Справа № 681/342/24
Провадження 2-о/681/23/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2024 року

Полонський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Горщара А.Г.

з участю секретаря судових засідань Салюк Т.М.

заявниці ОСОБА_1

заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження у залі суду в м. Полонне цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_3 , про видачу обмежувального припису, -

встановив:

19 березня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною заявою, в якій просила суд видати обмежувальний припис у вигляді заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 , поклавши на нього на строк шість місяців наступні обов`язки: заборонити перебувати в місці спільного проживання по АДРЕСА_1 , наближатися до ОСОБА_1 та до місця спільного проживання на відстань ближче 100 метрів; заборонити спілкуватися, вести листування, телефонні переговори, контактувати з нею через засоби зв`язку, особисто і через третіх осіб; заборонити наближатись на відстань ближче 100 метрів до неї та до місця її роботи Крачанівської гімназії Грицівської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області, що знаходиться по вул.В.Гоцуляка, 17 в с.Крачанівка Шепетівського району Хмельницької області.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 разом із ОСОБА_3 , який її колишнім чоловіком, проживають спільно в одному будинку по АДРЕСА_1 . Будинок належить на праві приватної власності заявниці. При цьому батьки ОСОБА_3 мають у праві власності житлові будинки в с.Москвитянівка Грицівської ТГ.

ОСОБА_1 потерпає від періодичного фізичного і психологічного насильства зі сторони ОСОБА_3 вже протягом кількох років, оскільки останній систематично за місцем спільного проживання, ображає її нецензурною лайкою та словесно погрожує фізичною розправою та нанесенням тілесних ушкоджень.

У зв`язку з вчиненням домашнього насильства щодо неї та побоюванням за своє життя, заявниця неодноразово зверталася до правоохоронних органів. 28.04.2016, 29.04.2016, 11.10.2017, 01.06.2020, 08.10.2020, 22.02.2024 за рішеннями суду ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.173-2 КУпАП, та застосовані адміністративні стягнення у виді штрафу, громадських робіт, адміністративного арешту. 15.02.2024 за фактом вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства щодо заявниці посадовими особами органів Національної поліції винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника та заборонено йому в будь-який спосіб контактувати з ОСОБА_1 строком на 5 діб, припис припинив свою дію 20.02.2024. Зважаючи на систематичність вчинення домашнього насильства протягом тривалого часу, нереагування ОСОБА_3 на заходи впливу, вжиті правоохоронними органами та судом, заявниця обґрунтовано побоюється повторного вчинення колишнім чоловіком протиправних дій щодо неї, тому звернулися із даною заявою до суду.

Ухвалою судді від 19.03.2024 року заяву прийнято до розгляду за правилами окремого провадження та призначено судове засідання.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свої вимоги підтримала та просила їх задовольнити, оскільки колишній чоловік неодноразово притягався до відповідальності за вчинення протиправних дій відносно неї, та уточнила, що на даний час вона разом з ОСОБА_3 спільно не проживає, останній знятий з місця реєстрації за адресою АДРЕСА_1 з січня 2024 року, проте продовжує приходити до її місця проживання та вчиняти сварки. Фактів вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства щодо неї за місцем її роботи не було.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судовому засіданні щодо вимог заявниці заперечив, а також зазначив, що на даний час спільно з нею не проживає, знятий з реєстрації за місцем проживання по АДРЕСА_1 та на даний час не має постійного місця проживання.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши письмові матеріали справи, суд зазначає про таке.

Встановлено, що ОСОБА_1 є власницею будинку по АДРЕСА_1 (а.с.8).

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 02.06.2022 року, що набрало законної сили 05.07.2022 (а.с.7).

Заявниця проживає за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 на даний час за вказаною адресою спільно з нею не проживає та з січня 2024 року знятий з реєстрації місця проживання по АДРЕСА_1 , дані обставини визнаються учасниками справи, тому у відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК доказуванню не підлягають.

