КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №373/905/23 Головуючий у І інстанції - Лебідь В.В.
апеляційне провадження №22-ц/824/2505/2024 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,

за участю секретаря Миголь А.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2023 року постановленої за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення судово-психологічної експертизи

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Виконавчий комітет Переяславської міської ради про встановлення способу та порядку участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, -

установив:

У травні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області із позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Виконавчий комітет Переяславської міської ради про встановлення способу та порядку участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною.

Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2023 року клопотання ОСОБА_1 про призначення судово-психологічної експертизи задоволено частково.

Призначено судово-психологічну експертизу, на вирішення якої поставлено питання:

- Яким є актуальне ставлення дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та до батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ?

- Чи має бажання дитина на момент дослідження бачитись або контактувати у будь-який спосіб із батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ?

- Як вплине на психоемоційний стан дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зустрічі із батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без присутності матері?

- З урахуванням найкращих інтересів дитини в ситуації, що склалася та приймаючи до уваги актуальне ставлення дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яким чином рекомендується організовувати та проводити зустрічі дитини із батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ?

Проведення експертизи доручено експертам Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, що знаходиться за адресою: вул. Богомольця, 10, м. Київ, 01601.

Не погоджуючись частково з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права та без додержання норм матеріального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що питання, яке суд першої інстанції виключив з переліку питань, які поставлені на вирішення експертизи, «З ким дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 бажає проживати, та чим це обумовлено?» є дуже важливим для розгляду даної справи, оскільки дане питання є ключовим для встановлення обставин, які входять в предмет доказування у справі, оскільки вона у позовних вимогах фактично просить суд задовольнити проживання доньки з нею.

Вказує, що оцінка ставлення дитини до батьків потребує спеціальних знань психології, які власне і забезпечить проведення психологічної експертизи.

Зазначає, що зважаючи на вік дитини, присутність малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у суді не є обов`язковою для встановлення факту ставлення дитини до батьків, така процедура може бути травмуючою для психіки дитини.

Таким чином, вказує, що часткове задоволення клопотання про призначення експертизи суперечить принципу найкращих інтересів дитини, оскільки вирішення експертною установою питання про те, з ким дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , бажає проживати та чим це обумовлено, дозволить не травмувати психіку дитини, уникнути тиску на неї, провести невимушену бесіду з дитиною в домашніх або інших комфортних для неї умовах, та повідомити суд про результати цієї бесіди у формі висновку експерта.

Просила суд, ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2023 року змінити, а саме включити до переліку питань, які поставлені на вирішення експертизи, питання: «З ким дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , бажає проживати, та чим це обумовлено?».

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У судове засідання сторони будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи не з`явилися, ОСОБА_1 подала клопотання про відкладення розгляду справи, представник виконавчого комітету Переяславської міської ради - Саулко В. подав заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно вимог статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Задовольняючи частково клопотання ОСОБА_1 про призначення у справі судово-психологічної експертизи та виключаючи з переліку питань, які поставлені на вирішення експертизи, питання, про те: «З ким дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 бажає проживати, та чим це обумовлено?», суд першої інстанції виходив з того, що не вважає даний вид експертизи таким, висновок за результатами якого матиме вирішальне значення для справи, оскільки думку дитини за участі психолога можливо почути безпосередньо в судовому засіданні, при необхідності такої процесуальної дії.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, зважаючи на таке.

За правилами ч. 1 ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумнів щодо їх правильності.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ста.81 ЦПК України).

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77ЦПК України).

Згідно з частинами 1, 2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

У пункті 17 постанови Пленум Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» роз`яснено, що для з`ясування обставин, які мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.

Отже, судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Згідно зі ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти визначається органом опіки та піклування або судом.

Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками в супереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

При вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати.

Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них дитина залишається, суд, виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б якнайкращим інтересам дитини.

При цьому, суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

Дитина є суб`єктом права і незважаючи на незначний вік, неповну цивільну дієздатність, має певний обсяг прав.

Одними з основних її прав є право висловлювати свою думку та право на врахування думки щодо питань, які стосуються її життя.

Відповідно до частин першої та другої статті 171 СК України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання.

Відповідно до статті 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу.

З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства.

Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватись, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються.

При цьому під час визначення місця проживання малолітньої дитини, зважаючи на вікову категорію дитини, бесіду з останньою має проводити психолог, головним завданням якого є встановлення дійсного психоемоційного стану дитини, визначення інтересів дитини та отримання думки щодо бажання дитини проживати з одним із батьків.

Крім того, коли суд бажає вислухати думку дитини аби визначити її побажання щодо проживання з одним із батьків, та при цьому не травмувати психіку дитини та уникнути тиску на неї, суд доручає органам опіки та піклування провести невимушену бесіду з дитиною в домашніх або інших комфортних для неї умовах, та повідомити суд про результати цієї бесіди.

Так, згідно із положеннями частин 4, 5 ст. 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

При цьому орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

В матеріалах справи міститься висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Переяславської міської ради від 15 вересня 2020 року про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що вирішення питання: «З ким дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 бажає проживати, та чим це обумовлено?» не потребує необхідних спеціальних знань, і включати таке питання до переліку питань які поставлені на вирішення судово-психологічної експертизи малолітньої дитини про визначення місця її проживання є недоцільним.

Отже доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення вказаного питання.

За таких обставин колегія суддів вважає, що відсутні підстави для зміни оскаржуваного судового рішення, з мотивів наведених у скарзі.

У відповідності ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу потрібно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін, оскільки доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.367, 374,375, 381-384 ЦПК України

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 04 березня 2024 року.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Т.О. Писана

С.О. Журба