ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року м.Суми

Справа №589/1434/22

Номер провадження 22-ц/816/235/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Філонової Ю. О.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «УКРГАЗБАНК»

на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 17 травня 2023 року у складі судді Лєвши С.Л., ухваленого в м. Шостка Сумської області,

в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2022 року Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК»(далі АБ «Укргазбанк») звернулося до суду із вказаним позовом.

Свої вимоги мотивує тим, що 09 грудня 2014 року в газеті «Урядовий кур`єр» № 229 була розміщена публічна пропозиція АБ «Укргазбанк» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб з метою надання банківських послуг, умови і правила надання яких визначені у Договорі комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Дана публічна пропозиція набрала чинності з дати її публікації у газеті «Урядовий кур`єр».

01 лютого 2017 року відповідач підписав заяву-анкету № ASJ-43633-17-DOM, відповідно до якої максимальна сума дозволеного овердрафту 300 000 грн, початкова сума ліміту дозволеного овердрафту 4100 грн, строком на 12 місяців з пролонгацією згідно п. 14 заяви; базова процентна ставка за користування овердрафтом була встановлена в розмірі 30% річних, процентна ставка на прострочену заборгованість становить 48 % річних.

Відповідно до умов договору (розділ 6) внаслідок підписання заяви-анкети відповідач взяв на себе обов`язок не пізніше останнього дня строку дії ліміту дозволеного овердрафту в повному обсязі повернути банку отримані кредитні кошти (дозволений овердрафт); сплачувати суми основного боргу за дозволеним овердрафтом та проценти за користування дозволеним овердрафтом в розмірі та в строки, передбачені договором та програмою кредитування; за користування неповерненою у встановлені цим договором строки сумою дозволеного овердрафту (мінімального платежу), сплачувати проценти у розмірі, встановленому програмою кредитування.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором станом на 18 січня 2022 року утворилася заборгованість в розмірі 9096 грн 43 коп., в тому числі: 6450 грн 84 коп. заборгованість по кредиту (прострочена); 1210 грн 13 коп. заборгованість по процентам (прострочена); 1435 грн 46 коп. заборгованість по платежах згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України.

01 вересня 2021 року банком на адресу відповідача було направлено вимогу про повернення кредиту, але заборгованість не погашено.

Посилаючись на вказані обставини, просить стягнути з ОСОБА_1 на користь АБ «Укргазбанк» заборгованість в сумі 9096 грн 43 коп. та судові витрати.

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 17 травня 2023 року позов АБ «Укргазбанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АБ «Укргазбанк» заборгованість за договором № ASJ-43533-17-DOM від 01 лютого 2017 року в розмірі 871 грн 20 коп. та суму сплаченого при подачі позову судового збору у відсотковому співвідношенні задоволених позовних вимог в розмірі 237 грн 61 коп., загалом визначивши до стягнення 1108 грн 81 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі АБ «Укргазбанк», не погоджуючись з вказаним рішенням суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог, посилаючись на неповне встановлення судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості в розмірі 8225 грн 23 коп. та сплаченого судового збору в розмірі 2243 грн 39 коп. та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги АБ «Укргазбанк» в повному обсязі та стягнути з ОСОБА_1 на користь АБ «Укргазбанк» заборгованість в розмірі 9096 грн 43 коп. та судовий збір в розмірі 2481 грн; стягнути з відповідача сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги.

В доводах апеляційної скарги не погоджується з висновком місцевого суду про необґрунтованість вимог банку про стягнення заборгованості по процентах за період з 26 січня 2018 року по 01 січня 2022 року, тобто після строку дії ліміту дозволеного овердрафту, зазначеного в заяві-анкеті, підписаній відповідачем. Зазначає, що у даній заяві-анкеті вказано, що клієнт підтверджує, що надає право банку після закінчення строку дії ліміту дозволеного овердрафту, визначеного в даній заяві-анкеті, продовжити строк дії на такий же строк, що визначено цією заявою-анкетою. Підтвердженням наміру банку продовжити строк дії дозволеного овердрафту є доступність кредитних коштів станом на наступний банківський день після настання строку закінчення дії ліміту дозволеного овердрафт. З розрахунку заборгованості вбачається, що сума заборгованості по кредиту збільшувалася після 25 січня 2018 року, тобто строк дії дозволеного овердрафту продовжувався та відповідач користувався овердрафтом до січня 2022 року.

