначенні опікуна обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 (пункт 3.1.).

Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного (ч. 4 ст. 67 ЦК України).

У судовому засіданні встановлено, що повноваження опікуна бажає здійснювати ОСОБА_1 , яка член сім`ї недієздатної особи, який подав до органу опіки та піклування відповідну заяву. Обмежень, за яких він не може бути опікуном, судом не встановлено, адже заявник протипоказань до виконання обов`язків опікуна не має та має можливість надавати недієздатній особі допомогу, опікуватися нею, забезпечувати реалізацію нею законних особистих немайнових і майнових прав та інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Згідно з ч.1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна.

Отже, виходячи з аналізу ч.1 ст. 60 ЦК України та ч.1 ст. 300 ЦПК України, обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.

Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 736/1508/17 (провадження № 61-39361св18), від 23 листопада 2021 року у справі № 751/9572/19 (провадження № 61-3053св21).

До встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування (ст. 65 ЦК України).

Ураховуючи норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, та відсутність у матеріалах справи подання та/або висновку органу опіки та піклування щодо призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_2 , відповідні вимоги заявника задоволенню не підлягають, оскільки відсутність цього подання унеможливлює вирішення судом вказаного питання, так як саме орган опіки та піклування досліджує обставини щодо можливості особи виконувати обов`язки опікуна.

Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 736/1508/17 (провадження № 61-39361св18), 29 березня 2021 року у справі № 184/858/19 (провадження № 61-13874св20), від 19 квітня 2021 року у справі № 755/12409/15-ц (провадження № 61-22566св19), від 28 листопада 2021 року у справі № 751/9572/19 (провадження № 61-3053св21).

Аналізуючи норми ЦК України так ЦПК України у даному питанні, слід звернути увагу також на те, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обов`язок у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна. При цьому із змісту норм ЦК та ЦПК слідує, що вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, полягає в тому, що саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна.

У судовому засіданні встановлено, що подання органу опіки і піклування про призначення недієздатній ОСОБА_2 опікуна не надійшло, тому заява в частині вимог призначення опікуна не може бути задоволена, разом з тим, суд зобов`язаний встановити опіку над недієздатною особою та в даному випадку обов`язки опікуна над недієздатною особою тимчасово покладаються на орган опіки і піклування за місцем її проживання (перебування), до вирішення питання про призначення опікуна в порядку визначеному законом.

Разом з тим, суд враховує, що заявник здійснює постійний догляд за ОСОБА_2 , тому вважає за необхідне встановити опіку над недієздатною особою та тимчасово, до вирішення питання про призначення опікуна над нею, покласти обов`язки опікуна на орган опіки та піклування Білоцерківської міської ради Київської області, який не позбавлений можливості внести до суду подання про призначення певної особи опікуном недієздатної особи, а ОСОБА_2 залишити під наглядом ОСОБА_1 до вирішення питання щодо призначення опікуна недієздатній особі.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає до часткового задоволення.

Згідно із ч.6, ч.7, ч. 8 ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років; клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного судом даним рішенням, та клопотання повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.

Керуючись ст.39,60,63 ЦК України, ст. 295-300, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_5 ), заінтересована особа: Орган опіки та піклування Білоцерківської міської ради Київської області (, місцезнаходження: вулиця Ярослава Мудрого, будинок 15, місто Біла Церква, Київська область, 09117), особа, відносно якої розглядається справа: ОСОБА_2 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_5 ), про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення опіки, задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною та встановити над нею опіку.

У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

До вирішення питання про призначення опікуна в порядку, визначеному законодавством, тимчасово покласти обов`язки опікуна над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на орган опіки та піклування Білоцерківської міської ради Київської області, залишивши її під наглядом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 25.03.2024, з урахуванням ч.3 ст. 124, ч.6 ст. 259 ЦПК України.

Суддя О. В. Бондаренко
ПрисяжніЛ.С.Савлук Т.Ю. Старжинська