Справа № 462/7980/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(додаткове)

22 березня 2024 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Кирилюка А. І.,

за участю секретаря судового засідання Заболотної Я. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву уповноваженого представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Бельдій Наталії Володимирівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів,

встановив:

Рух справи.

Уповноважений представник позивача ОСОБА_2 адвокат Швадченко Є. О. 13.10.2023 року (вх. № 21652) звернувся у Залізничний районний суд із позовом до ОСОБА_1 у якому просить суд:

- звільнити ОСОБА_2 від сплати аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки, ОСОБА_3 з 30.05.2023 року що стягуються на підставі судового наказу виданого Залізничним районним судом м. Львова у справі № 462/5575/18 від 12.11.2018 року;

- стягувати із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дочки, ОСОБА_3 у розмірі від усіх доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.05.2023 року і до досягнення дитиною повноліття;

- стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн. 00 коп. та судові витрати.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.10.2023 року для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю Гедз Б. М.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 17.10.2023 року зазначену позовну заяву було залишено без руху у зв`язку з її істотними недоліками.

30.10.2023 року (вх. № 22793) від представника позивача ОСОБА_2 адвоката Швадченко Є. О. у справі надійшла письмова заява про усунення недоліків позовної заяви, у якій представник позивача виконав умови ухвали суду.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 03.11.2023 року зазначену позовну заяву постановлено передати на розгляд до Городоцького районного суду Львівської області.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.12.2023 року для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю Петрик-Ключник М. Є.

Ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 08.12.2023 року зазначену позовну заяву постановлено передати на розгляд до Залізничного районного суду м. Львова.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.01.2024 року для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю Кирилюка А. І.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 18.01.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити у порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання по справі.

06.03.2024 року (вх. № 5758) уповноважений представник позивача ОСОБА_2 адвокат Швадченко Є. О., на електронну адресу Залізничного районного суду м. Львова (документ сформований у системі «Електронний суд» 05.03.2024 року) до початку розгляду справи по суті, подав письмову заяву про залишення вказаного позову без розгляду у порядку п. 5 ч. 1 ст. 257 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 06.03.2024 року письмову заяву уповноваженого представника позивача ОСОБА_2 адвоката Швадченко Є. О. про залишення позовної заяви без розгляду у справі за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів постановлено задовольнити. Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів залишено без розгляду.

11.03.2024 року (вх. № Еп-1162/24) на адресу Залізничного районного суду м. Львова надійшла письмова заява від уповноваженого представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Бельдій Н. В. про відшкодування понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 11 500 грн. 00 коп.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 12.03.2024 року письмову заяву уповноваженого представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Бельдій Н. В. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів повернуто без розгляду.

Суть заяви та її доводи.

14.03.2024 року (вх. № Еп-1228/24) на адресу Залізничного районного суду м. Львова надійшла повторна письмова заява від уповноваженого представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Бельдій Н. В. про відшкодування понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 11 500 грн. 00 коп.

Подану заяву обґрунтовує тим, що ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 06.03.2024 року було залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів. 08.03.2024 року представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Бельдій Н. В. було надано Залізничному районному суду м. Львова заяву про ухвалення додаткового рішення (в межах строків для подання такої заяви). Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 12.03.2024 року вищевказану заяву про ухвалення додаткового рішення було повернуто заявнику з підстав не надсилання копії такої іншим учасникам цивільної справи. Також зазначено, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви. Відтак, представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Бельдій Н. В., повторно подає заяву про ухвалення додаткового рішення. Зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Також звертають увагу суду на те, що поданню позову ОСОБА_2 у даній справі передувало звернення ОСОБА_1 до Залізничного районного суду м. Львова з позовною заявою до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання дитини, визначеного судовим наказом Залізничного районного суду м. Львова від 03.12.2018 року № 462/5575/18, просила стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 у розмірі 1/4 усіх видів доходів на місяць але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Провадження у справі № 462/3556/23 відкрито Залізничним районним судом м. Львова 16.05.2023 року. З метою унеможливлення збільшення розміру аліментів, котрі мати просила стягувати з ОСОБА_2 , останній пообіцяв неповнолітній ОСОБА_3 комфортне та безтурботне життя за умови, якщо дитина буде проживати з ним, а не з матір`ю. На той час розпочались літні канікули та дитина добровільно змінила місце проживання преїхавши від матері до батька за адресою АДРЕСА_1 та з 01.09.2023 року розпочала навчатися у Рудківській гімназії Самбірського району Львівської області. Не бажаючи конфлікту з дитиною, ОСОБА_1 подала до Залізничного районного суду м. Львова у справі № 462/3556/23 (справа про збільшення розміру аліментів) заяву про залишення позову без розгляду. 17.08.2023 року відповідною ухвалою така заява була задоволена. Однак, з позивача було стягнуто на користь відповідача понесені ним витрати на правову допомогу у розмірі 3 000 грн, не зважаючи на те, що ОСОБА_1 подала заяву про залишення позову без розгляду через незалежні від неї обставини. Не отримавши обіцяного від батька, усвідомивши маніпуляції з його боку, 01.01.2024 року неповнолітня ОСОБА_3 повернулася на постійне місце проживання до матері, котра на той момент змінила місце проживання на квартиру АДРЕСА_2 де фактично проживає станом на сьогодні. Саме з цих реальних підстав, ОСОБА_2 і подав заяву про залишення позову без розгляду у даній справі. Відтак, вважають, що з ОСОБА_2 слід стягнути витрати на правову допомогу, понесені ОСОБА_1 , внаслідок необґрунтованих дій позивача ОСОБА_2 .

