СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-п/759/14/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 рокуСвятошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Шум Л.М.,

за участі секретаря: Мовчана О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Святошинського районного суду м. Києва від 27.07.2017 року по справі за позовом Приватного аціонерного товариства КБ "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 27.07.2017р. позовні вимоги Приватного аціонерного товариства КБ "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,задоволено.

Стягнуто з відповідача ОСОБА_1 на користь ПАТ "Дельта Банк" заборгованість за кредитом в розмірі 61 365 грн. 78 коп. та судові витрати по справі в розмірі 1378 грн.00 коп..

Не погодившись з таким рішенням, відповідачем 22.01.2024р. було подано заяву про перегляд заочного рішення, яка мотивована тим, що відповідач не був належно повідомленим про розгляд справи судом, тому не з`являвся в судові засідання, та не подав відзив на позовну заяву, просив суд поновити строк на подання заяви, оскільки дізнався про заочне рішення 17.01.2024 року від свого роботодавця про те, що на адресу підприємства в якому він працює, надійшла постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яка була прийнята на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва.

Відповідач зазначає, що зазначена вище справа розглянута судом без його присутності, оскільки починаючи з 2011 року він проживає за адресою: АДРЕСА_1 і дані відомості підтверджуються витягом з реєстру територіальної громади.

Суд надсилав відповідачу листи за адресою: АДРЕСА_2 , але за зазначеною вище адресою відповідач не проживає з 2011 року та був виписаний з неї з 2017 року, тому спір не підсудний Святошинському районному суду м. Києва.

26.02.2024 року від представника ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп" надійшов відзив по справі, в якому останні заперечували проти скасування заочного рішення.

В судовому засіданні 21.03.2024 року ОСОБА_1 підтримав свою заяву.

Представник ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп" заперечував проти перегляду заочного рішення.

Суд, заслухавши сторін та дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Згідно ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У відповідності до п.2 ч.3ст.287 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

У відповідність дост.288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзиву на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як убачається з матеріалів справи, відповідач маючи на меті надати суду докази, які мали б істотне значення для правильного вирішення справи - зазначає, що не укладав кредитного договору, та посилається на відсутність у позивача доказів про перерахування йому кредитних коштів.

Судом встановлено, що 04 серпня 2011 р. між ОСОБА_1 та AT «Астра Банк» укладено кредитний договір №49005 згідно якого надано кредит у розмірі 56 970,00 грн., за п. 1.2 договору - кредит надано на купівлю автомобіля ВАЗ 211440, легковий хетчбек-В, 2011 року випуску. Термін повернення кредиту - 04 серпня 2016 р.

Судом встановлено, що 04 серпня 2011 р. між ОСОБА_1 , як заставодавцем та AT «Астра Банк» заставодержателем укладено договір застави автомобіля № б/н, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Власенко І.В., зареєстровано в реєстрі за№ 1180.

Згідно пункту 1.1. даний договір застави забезпечує виконання Заставодавцем виконання зобов`язань за кредитним договором № 49005 від 04 серпня 2011 p., укладеним між ним та Заставодержателем. За п. 1.2. договору застави «В забезпечення виконання зобов`язань, передбачених п. 1.1., Заставодавець, на умовах передбачених цим договором, передає у заставу належне йому майно - автомобіль марки ВАЗ, модель 211440, тип - легковий хетчбек-В, 2011 року випуску, зареєстрований ВРЕВ-1 УДАІ в м. Києві 03 серпня 2011р., тесстрац. номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , колір сірий.

Згідно п. 2.1. кредитного договору, «Надання кредиту здійснюється шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_3 у AT «Астра Банк», МФО 380548, з подальшим перерахуванням на поточний рахунок TOB «РОСАВТО», р/р НОМЕР_4 в «Райффайзен банк аваль» в м. Києві. МФО 300335». На підтвердження перерахування позивачем кредитних коштів у розмірі 56 970,00 грн. на оплату авто до суду надано копію платіжного доручення №1 від 04.08.2011р.(ас.13, том 2).

