САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/428/24
Провадження №2-о/726/25/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2024 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді Асташева С. А.,

з участю секретаря судових засідань Сківернічук А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Чернівці, у порядку окремого провадження, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

У С Т А Н О В И В:

22.02.2024 до Садгірського районного суду м. Чернівці надійшла заява ОСОБА_1 від імені та в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення у якій представник заявниці просить суд встановити факт належності ОСОБА_1 трудової книжки НОМЕР_1 від 18 липня 1983 року.

У заяві вказує, що ОСОБА_1 зверталася до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області з метою призначення пенсії за віком, однак листом від 13.12.2023 їй повідомлено, що прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком. Підставою відмови стало не зарахування пенсійним фондом да наявного страхового стаду періодів згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 від 18 липня 1983 року, оскільки у ній на титульній сторінці дошлюбне прізвище зазначено як « ОСОБА_3 инина» (російською мовою), а у свідоцтві про шлюб НОМЕР_2 «Маренина».

Представник вказує, що допущені помилки на титульній сторінці трудової книжки позбавляють заявницю можливості врахування відображених у ній періодів до трудового стажу, а тому встановлення факту має для ОСОБА_1 має юридичне значення та необхідне для реалізації передбаченого законом права на зарахування пенсійним органом до страхового стажу відповідних періодів.

З посиланням на відповідні докази та норми, просить суд задовольнити заяву.

Така заява того ж дня передана на розгляд головуючого судді Асташева С.А., відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.02.2024.

Ухвалою судді Садгірського районного суду м. Чернівці Асташева С.А. від 26.02.2024 відкрито провадження у справі за вказаною заявою та визначено розглядати її за правилами окремого провадження, судове засідання призначено на 11.03.2024, про що повідомлено сторони.

У зв`язку із неявкою заінтересованої особи та відсутністю від неї заяв чи клопотань судове засідання відкладено на 21.03.2024.

У судове засідання заявниця ОСОБА_1 та її представник адвокат Ткачук О.С. не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. 11.03.2024 скерували на адресу суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області не забезпечила участь представника у судовому засіданні, двічі не з`явилися до суду, хоча належним чином повідомлялися про розгляд справи, що не позбавляє суд можливості розглянути справу за їх відсутності.

Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши надані докази, вважає що вимоги заявниці є обґрунтованими, а тому заяву слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України та ст.20 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду з метою захисту своїх цивільних прав, свобод чи інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із п.6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Як зазначено в п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.Суд може встановлювати факти належності документів, які не належать до тих, що посвідчують особу.

Відповідно до п. 1 цієї ж постанови порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Згідно із ч.1 ст. 318 ЦПК у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 48 КЗпП України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначені пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України № 637 від 12 серпня 1993 року, встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, є трудова книжка.

При цьому пункт 26 цього порядку передбачає, можливість встановлення факту приналежності документа особі в судовому порядку, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження.

Згідно із положень Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, яка затверджена наказом Міністерства праці України № 58 від 29.07.1993, - трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідно до п.2 Інструкції, що містить загальні вказівки щодо заповнення трудових книжок вказано, що трудові книжки і вкладиші до них заповнюються у відповідних розділах українською і російською мовами.

До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Поряд із цим варто зазначити, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Як встановлено судом, згідно із даних копії трудової книжки НОМЕР_1 від 18 липня 1983 року, титульна сторінка якої містить інформацію, що вказується російською мовою, дошлюбне прізвище заявниці зазначено як « ОСОБА_3 инина» та викреслено і далі вказано «Бобык» ОСОБА_4 -, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 28.04.1980, ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено запис за № 31.

Відповідно до даних довідки про укладання шлюбу № А-00100 від 22.01.2021 наявні відомості про укладення шлюбу 11 лютого 1983 року (запис № 41) між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після укладення шлюбу прізвище дружина вказано як « ОСОБА_7 ».

Згідно із даними копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 виданого повторно 03.02.2021, 22 березня 1985 року розірвано шлюб, про що зроблено запис за № 34, та прізвище дружини зазначено як « ОСОБА_7 ».

Разом із тим, відповідно до даних копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 від 03.05.1985 « ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уклала шлюб із ОСОБА_9 та після укладення шлюбу прізвище заявниці вказано « ОСОБА_10 ».

Згідно із даними, що вказані у паспорті громадянина України серії НОМЕР_6 , виданому Садгірським РВУМВС України в Чернівецькій області 02 червня 1998 року, дані заявниці вказані як ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також суду надано копію Картки фізичної особи платника податків на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно із даних Листа відділу обслуговування громадян № 3 Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області №2400-1706-8/52239 від 13.12.2023, ОСОБА_1 04.12.2023 зверталася із заявою про призначення пенсії за віком, за результатами розгляду якої прийнято рішення № 07 від 05.12.2023 про відмову у призначенні пенсії за віком.

Відповідно до копії вказаного рішення № 07 від 05.12.2023, за доданими документами не зараховано до страхового стажу періоди згідно із трудової книжки НОМЕР_1 від 18 липня 1983 року, оскільки дошлюбне прізвище заявниці на титульній сторінці зазначено « ОСОБА_11 » (рос. мовою), а згідно із свідоцтва про шлюб НОМЕР_2 « ОСОБА_12 ».

Таким чином судом встановлено, що метою встановлення факту належності правовстановлюючого документу є надання можливості заявниці реалізувати своє право на призначення пенсії за віком та підтвердження страхового стажу періоди згідно із трудової книжки НОМЕР_1 від 18 липня 1983 року.

Вказівка на титульній сторінці трудової книжки дошлюбного прізвища заявниці « ОСОБА_3 инина», російською мовою, та встановлені судом розбіжності у написанні прізвища із даними свідоцтва про шлюб НОМЕР_2 , відповідно до якого « ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уклала шлюб із ОСОБА_9 та взяла прізвище чоловіка « ОСОБА_10 », змушують уповноважених осіб Пенсійного фонду ставити під сумнів належність ОСОБА_1 трудової книжки та її відповідність, а без прийняття трудової книжки унеможливлюється призначення пенсії за віком.

З наведених вище обставин, враховуючи, що заявниця позбавлена можливості самостійно звернутися для внесення виправлень, тобто, в інший спосіб позбавлена можливості захистити своє право, тому необхідно дійти висновку про наявність підстав для захисту її прав у судовому порядку.

Таким чином на підставі досліджених вище доказів судом встановлено, що трудова книжка НОМЕР_1 від 18 липня 1983 року належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому, в даному випадку рішення суду не змінює собою документа, який виданий підприємством, на якому працювала заявниця, а лише підтверджує належність такого документу останній, що у подальшому надасть їй можливість на виникнення, зміну та припинення охоронюваних законом прав, свобод та інтересів, а також здійснення особистих майнових чи немайнових прав, які належать відповідно до положень ст. 46 Конституції України.

Враховуючи викладене, відсутність заперечень заінтересованої особи щодо справи, оскільки в іншому порядку встановити такий юридичний факт заявниця немає можливості, суд, виходячи із наданих доказів, приходить до висновку про доведеність факту належності вищевказаної трудової книжки ОСОБА_1 , що свідчить про наявність підстав для задоволення її заяви.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні рішення судом у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 89, 247, 258-259, 265, 293, 294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трудової книжки НОМЕР_1 від 18 липня 1983 року.

Судове рішення не проголошувалося в силу ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя С. А. Асташев