Позиція сторін по справі.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Бельдій Н. В. у судове засідання не з`явилась, однак 19.03.2024 року (вх. № 6794) на адресу Залізничного районного суду м. Львова подала письмове клопотання про розгляд поданої заяви за відсутності заявника та представника, подану заяву підтримують в повному обсязі, просять задовольнити таку.

Представник позивача ОСОБА_2 адвокат Швадченко Є. О., у судове засідання не з`явився, однак 21.03.2024 року (вх. № 7038) на адресу Залізничного районного суду м. Львова подав письмові заперечення, у яких просить суд відмовити у задоволенні заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі № 462/7980/23 щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судових витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Крім цього, згідно положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу не здійснювалося.

Дослідивши доводи заяви та докази на підтвердження таких, перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить суд при розгляді заяви та застосовані ним норми права.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно ч. 6 ст. 142 ЦПК України у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог ч. 9 ст. 141 цього Кодексу.

Згідно ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Таким чином, у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, лише у разі необґрунтованих дій позивача, таких як зловживання процесуальними правами, виникнення спору внаслідок неправильних дій сторони.

Зловживання правами характеризуються умислом порушити порядок цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема:

- подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, з`явлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

- подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

- подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

- необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

- укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Під зловживанням процесуальними правами маємо розуміти особливу форму цивільного процесуального правопорушення, тобто умисні недобросовісні дії учасників цивільного процесу, що супроводжуються порушенням умов здійснення суб`єктивних процесуальних прав і здійснювані лише з видимістю реалізації таких прав, пов`язані з обманом відносно відомих обставин справи, в цілях обмеження можливості реалізації або порушення прав інших осіб, що беруть участь в справі, а також в цілях того, що перешкодило діяльності суду по правильному і своєчасному розгляду і вирішенню цивільної справи що породжує застосування заходів цивільного процесуального примусу.

Відповідно до роз`яснень, які міститься у п. 38 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. При цьому саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим ст. 55, 124 Конституції України, та безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Таким чином, за змістом ч. 5 ст. 142 ЦПК України для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу необхідно довести, а суду встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені у ході розгляду справи, та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету обмеження прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Суд зазначає, що залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача це форма закінчення справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви.

Підсумки.

Отже, саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, оскільки це є його диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, що не містить обмежень у його реалізації. Крім того, звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим ст. 55, 124 Конституції України, та безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Разом з тим, заява представника заявника ОСОБА_1 адвоката Бельдій Н. В. не містить доводів і доказів необґрунтованості дій позивача ОСОБА_2 , подання заяви про залишення позову без розгляду не може бути розцінена як необґрунтовані дії позивача, оскільки це його право, яке не містить обмежень у його реалізації. Під час розгляду справи судом не встановлено, що спір виник внаслідок неправильних дій позивача. Крім того, витрати на правову допомогу виникли у представника заявника не внаслідок необґрунтованих дій позивача, а в порядку реалізації його процесуальних прав.

Необґрунтовані дії позивача є єдиною підставою для покладення на нього обов`язку компенсувати витрати, що здійснені відповідачем, як це передбачено ч. 5 ст. 142 ЦПК України.

Представником заявника ОСОБА_1 адвокатом Бельдій Н. В. не надано суду належних доказів на підтвердження того, що позивачем було допущено зловживання процесуальними правами або того, що спір виник внаслідок неправильних дій сторони, як то передбачено вимогами ч. 9 ст. 141 ЦПК України.

За таких обставин, заява про компенсацію судових витрат представника заявника ОСОБА_1 адвоката Бельдій Н. В. на правову допомогу не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст. 44, 133, 141, 142, 258, 260, 353 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні заяви уповноваженого представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Бельдій Наталії Володимирівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст додаткового рішення складено 22.03.2024 року.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: