Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"20" березня 2024 р. Справа № 608/2910/23
Номер провадження2-о/608/7/2024
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді Яковець Н. В.
за участі секретаря Олійник О.С.
представника заявниці ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чорткові цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа Управління державної міграційної служби України в Тернопільській області про встановлення юридичних фактів, -
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2023 року заявниця ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити її особу та встановити факт постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, а саме в м. Тернопіль та с. Поділля Заліщицького району Тернопільської області.
Заява обґрунтована тим, що в вересні 2023 р. вона звернулась до Заліщицького сектору Управління державної міграційної служби України в Тернопільській області із заявою щодо оформлення паспорта громадянина України у зв`язку із втратою паспорта громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року. Однак, у видачі паспорту заявниці було відмовлено, оскільки за результатами перевірки особу ОСОБА_2 не було підтверджено, належність її до громадянства України не встановлено. Для встановлення її особи та факту належності до громадянства України заявниці було рекомендовано звернутись до суду.
Крім того, в ході здійснення відповідних перевірок з`ясовано, що в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян наявна інформація про актовий запис про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складений 24.05.1962 за номером 18 Подільською сільською радою Заліщицького району Тернопільської області. Таким чином, за результатами перевірки особу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та належність її до громадянства будь-якої країни не встановлено, тому 26.09.2023 Заліщицьким сектором УДМС у Тернопільській області прийнято рішення про відмову в оформленні паспорта, яке доведено до відома заявниці в порядку, передбаченому пунктом 100 Порядку № 302. Просять суд врахувати, що у випадку наявності належних доказів підлягає встановленню факт постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України станом на 24 серпня 1991 року. В іншому випадку УДМС у Тернопільській області не матиме законних підстав для встановлення належності заявника до громадянства України та подальшого документування її паспортом громадянина України.
В судовому засіданні представник заявниці ОСОБА_1 заяву підтримав та просив задоволити в повному обсязі.
Представник заінтересованої особи Управління державної міграційної служби України в Тернопільській області в судове засідання не з`явився, подав письмові поясненя.
Заслухавши пояснення представника заявниці, свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Цапівці Товстенського району Тернопільської області (теперішня назва с. Поділля Чортківського району Тернопільської області), що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 виданим 24.05.1962 року.
В період з 1969 р. по 1977 р. ОСОБА_2 навчалась в Подільській середній школі села Поділля Заліщицького району та закінчила 8 класів, що підтверджується Свідоцтвом про восьмирічну освіту виданим 20.06.1977 року.
У свідоцтві про народження ОСОБА_2 є відмітка 20.03.1980 року, що було видано паспорт.
Згідно диплому виданим 21.07.1980 року ОСОБА_2 з 01.09.1977 р. по 21.07.1980 р. навчалась в ПТУ № 99 м. Сєвєродонецька Ворошиловградської області (теперішня назва Луганська область) за професією електромонтажник по освітлюванню та освітлювальним мережам.
Згідно довідки Державної податкової адміністрації м. Тернополя 23 вересня 1996 року ОСОБА_2 було присвоєно реєстраційний номер облікової картки платника податків.
Відповідно до довідки №476 від 19 жовтня 2023 р. Подільського старостинського округу Товстенської селищної ради Чортківського району Тернопільської області вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно проживала в АДРЕСА_1 з 01 квітня 1991 р. по 31 січень 1991 р.
З січня 1992 року по лютий 2022 рік ОСОБА_2 проживала та працювала в м. Тернопіль. Проживала вона в м. Тернопіль спочатку у своєї рідної сестри ОСОБА_3 , а потім винаймала кімнату в гуртожитку сімейного типу. В цей період ОСОБА_2 працювала основному на ринку продавцем, а потім в кафе прибиральником, посудомийкою тощо. Офіційно на роботу не оформлялась, у зв`язку з чим, не може пригадати коли вона загубила паспорт.
З приводу оформлення паспорта громадянина України, Заліщицьким сектором УДМС у Тернопільській області заявниці було відмовлено в оформленні та видачі паспорта громадянина України, оскільки не встановлено її особу та належність до громадянства України.
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , повідомили, що заявниця є їхньою рідною сестрою. Зазначили, що сестра з 1980 року до 1990 р. працювала у м. Тернопіль на різних роботах. Проживала зразу у них, а потім знімала у гуртожитку кімнату.
Свідок ОСОБА_5 суду повідомила, що заявниця є її тіткою і проживає з 2022 року у неї, на даний час заявниця хворіє.
Допитаний свідок ОСОБА_6 підтвердив суду, що заявниця є рідною сестрою ОСОБА_3 , яка проживала у неї.
