Справа № 754/2710/24
У Х В А Л А

Іменем України

26 березня 2024 року Київ

Суддя Деснянського районного суду міста Києва Гринчак О.І., розглянувши питання про прийняття зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії та заборону виїзду неповнолітніх дітей за межі України без згоди батька у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про заборону виїзду неповнолітніх дітей за межі України без згоди матері,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 , через представника - адвоката Лиштву Юрія Васильовича, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якій просить суд заборонити виїзд неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за межі України без нотаріально посвідченої згоди матері дітей - ОСОБА_2 .

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 07 березня 2024 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

25 березня 2024 року до суду, через систему «Електронний суд», надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії та заборону виїзду неповнолітніх дітей за межі України без згоди батька, в якій він просить суд:

«1. Зобов`язати Службу у справах дітей та сім`ї Деснянської в м.Києві РДА перевірити цільове використання ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) сплачених аліментів на утримання дітей від ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ).

2. Встановити зареєстровану адресу місця проживання ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ).

3. Заборонити виїзд неповнолітніх дітей:

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2

за межі України (за кордон) без нотаріально посвідченої згоди батька ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 )».

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За приписами частини другої статті 193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 вересня 2021 року у справі № 522/9011/19 (провадження № 61-6642св21) зазначено, що «згідно з частиною другою статті 193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Отже, прийняття зустрічного позову можливе за дотримання умов, передбачених частиною другою статті 193 ЦПК України, і залежить від того, наскільки суд вважає за доцільне розглядати цей позов у одному провадженні з первісним. При цьому вищевказаною нормою процесуального закону визначено дві альтернативні ознаки зустрічного позову: або взаємопов`язаність первісного та зустрічного позовів, що зумовлює їх спільний розгляд, зокрема, коли обидва позови виникають з одних правовідносин; або їх взаємовиключність, коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Зустрічний позов, який прийнятий судом для спільного провадження з первісним позовом, повинен знайти вирішення у виді загального рішення, яке має містити відповідь на обидві заявлені вимоги (як позивача, так і відповідача). Задоволення зустрічного позову спричиняє відмову в задоволенні первісного позову, однак не виключає можливості як задоволення обох вимог, так і однієї повністю, а іншої частково».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 червня 2023 року в справі № 459/1490/21 (провадження № 61-12807 св 22) вказано, що:

«відповідно до частин першої, другої та третьої статті 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом. Отже, прийняття зустрічного позову можливе за дотримання умов, передбачених частиною другою статті 193 ЦПК України, і залежить від того, наскільки суд вважає за доцільне розглядати цей позов у одному провадженні з первісним.

Аналіз вказаних положень закону свідчить про те, що зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

За своєю сутністю зустрічний позов є матеріально-правовою вимогою відповідача до позивача, яка заявляється для сумісного розгляду з первісним позовом, оскільки задоволення його вимог виключає задоволення вимог позивача.

Умовами пред`явлення зустрічного позову є: взаємопов`язаність зустрічного позову з первісним, що виявляється у тому, що вони виникають з одних правовідносин; доцільність сумісного розгляду основного і зустрічного позовів, оскільки це дозволяє більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити фактичні взаємовідносини сторін, виключити ухвалення взаємосуперечливих чи взаємовиключних судових рішень.

Отже, зустрічний позов є матеріально-правовою вимогою відповідача до позивача, яка заявляється для сумісного розгляду з первісним позовом, оскільки задоволення його вимог унеможливлює задоволення вимог позивача. Зустрічний позов має бути пред`явлений лише до первісного позивача (або одного зі співпозивачів). Умовою пред`явлення зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним; взаємопов`язаність позовів виявляється у тому, що вони виникають з одних правовідносин.

Подібні за змістом правові висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 200/22329/14-ц (провадження № 14-483 цс 19).

Ураховуючи викладене, взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виявлятись у наступному: обидва позови взаємно пов`язані, і їх спільний розгляд сприятиме оперативному та правильному вирішенню спору, взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах; вимоги за зустрічним та первісним позовами можуть зараховуватись; задоволення зустрічного позову виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову. Подання такого зустрічного позову має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом. У таких випадках задоволення зустрічного позову тягне за собою відмову у первісному позові повністю або частково».

Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 січня 2024 року у справі № 369/12814/22 (провадження № 61-14216 св 23).

Заявлені ОСОБА_1 у зустрічному позові вимоги щодо зобов`язання Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської в м.Києві РДА вчинити дії з перевірки цільового використання аліментів та щодо встановлення судом зареєстрованого місця проживання ОСОБА_2 не пов`язані з первісним позовом ні підставами, ні обставинами, які підлягають доказуванню, а також не виникають з одних правовідносин з первісним позовом. Тим більше вимога щодо зобов`язання Служби у справах дітей та сім`ї Деснянської в м.Києві РДА вчинити дії пред`явлена не до ОСОБА_2 , яка є первісним позивачем.

Розгляд вимоги ОСОБА_1 про заборону виїзду неповнолітніх дітей за межі України без згоди батька не сприятиме повному та всебічному з`ясуванню обставин справи та встановленню фактичних взаємовідносин сторін, а також не може довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Таким чином, зустрічна позовна заява подана у порушення вимог ст. 193 ЦПК України, а тому не може бути прийнята до розгляду з первісним позовом.

Керуючись ст. 193, 260, 261 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А:

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії та заборону виїзду неповнолітніх дітей за межі України без згоди батька повернути відповідачу ОСОБА_1 .

Роз`яснити позивачу за зустрічним позовом право звернутися з вказаним позовом у загальному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено та підписано 26.03.2024.

Суддя Деснянського

районного суду міста Києва Оксана Гринчак