Справа № 283/538/23
Провадження №2/283/23/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

29 лютого 2024 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого-судді Тимошенка А.О.,

за участю:

секретаря Корейби І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Малині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 в якому просить стягнути з нього матеріальну шкоду в розмірі 15999 гривень та моральну шкоду в розмірі 50000 гривень.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що йому на праві спільної часткової власності належить будинок АДРЕСА_1 . 01.01.2023 року до цього будинку прийшов ОСОБА_2 та розбив палицею два вікна. Коли ОСОБА_1 вийшов на вулицю, то ОСОБА_2 двічі вдарив його палицею в грудну клітку, пошкодивши мобільний телефон «Huawei». Вікна коштують 10000, а телефон 5999 гривень. Таким чином ОСОБА_2 заподіяв йому матеріальну шкода в розмірі 15999 гривень.

Також вважає, що пошкодженням майна йому завдана і моральна шкода в розмірі 50000 гривень, яка полягає у душевних стражданнях, що виникли у зв?язку із створеними незручностями, а саме: розбиті вікна в будинку в зимовий період, що сприяло втраті його теплозабезпечення, неможливість користуватись мобільним телефоном.

Позивач в судове засідання не з?явився. Подав до суду заяви про виклик свідків (а.с. 31) та про розгляд справи без його участі (а.с. 53). Також подав заяву в якій зменшив розмір моральної шкоди до 10000 гривень (а.с. 49).

Відповідач в судове засідання також не з?явився. Подав заяву про розгляд справи без його участі в якій просить відмовити в задоволенні позову (а.с. 72).

Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані докази, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.

Ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.

Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:

1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;

2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт;

3) в інших випадках, встановлених законом.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.10.2010 року ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить будинок АДРЕСА_1 (а.с. 7-8). Йому належить 1/3 частка у праві власності на даний будинок. В даному будинку на підставі договору № 2724 від 30.07.2014 року, який був укладений між ОСОБА_3 та ТОВ «Фабрика вікон «Океан», були встановлені віконні системи вартістю 1688 гривень 88 копійок (а.с. 15-16). Також у 2023 році ОСОБА_1 замовив у ТОВ «Вікна Віконда» три вікна загальною вартістю 10000 гривень (а.с. 17). Крім того у травні 2018 року ОСОБА_1 придбав мобільний телефон «Huawei Y7 Prime» вартістю 5999 гривень, що підтверджується видатковою накладною (а.с. 11).

До позовної заяви ОСОБА_1 додав фотокартки будинку з пошкодженими вікнами та фотокартку пошкодженого мобільного телефону (а.с. 27-30).

Однак ОСОБА_1 не надав суду жодних доказів, на підставі яких можна було б встановити особу, яка пошкодила вікна і мобільний телефон та розмір шкоди, яка заподіяна даними пошкодженнями. Свідків, про виклик яких заявляв клопотання позивач, також допитати не вдалося, оскільки їх місце перебування не встановлене (а.с. 73-74).

Надані суду листи відділення поліції та рапорти поліцейських лише підтверджують той факт, що ОСОБА_1 звертався до поліції з заявами про вчинення відносно нього протиправних дій (а.с. 18-23).

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Оскільки ОСОБА_1 не довів, що ОСОБА_2 заподіяв йому матеріальну та моральну шкоду, то суд повністю відмовляє йому в задоволенні позову.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору ухвалою від 15.03.2023 року (а.с. 36).

Суд також не стягує судовий збір і з відповідача, оскільки позивачу відмовлено в задоволенні позову.

Керуючись статтями 209-268 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі ст. ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України,-

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: А. О. Тимошенко