Крім того, вказує на те, що умовами Публічної пропозиції, акцептованої відповідачем, передбачено порядок нарахування процентів саме до повного погашення заборгованості по кредиту, а самою Заявою-анкетою, підписаною відповідачем, передбачено порядок продовження строку дії ліміту овердрафту, у зв`язку з чим вважає, що зроблений судом висновок щодо неправомірності нарахування процентів після 25 січня 2018 року та застосування позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої в постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, є помилковим та таким, що не відповідає конкретним обставинам справи.

Вважає, що суд неправомірно відрахував з суми заборгованості по кредиту 6450,84 грн суми вже сплачених відповідачем коштів в рахунок погашення процентів в розмірі 5579,64 грн, так як ці кошти не є предметом даного спору. Відповідачем взагалі не оспорювалися пролонгація дії овердрафту, розмір наявної заборгованості, а також розмір вже сплаченої заборгованості як по тілу кредиту, так і по процентах.

На думку скаржника, враховуючи, що відповідачем взагалі не оскаржувався розмір заборгованості, а також сума сплачених ним процентів, які не є складовою частиною розміру заборгованості, судом було порушено принцип змагальності сторін, та фактично було прийнято сторону відповідача без наявності будь-якої позиції з його сторони.

Відповідач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не скористався.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що 01 лютого 2017 року ОСОБА_1 підписав заяву-анкету № ASJ-43533-17-DOM на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а. с. 14).

Згідно з вказаною заявою, відповідач просив відкрити картковий рахунок в національній валюті України на умовах тарифного плану «Домовичок» та видати платіжну картку.

Разом з цим, ОСОБА_1 просив також надати кредит в національній валюті України, шляхом встановлення ліміту дозволеного овердрафту на картковому рахунку № НОМЕР_1 на наступних умовах програми кредитування: строк дії ліміту дозволеного овердрафту 12 місяців, з 01 лютого 2017 року по 25 січня 2018 року; максимальна сума ліміту дозволеного овердрафту - 300 000 грн; початкова сума ліміту дозволеного овердрафту 4100 грн; базова процентна ставка 30%; пільгова процентна ставка - 0,0001%; процентна ставка на прострочену заборгованість за дозволеним овердрафтом (кредитом) - 48%.

Відповідно до договору відповідач доручив банку після закінчення строку дії ліміту овердрафту, визначеного в даній Заяві-анкеті, продовжувати строк дії дозволеного овердрафту на такий же строк, що визначено цією заявою-анкетою. Підтвердженням наміру банку продовжити строк дії дозволеного овердрафту є доступність кредитних коштів станом на наступний банківський день після настання строку закінчення дії ліміту дозволеного овердрафту.

Також сторони погодили, що погашення основної суми боргу за дозволеним овердрафтом здійснюється щомісяця до 25 числа та становить 7% від фактичної заборгованості по основному боргу на 1-ше число місяця від фактичної заборгованості по основному боргу на 1-ше число кожного місяця (мінімуму 50 грн, але не більше фактичної заборгованості на 1-ше число місяця. При цьому передбачається, що у повному обсязі заборгованість буде погашена в останню дату дії ліміту овердрафту.

Також 01 лютого 2017 року відповідач підписав довідку про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість споживчого кредиту у формі овердрафт за програмою: Універсальна картка «Домовичок» (а.с. 16).

Позивачем було надано розписки про отримання відповідачем 01 лютого 2017 року та 01 березня 2018 року платіжних карток (а.с. 17).

30 червня 2021 року на адресу відповідача направлено вимогу про дострокове повернення кредиту (а. с. 21), яку він отримав 09 липня 2021 року (а.с. 22).

Згідно розрахунку позивача заборгованість відповідача за договором № ASJ-43533-17-DOM від 01 лютого 2017 року на відкриття карткового рахунку та обслуговування банківської платіжної картки АБ «Укргазбанк» станом на 18 січня 2022 2021 року становить 9096 грн 43 коп., з яких: 6450 грн 84 коп. заборгованість по кредиту (прострочена); 1210 грн 13 коп. заборгованість по процентам (прострочена); 1435 грн 46 коп. - заборгованість по платежах згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України (а. с. 11-14).

Відмовляючи АБ «Укргазбанк» у стягненні заборгованості за простроченими процентами, суд першої інстанції виходив з того, що право на нарахування процентів після закінчення строку дії кредитного договору (25 січня 2018 року) припинилося, а тому вимоги банку про стягнення заборгованості за період з 26 січня 2018 року по 01 січня 2022 року є необґрунтованими та задоволенню не підлягають, що узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою в постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18). Щодо вимог про стягнення заборгованості за процентами, які нараховані на прострочений кредит відповідно до ст. 625 ЦК України, суд вказав, що доказів погодження сторонами процентної ставки на прострочений кредит за ст. 625 ЦК України у 42% з позичальником не надано, а тому підстави для покладення на відповідача такої заборгованості відсутні. Стосовно стягнення заборгованості за тілом кредиту, суд вважав, що підлягає стягненню заборгованість в сумі 871 грн 20 коп., обрахована шляхом віднімання від заявленої суми заборгованості за простроченим тілом кредиту (6450 грн) суми заборгованості по процентам, нарахованим поза межами дії договору (5579 грн 64 коп.).

Колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками місцевого суду.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стосовно вимог банку про стягнення заборгованості за простроченими процентами в сумі 1210 грн 13 коп.

Суд першої інстанції, відмовляючи у стягненні заборгованості за простроченими процентами, виходив з того, що позивачем було нараховано проценти поза межами строку кредитування (після 25 січня 2018 року).

Дійсно умовами договору передбачено, що строк кредитування становить 12 місяців з 01 лютого 2017 року по 25 січня 2018 року, проте місцевий суд не звернув увагу на те, що у підписаній відповідачем заяві останній доручив банку після закінчення строку дії ліміту овердрафту, визначеного в даній Заяві-анкеті, продовжувати строк дії дозволеного овердрафту на такий же строк, що визначено цією заявою-анкетою. Підтвердженням наміру банку продовжити строк дії дозволеного овердрафту є доступність кредитних коштів станом на наступний банківський день після настання строку закінчення дії ліміту дозволеного овердрафту. З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами і після 25 січня 2018 року, що свідчить про продовження строку дії дозволеного овердрафту.

Водночас з матеріалів справи вбачається, що позивач, направивши відповідачу 30 червня 2021 року вимогу про дострокове повернення кредиту, скористався своїм правом, передбаченим ч. 2 ст. 1050 ЦК України, та змінив строк виконання зобов`язання. Вказана вимога була отримана відповідачем 09 липня 2021 року, отже до 08 серпня 2021 року включно останній мав повернути всю суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитними коштами.

Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) від 04 липня 2018 року.

Починаючи з 09 серпня 2021 року, право позивача нараховувати проценти за користування кредитними коштами припинилося. Отже підстави для нарахування процентів з 09 серпня 2021 року по 18 січня 2022 року були відсутні. Водночас банком розрахунку заборгованості за простроченими процентами станом на 08 серпня 2021 року суду надано не було, а тому у задоволенні вимоги банку про стягнення заборгованості за простроченими процентами слід відмовити.

Стосовно вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту, слід зазначити наступне.

З розрахунків банку вбачається, що станом на 08 серпня 2021 року за відповідачем обліковувалася заборгованість за поточним тілом кредиту в сумі 4792 грн 02 коп. та 1658 грн 82 коп. заборгованості за простроченим тілом кредиту. Отже, оскільки банк скористався своїм правом на дострокове повернення заборгованості за кредитним договором, то слід стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за тілом кредиту в сумі 6450 грн 84 коп. (4792,02+1658,82). Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для зменшення заборгованості за тілом кредиту за рахунок сплачених відповідачем коштів на погашення заборгованості за процентами, нарахованими після 25 січня 2018 року.

Стосовно вимог банку про стягнення процентів, нарахованих відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що доказів погодження сторонами договору процентної ставки за ч. 2 ст. 625 ЦК України в розмірі 42% річних позивачем не надано, а тому підстави для задоволення вказаних вимог відсутні.

За встановлених обставин справи, рішення суду на підставі п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає зміні в частині мотивів відмови у стягненні заборгованості за простроченими процентами та в частині розміру присудженої до стягнення заборгованості за договором, а саме підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № ASJ-43533-17-DOM від 01 лютого 2017 року в розмірі 6450 грн 84 коп.

Згідно приписів ч. 13 ст. 141 ЦПК України підлягає зміні розподіл судових витрат та з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 1759 грн. 43 коп. Крім того, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору за перегляд справи в суді апеляційної інстанції в сумі 2918 грн 68 коп.

Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 3, 4; 381-382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «УКРГАЗБАНК» задовольнити частково.

Рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 17 травня 2023 року змінити в частині мотивів відмови у стягненні заборгованості за простроченими процентами, в частині розміру присудженої до стягнення заборгованості за договором та в частині розподілу судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «УКРГАЗБАНК» заборгованість за договором № ASJ-43533-17-DOM від 01 лютого 2017 року в розмірі 6450 гривень 84 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «УКРГАЗБАНК» судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 1759 гривень 43 копійки.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «УКРГАЗБАНК» судові витрати по сплаті судового збору за перегляд справи в суді апеляційної інстанції в сумі 2918 гривень 68 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

Ю. О. Філонова