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, крім тих, які передбачені ч. 1 ст. 315 ЦПК України, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Згідно Наказу Головної Державної податкової інспекції України і Міністерства фінансів України N 76 від 05.10.95 р. «Про затвердження Інструкції п організацію роботи державних податкових інспекцій при реєстрації фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків та інших обов`язкових платежів» та Наказу Голові Державної податкової інспекції України і Міністерства фінансів України N 66 від 31.07.95 «Про затвердження Інструкції про порядок і умови передачі державним податковим інспекціям інформації для реєстрації фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків та інших обов`язкових платежів», облікову картку фізичної особи-платника податків та інших обов`язкових платежів заповнювали згідно з паспортними даними фізичної особи. З вищезазначеного вбачається, що на момент присвоєння ОСОБА_2 РНОКПП в неї був паспорт місце її реєстрації (проживання) чи роботи було в м. Тернопіль.
Згідно із п.1 статті 10 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи внесення інформації до Реєстру здійснюється уповноваженими суб`єктами за зверненням заявника, на підставі інформації державних органів реєстрації актів цивільного стану, органів реєстрації фізичних осіб, а також інформації органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з дотриманням вимог Закону України " Про захист персональних даних". У разі якщо інформація про особу вноситься до Реєстру вперше, проводиться ідентифікація особи та підтвердження належності до громадянства України.
Відповідно до п. 51 Порядку, ідентифікація особи, на ім`я якої оформляється паспорт у зв`язку з поданням заяви про обмін паспорта і стосовно якої відсутня інформація в базах даних Реєстру, здійснюється відповідно до наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій. Рішення про оформлення паспорта приймається територіальним підрозділом ДМС за результатами ідентифікації особи та перевірки факту належності особи до громадянства України (п.39 Порядку).
За результатами перевірки особу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та належність її до громадянства будь-якої країни не встановлено, тому 26 вересня 2023 року Заліщицьким сектором УДМС у Тернопільській області прийнято рішення про відмову заявнику в оформленні та видачі паспорта та роз`яснено його право звернутися до суду про встановлення факту її постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року чи 13 листопада 1991 року.
Тобто із вказаного слідує, що без встановлення у судовому порядку факту постійного проживання ОСОБА_2 на території України, а саме факту його проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, на День проголошення Незалежності України, остання не має можливості отримати паспорт громадянина України, а тому вимушена була звернутися до суду.
Так, питання громадянства України регулюється Конституцією України, законами України, указами Президента України, міжнародними договорами України. Основними нормативно-правовими актами з питань громадянства України є ЗУ «Про громадянство України» та Указ Президента України від 27.03.2001 № 215 «Питання організації виконання ЗУ «Про громадянство України».
Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст. 3 цього Закону.
Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про громадянство України" громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» проживали в Україні і не були громадянами інших держав.
Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року (частина друга статті 3 Закону України «Про громадянство України»), а тому встановлення факту постійного проживання на території України є підставою для оформлення належності до громадянства України.
Юридичне значення має лише факт постійного проживання на території України особи, дитини, батьків дитини (одного з них) або іншого її законного представника на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) або набрання чинності Законом України від 08 жовтня 1991 року № 1636-ХІІ «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року).
Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст. 293 ЦПК України та статті 3 Закону України «Про громадянство України» і залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року; постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року.
Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західно-української Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подав заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.
Пунктом 3 частини другої статті 9 Закону України «Про громадянство України» визначено, що безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України.
Відповідно до підпункту «а» пункту 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента від 27 березня 2001 року № 215/2001, (далі - Порядок), встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні станом на 13 листопада 1991 року.
Пунктом 44 Порядку визначено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.
Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Частиною першою ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Так як належними та допустимими доказами у судовому засіданні було встановлено особу заявниці та доведено факт її народження на території Української РСР та факт постійного проживання на території України, у тому числі і станом на 24 серпня 1991 року, тому враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що заява, подана ОСОБА_2 , є підставною і підлягає до задоволення.
На підставі вищенаведеного, керуючись Конституцією України, Законом України ''Про громадянство України'', ст. 2, 4, 12, 81, 82, 128, 141, 258, 259, 263-265, 268, 353, 354 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Заяву задовольнити.
Встановити особу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки села Цапівці Товстенського району Тернопільської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .
Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,
уродженка села Цапівці Товстенського району Тернопільської області, постійно проживала на території України за станом на 24 серпня 1991 року, а саме в м. Тернопіль та с. Поділля Заліщицького району Тернопільської області.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Тернопільському апеляційному суду через Чортківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н. В. Яковець