ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року м.Суми

Справа №591/8081/21

Номер провадження 22-ц/816/186/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Рунова В. Ю.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Бороха Валерія Миколайовича

на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 12 жовтня 2023 року в складі судді Шелєхової Г.В., постановленої у м. Суми, повний текст якої складено 12 жовтня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

06 вересня 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Зарічного районного суду м. Суми від 20 грудня 2021 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В обґрунтування заяви посилалася на те, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 20 грудня 2021 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частки всіх видів її заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

28 липня 2023 року їй стали відомі обставини, які є істотними для справи, а саме, що відомості про батька ОСОБА_3 записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, тобто зі слів матері. Тому вважає, що юридично Підопригора не є батьком дитини та не мав підстав звертатися до суду з позовом про стягнення аліментів. Вважає, що це є підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 12 жовтня 2023 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд рішення Зарічного районного суду м. Суми від 20 грудня 2021 року в справі № 591/8081/21 у зв`язку з нововиявленими обставинами відмовлено за необґрунтованістю.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 1500 грн 00 коп.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 адвокат Борох В.М., посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали, просить її скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Доводами апеляційної скарги є те, що надані суду докази, а саме: відомості у державному реєстрі актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 28 липня 2023 року з урахуванням приховування позивачем існування вказаної обставини від суду під час звернення до заявниці із позовною заявою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, вважає належними, достатніми, допустимими та такими, що підтверджують обставини, викладені у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Вважає, що позовну заяву про стягнення аліментів на утримання дитини у справі № 591/8081/21 було подано ОСОБА_1 , який не є батьком дитини, що в свою чергу вказує на те, що заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статей 181-184 СК України. У такому разі суд має відмовити в задоволенні позовних вимог.

Підсумовуючи вищевикладене, приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов помилкового та необґрунтованого висновку про те, що заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами задоволенню не підлягає.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - адвокат Качан Н.Ф. просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги представника ОСОБА_2 адвоката Бороха В.М., залишивши оскаржувану ухвалу без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_2 , її представника адвоката Бороха В.М., ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 23 вересня 2021 року у справі № 591/1684/21 визначено місце проживання дитини ОСОБА_4 разом з батьком ОСОБА_1 та припинено стягнення з батька на користь матері аліментів на утримання дитини.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 20 грудня 2021 року у справі № 591/8081/21 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки всіх видів її заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Відмовляючи в задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив із того, що при ухваленні рішення про стягнення аліментів місцевим судом було враховано, що дитина проживає з батьком, заявниця не оспорювала факту батьківства ОСОБА_1 , не оскаржувала рішень про визначення місця проживання дитини з батьком, не заперечувала проти стягнення з неї аліментів. Суд вважав, що відомості у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження не спростовують факти, які були покладені в основу рішення Зарічного районного суду м. Суми від 20 грудня 2021 року, а тому прийшов до висновку, що в заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами не зазначено жодної обставини, передбаченої ч. 2 ст. 423 ЦПК України, відтак заява задоволенню не підлягає.

Переглядаючи вказане судове рішення за доводами апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України встановлено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявленими обставинами за своєю юридичною суттю є фактичні дані, що у встановленому порядку спростовують факти, які були покладені в основу судового рішення.

Для вирішення питання про наявність підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами необхідно розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту).

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 вересня 2021 року в справі № 2-3000/12, провадження № 61-6933св19).

У постанові Верховного Суду від 13 вересня 2022 року в справі № 159/1388/17 (провадження № 61-14240св19) зазначено, що «не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судом у процесі розгляду справи. Отже, істотними обставинами справи вважаються ті, які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, тобто ті, що взагалі не були предметом розгляду у цивільній справі».

У якості нововиявлених обставин у справі, що переглядається, ОСОБА_2 зазначає, що 28 липня 2023 року їй стало відомо, що відомості про батька ОСОБА_3 записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, тобто зі слів матері. Тому вважає, що юридично Підопригора не є батьком дитини та не мав підстав звертатися до суду з позовом про стягнення аліментів.

