Справа №:755/3506/24
Провадження №: 2/755/3080/24
УХВАЛА

"22" березня 2024 р. Дніпровський районний суд міста Києва, у складі головуючого-судді Хромової О.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді, подану в межах розгляду цивільної справи за позовом Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні судді Дніпровського районного суду міста Києва Хромової О.О. перебуває цивільна справа за позовом АТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

21 березня 2024 року відповідачем ОСОБА_1 подано заяву про відвід судді Хромової О.О.

Підставою для відводу зазначено, що ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва у справі № 755/3506/24 повернуто зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю такої зустрічної позовної заяви, при цьому таку заяву подано своєчасно, тобто суддя протиправно повернула заявнику зустрічну позовну заяву без достатніх на це правових підстав, грубо порушуючи цивільне процесуальне законодавство. Заявник вважає, що така поведінка судді Хромової О.О. свідчить про упередженість та необ`єктивність судді, штучне створення суддею для ОСОБА_1 обмежень права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно із статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Оцінивши наведені заявником підстави для відводу судді, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, виходячи з такого.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи. Частиною другою статті 36 ЦПК України передбачено, що суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина четверта статті 36 ЦПК України).

Згідно із частинами другої, третьої статті39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу. Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу. Якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу (частини друга, третя статті

40 ЦПК України).

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом».

У рішенні від 09 листопада 2006 року по справі «Білуха проти України» Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) зазначено, що відповідно до сталої практики Суду наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності («Фей проти Австрії»

(Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 та 30; «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein

v. Switzerland), № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-ХІІ). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду («Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного («Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

У рішенні від 10 грудня 2009 року у справі «Мироненко та Мартенко проти України» ЄСПЛ дійшов висновку, що український суд не був безстороннім за об`єктивним критерієм.

На обґрунтування свого висновку ЄСПЛ звернув увагу на те, що, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в його безсторонності.

Тобто, при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді, позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

Змагальність судового процесу та покладення на суд обов`язку здійснювати цивільне судочинство об`єктивно та неупереджено є передумовою того, що рішення по суті справи може бути ухвалено як на користь позивача, так і відповідача, що не свідчить про зацікавленість або упередженість судді.

Перевіривши наведені заявником підстави для відводу головуючого судді у справі, суд приходить до висновку, що підставами для відводу слугує виключно незгода відповідача ОСОБА_1 з процесуальними рішеннями судді, а саме: з поверненням зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 .

Слід зазначити, що 13 березня 2024 року на електронну пошту суду надійшла заява відповідача ОСОБА_1 за назвою «Зустрічний позов», у якій ОСОБА_1 просить поновити строк для подання зустрічного позову, перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, визнати кредитний договір про надання споживчого кредиту з правилами від 21 листопада 2016 року № 0 недійсним та неукладеним, а також стягнути з АТ «УкрСиббанк» безпідставно нараховані відсотки за весь період користування грошовими коштами.

Подана заява ОСОБА_1 не містила переліку додатків, де було б вказано про долучення до такої заяви безпосередньо зустрічної позовної заяви.

Таким чином, усі дії головуючого під час розгляду даної справи в повній мірі відповідають завданням та засадам цивільного судочинства, спрямовані на забезпечення захисту прав усіх учасників справи.

За вказаних обставин, перевіривши наведені у заяві доводи для відводу головуючого у справі, всебічно та повно проаналізувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу та відсутності підстав для задоволення такої заяви.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 33, 36, 40, 258, 260, 261 ЦПК України суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати заявлений відповідачем ОСОБА_1 відвід судді, поданий в межах розгляду цивільної справи за позовом Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, необґрунтованим.

Передати заяву про відвід головуючого у справі для її вирішення у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Відповідно до положень частини другої статті 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо, скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду (пункт 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України).

Суддя О.О. Хромова