Виходячи з зазнченого вище судом встановлено, що вартість автомобіля марки ВАЗ, модель 211440 частково сплачено відповідачем за рахунок отриманих кредитних коштів від AT «Астра Банк» у сумі 56 970,00 грн. та частково сплачено власними коштами відповідача у сумі 6 330 грн, що в сумі складає 63 300 грн. - ціну автомобіля за договором купівлі- продажу автомобіля укладеного між відповідачем та TOB «РОСАВТО»(ас.10, том 2).

За п. 1.4 кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує: «1.4.2 комісійну винагороду:

1.4.2.1. одноразово - за надання кредиту в розмірі 2,0% від суми кредиту, зазначеної в п. 1 цього договору, а саме 1 139,40 грн. на рахунок № НОМЕР_5 у AT «Астра Банк», МФО 380548».

При укладенні кредитного договору відповідачем виконано дану умови, на підтвердження чого надано до суду копію квитанції № 24120 від 04.08.2011р., з печаткою банку, про сплату ним комісії у розмірі -.4114,50 грн. (ас.9, том2).

За п. 3.2.3. договору застави, заставодавець зобов`язаний застрахувати заставне майно в страховій компанії ТДВ "СК Провіта".

04.08.2011 р. між ОСОБА_1 (Страхувальником), та ТДВ "СК Провіта" -Страховиком) та АТ «Астра Банк» (Вигодонабувачем) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 09-02-5666812, в якому зазначено про наявність укладених кредитного договору та договору застави від 04.08.2011р. Відповідно до п. 3.5.1. договору страхування відповідач зобов`язався здійснити перший страховий платіж 04.08.2011р. у розмірі 4 114,50 грн.(ас.11, том 2).

Таким чином, надані докази - платіжне доручення про перерахування коштів вартості автомобіля, квитанція про сплату комісії за користування кредитом та квитанція про сплату страхового платежу за договором страхування, укладення якого передбачено умовами договору застави - в своїй сукупності свідчать про факт укладення відповідачем кредитного договору, та придбання за надані позивачем кредитні коштів автомобіль.

Згідно частини 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено наявність одночасно двох умов: 1) відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин. 2) докази, на які відповідач посилається, які мають істотне значення для правильного вирішення справи».

Відповідач до заяви не надає докази істотні які мають істотне значення для правильного вирішення справи», а доводи відповідача про не укладення ним кредитного договору та перерахування йому кредитних коштів є необгрунтованими, та також не підтверджені жодними доказами. Натомість надані позивачем докази спростовують всі твердження відповідача.

Враховуючи, що відповідач не надав доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи на виконання вимог до частини 1 ст. 288 ЦПК України, а отже відсутні одночасно дві умови для скасування заочного рішення, та для задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства.

Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Дія 97" проти України від 21 жовтня 2010 року).

За частиною 1 ст. 81 ЦПК України, «Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом».

Рішення суду має бути обгрунтованим, при його ухваленні суд встановлює обставини на підставі повно та всебічно досліджених поданих сторонами доказів.

Заява відповідача про перегляд заочного рішення подана через майже сім років з дати ухвалення заочного рішення.

За частиною 1 ст. 288 ЦПК України реалізація права на перегляд заочного рішення можлива за наявності умов визначених даною статтею.

Згідно позиції Верховного Суду, доступ до суду, не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

З урахуванням вимог частини 1 ст. 288 ЦПК України відповідачем не виконано умови визначені даною статтею для реалізації права на перегляд заочного рішення

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 43, част. 1 ст. 288 ЦПК України, ч. 1 ст. 516 ЦКУ,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Святошинського районного суду м. Києва від 27.07.2017 року по справі за позовом Приватного аціонерного товариства КБ "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя : Л.М. Шум