Як вірно зауважив суд першої інстанції, зі змісту заяви вбачається, що заявниця вказує на те, що ОСОБА_1 не є батьком дитини лише з юридичної точки зору, при цьому не оспорює факт його батьківства відносно сина та не оскаржує рішення про визначення місця проживання з батьком.

Згідно даних у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відомості про батька зазначені зі слів матері 20 вересня 2009 року, тобто на момент ухвалення рішення заявнику були відомі обставини на які вона посилається, як на підставу перегляду за нововиявленими обставинами. При цьому факт запису відомостей про батька дитини за вказівкою ОСОБА_2 на підставі ч. 1 ст. 135 СК України не був перешкодою для звернення її до суду у 2014 році з позовом про стягнення з ОСОБА_1 , як з батька, аліментів на утримання сина. Дані про батька внесені саме за заявою ОСОБА_2 , тому її доводи, що вона про це дізналася лище в 2023 році не відповідають дійсності.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що факт запису відомостей про батька дитини за вказівкою ОСОБА_2 на підставі ч. 1 ст. 135 СК України не був перешкодою для звернення її до суду у 2014 році з позовом до ОСОБА_1 , як до батька дитини, про стягнення аліментів, в подальшому ОСОБА_2 отримувала від ОСОБА_1 аліменти на утримання їх спільного сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Зарічного районного суду м. Суми від 17 жовтня 2014 року, стягнення яких було припинено рішенням цього ж суду від 23 вересня 2021 року.

Син сторін постійно після їх розлучення з 2014 року проживає разом з батьком, при цьому ОСОБА_2 близько 5 років отримувала від ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини, перебуваючи у тому числі за кордоном на заробітках, вказані обставини були об`єктом дослідження справи № 591/1684/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради, про визначення місця проживання дитини з батьком та припинення стягнення аліментів, яке набрало законної сили та ніким із сторін не оскаржувалось в апеляційному порядку (а.с. 9-11).

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Та обставина, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлена судовими рішеннями Зарічного районного суду м. Суми по справах №№: 591/6789/14-ц, 591/1684/21, 591/8081/21, які набрали законної сили та жодною із сторін не оскаржувались, отже не підлягає доказуванню.

Таким чином, повідомлені ОСОБА_2 у заві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у розумінні ст. 423 ЦПК України не є новоявленими. Зокрема, заявниця не довела, що відомості, які містяться у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження мають істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не могли бути відомі заявнику.

До того ж, заявниця не спростовує того факту, що при реєстрації актового запису про народження відносно сина ОСОБА_4 саме за її вказівкою у відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України були записані відомості про батька дитини, так у графі «Відомості про батька» вказано « ОСОБА_1 », дата складання запису: 20 вересня 2009 року. Вказане свідчить про те, що на момент ухвалення рішення Зарічного районного суду м. Суми від 20 грудня 2021 року у справі №591/8081/21 їй були відомі обставини, на які вони посилається у своїй заяві, як на нововиявлені.

Колегія суддів вважає, що обставини, на які посилається заявниця як на нововиявлені, не спростовують факти, покладені в основу судового рішення, і ці обставини не можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається, та ґрунтуються на переоцінці доказів, які вже оцінювалися судом під час розгляду справи.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції зробив правильний висновок, що обставини, на які посилається заявниця, не є нововиявленими, тому підстав для задоволення її заяви немає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування по доводам апеляційної скарги не має.

Від представника ОСОБА_1 - адвоката Качан Н.Ф. до апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу та в прохальній частині заявлено клопотання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.

Разом з відзивом наданий договір про надання правничої допомоги від 02 березня 2024 року, квитанція від 02 березня 2024 року за договором про надання правничої допомоги в цивільній справі б/н від 02 березня 2024 року на суму 1000,00 грн, акт приймання наданих послуг за договором про надання правничої допомоги в цивільній справі б/н від 02 березня 2024 року, ордер про надання правничої (правової) допомоги б/н від 02 березня 2024 року, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Качан Н.Ф.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що клопотання про стягнення судових витрат є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Бороха Валерія Миколайовича залишити без задоволення.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 12 жовтня 2023 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000,00 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: О. І. Собина

В. Ю. Рунов