Справа № 758/1676/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2024 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Петрова Д.В.,

при секретарі судового засідання Сіренко Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

У С Т А Н О В И В:

У лютому 2024 року АТ «Кредобанк» звернулося до суду із зазначеною позовною заявою.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 16.12.2019 між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № CL-246907.

Банк свої зобов`язання перед відповідачкою відповідно до укладеного договору виконав в повному обсязі. Проте відповідачка взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість перед позивачем, яка станом на 16.01.2024 становить 156 827 грн 84 коп., яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) та заборгованості за відсотками.

В зв`язку з цим, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором про надання банківських послуг від 16.12.2019 у розмірі 156 827 грн 84 коп., судовий збір у розмірі 3 028 грн. 00 коп. та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 15 682 грн 78 коп.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 16 лютого 2024 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження.

На виконання ухвали суду про відкриття провадження у справі представником відповідачки ОСОБА_2 подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги відповідачка не визнає, оскільки вважає позовні вимоги безпідставними та недоведеними.

Представником позивача Павленко С. В. 08.03.2024 подано до суду відповідь на відзив.

11.03.2024 представником позивача ОСОБА_2 до суду було подано заперечення на відповідь на відзив.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини.

З матеріалів справи судом встановлено, що 16 грудня 2019 року, між Акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № CL-246907 відповідно до якого банк зобов`язувався надати у власність позичальникові грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а позичальник зобов`язувався використати кредит на цілі, вказані в цьому Кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим Кредитним договором.

Факт надання кредиту підтверджено меморіальним ордером № 71826692 від 16.12.2019 та меморіальним ордером № 71826694 від 16.12.2019, що містяться у матеріалах справи.

Таким чином, між сторонами склались кредитні правовідносини, які регулюються параграфом 2 (кредит) глави 71 Цивільного кодексу України.

Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на те, що в порушення умов укладеного між сторонами договору та положень ст. 525-526, 1048-1049 ЦК України, відповідач свої зобов`язання за договором не виконує у повному обсязі та станом на 16.01.2024 року мала заборгованість у загальному розмірі 156 827 грн. 84 коп. (сто п`ятдесят шість тисяч вісімсот двадцять сім гривень вісімдесят чотири копійки), яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) та заборгованості за відсотками.

При цьому, на підтвердження погодження умов договору з відповідачем Акціонерним товариством «Кредобанк» надано до матеріалів позовної заяви копію Анкети-заяви № CL-340260 від 02.11.2021 року, копію Кредитного договору № CL-246907 від 16.12.2019 року (з додатками), розрахунок суми заборгованості по Кредитному договору № CL-246907 від 16.12.2019 року, виписки про рух коштів по рахунку з 16.12.2019 року по 16.01.2024 року.

Так, частина перша статті 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) закріплює право кожної особи на захист свого права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Разом з тим, вимогами цивільного процесуального законодавства суд зобов`язаний установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від встановленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі статтею 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду.

Частиною другою статті 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

У частині першій статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Таким чином, кредитодавець взяті на себе зобов`язання за спірним кредитним договором виконав та надав грошові кошти відповідачу ОСОБА_1 у вигляді кредиту. Тобто виконав зі своєї сторони умови договору, у відповідності до ч.1 ст.1054 ЦК України.

13 грудня 2023 року Акціонерним товариством «Кредобанк» було направлено ОСОБА_1 досудову вимогу про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором від 16 грудня 2019 року у спірному розмірі. Вимога направлена відповідачу, що підтверджено доказами, які містяться у матеріалах справи.

Суд приймає до уваги, що позивачем до позовної заяви долучено виписку про рух коштів по поточному рахунку відповідачки, виписку про транзитному рахунку відповідачки для обліку повернення коштів та виписку про рух коштів по позичковому рахунку позичальника. Такі виписки сформовано автоматично системою банку з урахуванням усіх видаткових операцій так і всіх надходжень.

Розрахунок заборгованості, наданий позивачем, виготовлено уповноваженою особою Банку, і в ньому зафіксовано розподіл коштів на погашення заборгованості, зокрема окремо по тілу кредиту та по відсоткам, та містить відомості щодо сплати чи не сплати коштів клієнтом банку, прострочення зобов`язань та загальний розмір заборгованості.

Виписки про рух коштів та розрахунок заборгованості є на думку суду належними та допустимими доказами факту наявності заборгованості відповідачки перед позивачем, мають всі необхідні реквізити та відповідають вимогам до первинних бухгалтерських документів.

Оцінюючи доводи відповідача в цій частині суд вважає, що наявні в матеріалах справи виписки можуть підтвердити як факт отримання коштів, так і подальше їх перерахування на рахунки згідно цілей, визначених у п. 2.4 кредитного договору.

Враховуючи наведене вище, суд прийшов до висновку, що відповідач ОСОБА_1 взятих на себе кредитних зобов`язань в строки передбачені договором кредиту належним чином не виконала, а тому суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за договором кредиту є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню та становлять у розмірі 156 827 грн. 84 коп., а відтак позовні вимоги необхідно задовільнити.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 15 682 грн. 78 коп. суд зазначає наступне.

Стаття 133 ЦПК України визначає види судових витрат і передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У свою чергу, одним з видів витрат, пов`язаних з розглядом справи є витрати на професійну правничу допомогу, які несуть сторони судової справи (крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України).

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Суд зазначає, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову.

Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, ціну позову, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо - є неспівмірним.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Згідно із ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З урахуванням наведеного, оцінюючи об`єктивно як складність цієї справи, враховуючи предмет спору, кількість судових засідань та їх тривалість, а також з огляду на приписи п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд вбачає наявність підстав для часткового задоволення заяви представника відповідача про стягнення з позивача у даній справі на користь відповідача витрат на правничу допомогу, а саме у розмірі 5 000,00 грн, що відповідає критерію реальності та розумності, та є співмірним, виходячи зі складності, категорії справи, виконаних адвокатом робіт та наданих адвокатських послуг.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відтак, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача необхідно стягнути понесений судовий збір у розмірі 3 028 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» суму заборгованості за Кредитним договором № CL-340260 від 02.11.2021 року станом на 02.01.2024 року у розмірі 156 827 грн. 84 коп. (сто п`ятдесят шість тисяч вісімсот двадцять сім гривень вісімдесят чотири копійки), що складається із: заборгованості за тілом кредиту - 152 158 грн. 73 коп.; заборгованості за відсотками - 4 669 грн. 11 коп..

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» суму сплаченого судового збору в розмірі 3 028 грн. 00 коп. (три тисячі двадцять вісім гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» витрати на професійну правову допомогу у розмірі 5 000 грн. 00 коп. (п`ять тисяч) гривень.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач - Акціонерне товариство «Кредобанк», місцезнаходження: 79026, м. Львів, вул. Сахарова, буд. 78, ;

відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Дмитро ПЕТРОВ