Справа № 606/1480/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області у складі головуючого судді Іванченко А.М., при секретарі Порчик Р.І., Пасько І.Б., за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Коцюба Н.Я., відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача адвоката Худа І.Р., розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в м.Теребовля в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Коцюба Надія Ярославівна до ОСОБА_2 про захист честі та гідності,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Теребовлянського районного суду перебуває вказана справа. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 23.03.2023 року позивач ОСОБА_1 повертаючись з церкви додому у вечірню пору доби проходила повз земельну ділянку відповідача ОСОБА_2 , який в той час разом із своєю дружиною почали безпричинно ображати позивачку, висловлюватись нецензурними словами на її адресу, обзивали крадійкою та стверджували, що вона викорчовує та краде у них на городі саджанці малини. Потім відповідач повалив ОСОБА_1 на землю та кричав, що він спіймав злодія на своєму городі та викликав поліцію. В поясненнях які надав відповідач поліції, він стверджує, що ОСОБА_1 було викопано 35 саджанців малини, які були поміщені нею в мішок та які вона мала намір вкрасти. Однак поліцейськими було оглянуто місце події та не було виявлено ніякого знаряддя, яким би позивач викорчовувала малину, ні мішка із саджанцями малини. Згодом відповідач звернувся в поліцію із заявою про припинення розгляду його заяви щодо крадіжки саджанців. У зв`язку з викладеним позивач звертається до суду за захистом своїх прав та просить визнати інформацію сказану відповідачем в її адресу недостовірною та такою, що принижує її честь та гідність.

Ухвалою суду від 14.08.2023 року було відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 17.10.2023 року було закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду.

Представником відповідача було надано відзив на позовну заяву, в якому вказано, що позивачем у позовній заяві зазначено недостовірні відомості, також не вказано та не доведено жодними доказами, які саме висловлювання відповідача спричинили порушення її здоров`я, принизили її честь та гідність. Надано фото та відеозапис. У задоволенні позовних вимог просив відмовити в повному обсязі.

Представник позивача надала відповідь на відзив, в якому зазначила, що на жодній з наданих відповідачем фотографій не має лопати, не видно кількість саджанців і взагалі не можливо зробити висновок що то саджанці саме малини. Також вказує, що за зверненням позивачки щодо приниження честі та гідності органами поліції було складено довідку та з ОСОБА_2 проведено усну бесіду з метою недопущення повторної неприйнятної поведінки стосовно ОСОБА_1 , що спростовує слова відповідача, зазначені у відзиві. Наполягала на задоволенні позовних вимог.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначила, 23.03.2023 року вона поверталася з церкви додому у вечірню пору доби та проходила повз земельну ділянку відповідача ОСОБА_2 , який в той час разом із своєю дружиною туди прибігли та почали безпричинно ображати її, висловлюватись нецензурними словами на її адресу, обзивали крадійкою та стверджували, що вона викорчовує та краде у них на городі саджанці малини. Потім відповідач повалив її на землю та кричав, що він спіймав злодія на своєму городі та викликав поліцію. Вважає, що відповідач принизив її честь та гідність. Просила позовні вимоги задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач та його представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

У статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року встановлено, що ніхто не може зазнавати безпідставного втручання у його особисте і сімейне життя, безпідставного посягання на недоторканність його житла, таємницю його кореспонденції або на його честь і репутацію. Кожна людина має право на захист законом від такого втручання або таких посягань.

Міжнародним пактом про громадянські і політичні права 1966 року встановлено, що ніхто не повинен зазнавати свавільного чи незаконного втручання в його особисте і сімейне життя, свавільних чи незаконних посягань на недоторканність його житла або таємницю його кореспонденції чи незаконних посягань на його честь і репутацію (пункт 1 статті 17).

Конституцією України в ст. 3 закріплено, що людина, її честь і гідність визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ст. 28 Конституції України кожен має право на повагу до його гідності. А в силу ст. 21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності і правах.

У відповідності зі ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Згідно з ч.1 ст. 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; …, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

У відповідності до глави 22 ЦК України до особистих немайнових прав включені, зокрема, право на повагу до гідності та честі (стаття 297) та право на недоторканність ділової репутації (стаття 299). Гідність та честь фізичної особи, її ділова репутація є недоторканими (згідно із частиною другою статті 297 та частиною першою статті 299 ЦК України).

Фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. (згідно із частиною першою статті 275 ЦК України). Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі (ч.3 ст. 297 ЦК України). Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації (ч.2 ст. 299 ЦК України).

У судовому засіданні було досліджено матеріали за повідомленням ОСОБА_2 від 23.03.2023 року та за зверненням ОСОБА_1 від 29.03.2023 року до відділення поліції №3 (м.Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області надані на запит суду.