07 квітня 2016 року, 17 квітня 2016 року, 05 жовтня 2017 року, 31 травня 2020 року, 14 серпня 2020 року, 17 січня 2024 року ОСОБА_3 , вчиняв домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_1 , а саме, висловлювався у її сторону нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Постановами Полонського районного суду Хмельницької області від 29.04.2016, 28.04.2016, 11.10.2017, 01.06.2020, 08.10.2020, 22.02.2024 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.173-2 КУпАП, притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього стягнення у виді штрафу, громадських робіт та адміністративного арешту.

У зв`язку зі скоєнням ОСОБА_3 домашнього насильства психологічного характеру відносно своєї колишньої дружини, стосовно кривдника 05.02.2024 було видано терміновий заборонний припис, який закінчив свою дію 20.02.2024 (а.с.6).

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі Закон). Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з п.п.3, 4, 14 та 17 ч.1 ст.1 названого Закону домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За положеннями п.7 ч.1 ст.1 Закону обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно ч.3 ст.26 Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п.9 ч.1 ст.1 Закону).

Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду від 17 квітня 2019 року в справі № 363/3496/18 (провадження № 61-4830св19), 26 вересня 2019 року в справі № 452/317/19-ц (провадження № 61-12915св19), від 17 червня 2020 року в справі № 509/2131/18 (провадження № 61-271св19), від 23 грудня 2020 року в справі № 753/17743/19 (провадження № 61-23053св19), від 24 лютого 2021 року в справі № 570/2528/20 (провадження № 61-16103св20).

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Факти систематичного вчинення заінтересованою особою домашнього насильства по відношенню до заявниці, які проявлялися у нецензурних висловлюваннях, а також погрозах фізичною розправою підтверджуються, зокрема, даними термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА № 248860 від 15.02.2024, постановами суду від 29.04.2016, 28.04.2016, 11.10.2017, 01.06.2020, 08.10.2020, 22.02.2024 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.ч.1, 2 ст.173-2 КУпАП.

Врахувавши характер вчинених ОСОБА_3 протиправних дій, ризики їх продовження та вірогідність чергового вчинення ним домашнього насильства, а також нагальну необхідність захисту прав ОСОБА_1 від домашнього насильства, суд приходить до висновку про можливість застосування до кривдника обмежувального припису у вигляді тимчасової заборони строком на шість місяці перебувати в місці проживання заявниці та заборони наближатися на відстань ближче ніж на 100 метрів до будинку АДРЕСА_1 , оскільки в даному житлі мешкає ОСОБА_1 , вказане домоволодіння належить заявниці на праві приватної власності.

При цьому суд не вбачає підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 у частині покладення на ОСОБА_3 обов`язків щодо заборони спілкуватися, вести листування, телефонні переговори, контактувати з нею через засоби зв`язку, особисто і через третіх осіб; заборони наближатись на відстань ближче 100 метрів до неї та до місця її роботи Крачанівської гімназії Грицівської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області, що знаходиться по АДРЕСА_2 , оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про те, що є вагомі підстави вважати про ймовірність вчинення таких дій ОСОБА_3 , та як раніше вони по відношенню до заявниці не вчинялись.

Відповідно до ч.3 ст.350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.259, 265, ч.1 та ч.6 ст.268, ст.ст.294, 350-1 350-8 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис у вигляді заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поклавши на нього на строк шість місяців обов`язки заборонити перебувати та наближатись на відстань ближче 100 (сто) метрів до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, віднести на рахунок держави.

Про видачу судового припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити відділ поліцейської діяльності № 3 (м. Полонне) Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також Шепетівську районну державну адміністрацію Хмельницької області та виконавчий комітет Полонської міської ради об`єднаної територіальної громади Шепетівського району Хмельницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25.03.2024.

Заявниця: ОСОБА_1 , реєстраціний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , фактичне та зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ,

Заінтересована особа: ОСОБА_3 , паспорт НА НОМЕР_2 , виданий Полонським РС УДМС в Хмельницькій області, реєстраційний номер облікової картки платника податків суду не відомий, без постійного місця проживання.

Головуючий: