Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/661/24
Провадження № 2-о/935/39/24
У Х В А Л А

08 березня 2024 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Василенко Р.О., дослідивши матеріали заяви ОСОБА_1 заінтересовані особи Коростишівська міська рада, Державний нотаріус Коростишівського нотаріального округу про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

До Коростишівського районного суду надійшла вказана вище заява у якій ОСОБА_1 просить визнати за ним право власності на частину будинку по АДРЕСА_1 (74/600) як цілісну квартиру під АДРЕСА_2 та зобов?язати відділ реєстрації нерухомого майна міської ради зареєструвати його нерухомість, яка належить йому на праві приватної власності як єдине ціле, за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до абзацу першого п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту.

Зазначена заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог передбачених ст.ст. 175, 177 і 318 ЦПК України.

Так, за приписами ч. 3 ст. 175 ЦПК України заява ОСОБА_1 не містить:

- повного найменування (для юридичних осіб) указаних ним у заяві сторін їх місцезнаходження (для юридичних осіб) поштового індекус, ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету ( п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України);

- зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються (п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України);

- відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; ( п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України);

- відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; ( п. 7 ч. 3 ст. 175 ЦПК України);

- зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; ( п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України);

- попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи ( п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК Украаїни);

- підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Так, до заяви ОСОБА_1 додано не належним чином засвідчені копії письмових доказів та не зазначено про наявність чи відсутність у нього оригіналів таких доказів.

Частиною 2 статті 95 ЦПК України, зазначено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченні копії, якщо інше не передбачено цим кодексом, а як вбачається з наданих заявником копій документів, то вони не засвідчені в порядку, встановленому чинним законодавством.

При цьому за умовами п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Водночас згідно зі статтею 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини.

Як вбачається зі змісту вимог, заявник просить суд визнати за ним право власності на частину будинку по АДРЕСА_1 (74/600) як цілісну квартиру під АДРЕСА_2 та зобов?язати відділ реєстрації нерухомого майна міської ради зареєструвати його нерухомість, яка належить йому на праві приватної власності як єдине ціле, за адресою: АДРЕСА_1 .

Одночасно з цим, суд звертає увагу, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом ч. 2 ст. 5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Разом із тим, за приписами ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окреме провадження - це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Так, у порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, так як метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту, і факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.

При цьому, відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З наведеного вище вбачається, що заявник ОСОБА_1 помилково ототожнює порядок звернення до суду в порядку окремого провадження, пред`явивши вимоги про визнання права власності, які підлягають розгляду у позовному провадженні, вказавши при цьому заінтересованими особами Коростишівську міську раду та Державного нотаріуса Коростишівського нотаріального округу.

Крім того з огляду на зміст вимог вказаних заявником у поданій ним в порядку окремого провадження заяві, останнім, порушено вимоги ч. 4 ст. 177 ЦПК України, оскільки до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, у якому відповідна заява або скарга подається до суду.

В пунктах 15, 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року N 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" зазначено, що пунктами 1 і 2 частини першої статті 80 ЦПК передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошових коштів та про визнання права власності на майно або витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону N 3674-VI. Розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п`ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов`язок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною п`ятою статті 216 ЦК).

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір встановлюється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, у разі усунення недоліків ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір за позовну вимогу визнання права власності на частину будинку в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з урахуванням з вартості спірного майна та суми вже сплаченого судового збору у розмірі 605,60 грн.

При цьому відповідно до абз. 2 пп. 2 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру (зобов?язання відділу реєстрації нерухомого майна міської ради зареєструвати нерухомість ОСОБА_1 ) останньому у разі залишення вказаної вимоги слід сплатити на рахунок суду судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що складає 1211.20 грн. за наступними реквізитами: отримувач коштів: ГУК у Жит.обл/ТГ м.Коростишiв/22030101, , МФО: 899998, рахунок отримувача: UA0006729, код класифікації доходів бюджету: 22030101.

ОСОБА_1 необхідно звернути увагу на те, що частиною 1 ст. 42 ЦПК України визначено, що у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. Вимоги ОСОБА_1 слід розглядати за правилами позовного провадження, а не окремого, де учасниками справи є заявник та заінтересовані особи (ч. 4. ст. 294 ЦПК України).

Таким чином ОСОБА_1 необхідно надати суду нові примірники позовної заяви відповідно до кількості учасників усунувши вказані недоліки та уточнити перелік учасників та їх процесуальний статус із зазначенням їх даних, при цьому вказаний позов має містити спосіб захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні, зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, а також надати суду докази сплати судового збору у відповідному розмірі.

На підставі ст. 185 ЦПК України суддя, встановив, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України, а тому заява підлягає залишенню без руху.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 177, 185 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 заінтересовані особи Коростишівська міська рада, Державний нотаріус Коростишівського нотаріального округу про встановлення факту, що має юридичне значення, залишити без руху, про що повідомити заявника.

Надати заявнику строк в межах десяти днів з дня вручення копії ухвали суду для усунення зазначених в ній недоліків.

Роз`яснити зявнику, що якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк вимоги ухвали суду будуть виконані, заява буде вважатися поданою в день первісного її подання, а інакше заява буде вважатися неподаною і повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Роман ВАСИЛЕНКО