Згідно матеріалів які зареєстровані в Інформаційно-телекомунікаційній системі Інформаційного порталу НП України № 1118 від 23.03.2023 року за зверненням ОСОБА_2 23.03.2023 року на гарячу лінію «102» надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_2 про те, що знайома ОСОБА_1 викопувала у заявника на городі саджанці малини та мала намір викрасти. При проведенні перевірки по даному факту СВ ВП № 3 (м. Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області даних, які би вказували наявність кримінального правопорушення у даній події не встановлено, а тому по даному факту кримінальне провадження не відкривалось. В ході вирішення матеріалів встановлено, що у вечірню пору доби 23.03.2023 року гр. ОСОБА_2 вирішив обійти належну йому неогороджену земельну ділянку та побачив на ній знайому ОСОБА_1 , яка викорчовувала саджанці малини, у зв`язку із чим зателефонував на гарячу лінію «102». Обійшовиши земельну ділянку, гр. ОСОБА_2 виявив, що було викопано 36 саджанців. Дані саджанці гр. ОСОБА_2 придбав за ціною 5 грн. за 1 шт. Загальна сума збитків становить 180 грн. В подальшому гр. ОСОБА_2 звернувся із письмовою заявою щодо припинення розгляду повідомлення, оскільки сума збитків для нього не значна, а саджанці малини з земельної ділянки викрадено не було. Жодних претензій до гр. ОСОБА_1 не має та в подальшому мати не буде.

Відповідно до пояснень ОСОБА_2 від 23.03.2023 року, останній повідомляє, що 23.03.2023 року в вечірню пору року він вирішив обійти належну йому земельну ділянку. Підійшовши до земельної ділянки він побачив двох осіб, одною з яких виявилась ОСОБА_1 , інша особа втекла. Він відразу здогадався що дані особи намагались викрасти саджанці малини та подзвонив на лінію 102.

Згідно пояснень ОСОБА_1 , вона 23.03.2023 року ввечері пішла до каплички та потім вирішила піти до своєї родини, яка проживає на іншому кінці села. Проходячи попри городу ОСОБА_2 , вона зустріла свого сусіда ОСОБА_2 , який почав кричати, що вона краде клубніку, хоча вона цього не робила, однак він викликав поліцію. Також додала, що з ОСОБА_2 в неї постійно виникають конфлікти по різним причинам.

Відповідно до матеріалів які зареєстровані в Інформаційно-телекомунікаційній системі Інформаційного порталу НП України № 1160 від 29.03.2023 року за зверненням ОСОБА_1 29.03.2022 року в чергову частину ВП поступило письмове звернення ОСОБА_1 , про те , що її сусід ОСОБА_2 словесно ображає заявницю та принижує її людську гідність. В ході вирішення даного звернення ОСОБА_2 відмовився від надання письмового пояснення та на словах пояснив, що між ним та ОСОБА_1 на протязі тривалого часу склались неприязні відносини, но періодично призводить до виникнення побутових конфліктів, однак фізичною розправою не погрожував та словесно не ображав.

Згідно пояснень ОСОБА_1 від 29.03.2023 року, остання зазначає, що близько 6 років перебуває у неприязних відносинах із сусідом ОСОБА_2 , який постійно її чіпає, нецензурно виражається в її сторону, провокує конфлікти, неодноразово висловлював претензії в її сторону , чим принижує її честь.

Відповідач ОСОБА_2 будучи допитаним в якості свідка, зазначив, що 23.03.2023 року він разом з дружиною у вечірню пору доби проходив по своїй не огородженій земельній ділянці, яка була засаджена малиною. Такі обходи вони змушені були робити бо хтось викопував саджанці малини. Саме в той час він побачив двох осіб, які викопували саджанці його малини та намагалися їх вкрасти. Одна особа втекла, а інша не змогла втекти, то другою особою виявилася ОСОБА_1 з боку лежала лопата, та мішок в якій помістили викорчувані саджанці малини. Він одразу зателефонував у поліцію та повідомив про даний факт. Під час очікування поліції він позивачку не чіпав руками, не штовхав, нецензурними словами не висловлювався. Бажав щоб з нею провели профілактичну бесіду. Поліція виявила та зафіксувала даний факт у рапорті, сума порахованих збитків становила 180 гри. Поліція одразу йому повернула ті саджанці та він відразу написав заяву про припинення розгляду повідомлення, оскільки сума збитків для нього незначна, а саджанці йому повернули. Претензій до позивачки не мав. Але факт вчинення крадіжки нею не заперечував. Просив провести з нею профілактичну бесіду з метою уникнення аналогічних фактів. Про цей випадок по селу він не розповідав. Після того як ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, то він виклав в інтернет відео з ОСОБА_1 на його земельній ділянці вночі і підписав, що за своє майно він ще і буде битий.

