Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

19 березня 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Малюк В.М.,

при секретарі судового засідання - Авдєєвої К.Т.,

розглянувши у відкритому, судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, цивільну справу, за позовною заявою адвоката Гумен Н.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ТОВ «Кредитні ініціативи», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Матвеєв В.А., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

Адвокат Гумен Н.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з даною позовною заявою, яку мотивує тим, що 09.11.2007 року між «Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком» та ОСОБА_1 було укладено Іпотечний договір № 302/23-2007 з метою забезпечення виконання зобов`язань за Договором про іпотечний кредит № 193/7-07 від 08.10.2007 року, Договором про іпотечний кредит № 216/7-07 від 08.11.2007 року.

17.12.2012 року, на підставі Договору про відступлення прав вимоги право вимоги за Кредитним договором та на підставі Договору про передачу прав за договорами забезпечення, в тому числі і право вимоги за Іпотечним договором перейшло до ТОВ «Кредитні ініціативи».

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Матвеєв В.А., 22.04.2014 року на підставі ст. 87- 91 Закону України Про нотаріат та пункту 1 Переліку за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06 1999 року № 1172, вчинив виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №677. Згідно вказаного виконавчого напису було запропоновано звернути стягнення на житловий будинок АДРЕСА_1 , в рахунок погашення заборгованості за кредитом, строк платежу за яким настав 17.12.2012 року, станом на 26.01.2014 рік у розмірі 849036,32 грн., що виникла внаслідок невиконання/неналежного виконання боржником ОСОБА_1 умов Кредитного договору з 17.12. 2012 року по 26.01.2014 року.

Про існування вказаного виконавчого напису ОСОБА_1 дізналася в кінці листопада після заблокування її банківських карток.

Так, з метою встановлення підстав заблокування карток представник позивача звернулася до органів ДВС, де після ознайомлення з виконавчим провадженням було виявлено, що в рамках виконавчого провадження ВП НОМЕР_1 виконується виконавчий напис № 677.

З даним виконавчим написом позивач не погоджується, посилаючись на те, що при його вчиненні були порушені норми загального та спеціального законодавства, відсутність суми вказаного богу яка зазначена у виконавчому написі та яка не є безспірною.

Позивач вважає, що спірний виконавчий напис був учинений із порушенням вимог закону, оскільки подані ТОВ «Кредитні ініціативи» документи не підтверджують безспірність заборгованості боржника, що є підставою для визнання даного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

У зв`язку з наведеним, адвокат Гумен Н.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , просить суд визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Матвеєвим В.А. 22.04.2014 року, зареєстрований в реєстрі за № 677 про звернення стягнення на житловий будинок АДРЕСА_1 , в рахунок погашення заборгованості за кредитом, у розмірі 849036,32 грн., що виникла внаслідок невиконання/неналежного виконання боржником ОСОБА_1 умов Кредитного договору №216/7-07 від 08.11.2007 року таким, що не підлягає виконанню,

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена своєчасно і належним чином, однак її представник - адвокат Гумен Н.М., подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу у їх відсутності. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять такі задоволити. Проти винесення заочного рішення по справі не заперечують. В частині вимог стягнення з відповідача судового збору просила залишити без задоволення.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Матвеєв В.А. в судове засідання не з`явився повторно, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином.

Представник ТОВ «Кредитні ініціативи» у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином, в тому числі й шляхом повідомлення на офіційному веб сайті судової влади України, а тому суд в порядку ст. 280 ЦПК України, вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення.

Відзиву у визначений судом строк відповідач не надіслав. Згідно з ч.8 ст.178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що відповідачем у встановлений законом строк відзив на позов не подано, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 22.04.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Матвеєв В.А. було вчинено виконавчий напис №677, про звернення стягнення на житловий будинок АДРЕСА_1 , в рахунок погашення заборгованості за кредитом, у розмірі 849036,32 грн., що виникла внаслідок невиконання/неналежного виконання боржником ОСОБА_1 умов Кредитного договору № 216/7-07 від 08.11.2007 року.

На даний час виконавче провадження по виконанню даного виконавчого напису триває, що стверджується постановою державного виконавця у ВП НОМЕР_1.

Згідно ч.1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Саме така правова позиція сформульована в постанові ВСУ від 05 липня 2017 року за результатами касаційного перегляду цивільної справи №754/9711/14-ц.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем заперечується факт наявної у неї заборгованості перед відповідачем, яка зазначена у оскаржуваному виконавчому написі.

Відповідачем суду не надано документів, які свідчать про безспірність заборгованості позивача (що стосується основної суми боргу та відсотків). Не надано таких документів і третьою особою - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Матвеєвим В.А.

Правом на подавання відзиву на позов відповідач не скористався.

З позову вбачається, що ОСОБА_1 з наявністю у неї заборгованості перед відповідачем не погоджується.

Крім цього, в даному конкретному випадку на момент виникнення спірних правовідносин, тобто момент укладення договору (09.11.2007 рік) уст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» не було передбачено такого позасудового способу звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, як реалізація заставлено майна на підставі виконавчого напису нотаріуса, а тому вчинений виконавчий напис нотаріуса не може підлягати виконанню.

Вказані обставини в цілому однозначно свідчать про те, що заборгованість ОСОБА_1 не є безспірною.

Проаналізувавши надані суду письмові докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позивач довів суду факт вчинення нотаріусом оскаржуваного виконавчого напису з порушенням вимог ст. 88 ЗУ «Про нотаріат».

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги недоведеність відповідачем факту подання нотаріусу документів на підтвердження безспірної заборгованості позивача, а також заперечення позивача ОСОБА_1 щодо наявності безспірної заборгованості перед ТОВ «Кредитні ініціативи», суд дійшов висновку, що заявлені адвокатом позовні вимоги є обґрунтованими, а тому виконавчий напис від 22.04.2014 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Матвеєвим В.А. про задоволення вимог ТОВ «Кредитні ініціативи» на загальну суму - 849 036, 32 грн., шляхом звернення стягнення на нерухоме майно - житловий будинок, розташований в АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст.ст. 4, 19, 259, 263, 264, 265, 280-281 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву - задоволити.

Виконавчий напис № 677 від 22.04.2014 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Матвеєвим В.А. про задоволення вимог ТОВ «Кредитні ініціативи» на загальну суму - 849 036, 32 грн., шляхом звернення стягнення на нерухоме майно - житловий будинок, розташований в АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 - визнати таким, що не підлягає виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області.

Повний текст рішення суду складено 26.03.2024 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.М. Малюк