Допитана в якості свідка ОСОБА_3 , зазначила, що вона є дружиною відповідача. Та разом з чоловіком вона 23.03.2023 року у вечірню пору доби проходила по їхній не огородженій земельній ділянці, яка була засаджена малиною. Такі обходи вони з чоловіком змушені були робити бо хтось викопував саджанці малини. Саме в той час вона побачила дві тіні осіб, які викопували саджанці малини. В той час коли вони підбігли ближче, то жінки кинули все і побігли. То була ОСОБА_1 та ще одна жінка, яка втекла. На тому місці залишилася лопата, мішок та кущі викопаною малини. Після цього вони викликали поліцію. Чоловік позивачку ОСОБА_1 руками не чипав, нецензурною лайкою на її адресу не висловлювався.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_4 , зазначив, що він є ст. слідчим, та 23.03.2022 року виїздив на виклик ОСОБА_2 в складі слідчо-оперативної групи. На полі вони побачили подружжя ОСОБА_5 та жінку, як стало відомо ОСОБА_1 .. Зі слів заявника їм стало відомо, що жінок було двоє, та одна втекла. Поряд був мішок з кущами викопаної малини, лопата. Він відібрав пояснення, порахував кущі, їх вартість , то сума була не велика та на кримінальну відповідальність не натягувало. Бачив, що вскопана свіжа земля та перерахованих корчів було 35 штук. ОСОБА_2 попросив провести с ОСОБА_1 бесіду, щоб подібне більше не повторювалося. Подружжя ОСОБА_5 наполягало на тому, що вони бачили, як дві жінки крали їх саджанці. ОСОБА_1 цей факт заперечувала, вказала що вона гуляла тут. Під час їх приїзду ОСОБА_1 була відносно спокійна, пропозицій про виклик швидкої допомоги з її боку не було. ЇЇ ніхто не чіпав, не оскорбляв, протиправних посягань на її честь і гідність не було.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що він на цей виклик не виїзджав, та обставини справи йому не відомі.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що він не пам`ятає цю ситуацію, бо мав багато викликів і пройшов вже певний час.

Згідно ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно ч.1 ст. 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя, честь, гідність і ділова репутація.

Статтею 299 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації і може звернутися до суду з позовом про її захист. Чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи, як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин (п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 N 1 далі за текстом Постанова). За загальними правилами цивільно-правової відповідальності за поширення недостовірної інформації зобов`язаними суб`єктами в цих правовідносинах є особи, які (незалежно від наявності їхньої вини) поширили відомості, що не відповідають дійсності, або виклали їх неправдиво, і це порочить честь і гідність чи ділову репутацію або завдає шкоди інтересам фізичних чи юридичних осіб.

За положеннями ч. 1 ст. 277 ЦК України, спростуванню підлягає недостовірна інформація.

Згідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію» під інформацією слід розуміти документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що відбуваються у суспільстві, державі та навколишньому природному середовищі. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет, чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Відповідно до роз`яснень викладених у п. п. 6, 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 N 1 при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. При цьому негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Відповідно до ст. 34 Конституції України, яка відтворює положення ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року (далі Конвенція), кожен має право на свободу виявлення своїх поглядів. У свою чергу Європейський суд з прав людини по справі «Лінгенс проти Австрії» (1986 року) доповнив розуміння цього природного права людини, підкресливши, що «необхідно відрізняти факти від оціночних суджень. Наявність фактів можливо довести, а правдивість оціночних суджень ні».

Згідно до ст. 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно - стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 N 1 - вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначити характер такої інформації та з`ясувати, чи є вона фактичним твердженням чи оціночним судженням.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Пунктом 18 указаної Постанови роз`яснено, що позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Таким чином, інформація, яка може бути визнана недостовірною чи негативною, має носити, в першу чергу, стверджувальний характер.

Відповідач ОСОБА_2 категорично заперечує факти викладені в позовній заяві та наполягає, що він не поширював інформації, яка б була недостовірною чи такою, що порушує особисті немайнові права позивачки та принижує її честь та гідність.

Відповідно до ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частина 1 ст. 77 ЦПК України визначає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно із ч. 1 ст. 12, ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Збирання доказів у цивільних не є обов`язком суду, крім випадків передбачених цим Кодексом.

Суду не надано належних та допустимих доказів того, що відповідач поширював інформацію, яка б була недостовірною чи такою, що порушує особисті немайнові права позивачки та принижує її честь та гідність.

З відеозапису наданого відповідачем про події 23.03.2023 року не вбачається що відповідач висловлювався в сторону позивачки у нецензурній, зневажливій, непристойній, принизливій, брутальній формі, або іншим чином, що б принизило її честь та гідність. (а.с. 52), що підтвердили свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 в судовому засіданні будучи повідомленими про кримінальну відповідальність.

Позивачем ОСОБА_1 не доведено суду, що відповідач висловлювався в її сторону у нецензурній, зневажливій, непристойній, принизливій, брутальній формі, або іншим чином, що б принизило її честь та гідність.

З відеозапису наданого відповідачем про події 23.03.2023 року не вбачається що відповідач висловлювався в її сторону у нецензурній, зневажливій, непристойній, принизливій, брутальній формі, або іншим чином, що б принизило її честь та гідність.

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, та, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

На підставі наведеного та керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 N 1, ст. 3, 32, 34 Конституції України, ст. 201, 277, 297, 299 ЦК України, ст. 30 Закону України «Про інформацію», ст. 11, 12, 13, 81,133,136,141, 210, 217-246, 258-259, 263-268 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Коцюба Надія Ярославівна до ОСОБА_2 про захист честі та гідності - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.М.Іванченко