Справа № 214/4980/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 лютого 2024 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Прасолова В.М.

при секретарі Петренко К.І.

за участю заявника ОСОБА_1

за участю представника заявника - ОСОБА_2

за участю представника заінтересованої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Криворізька міська рада, ОСОБА_4 , про встановлення факту родинних відносин, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить: встановити факт родинних відносин між ним ОСОБА_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначивши, що ОСОБА_5 був батьком заявника.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено наступне. Він, ОСОБА_1 , є рідним сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкав у АДРЕСА_1 , та помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . При здійсненні актового запису про його народження, у свідоцтві про народження НОМЕР_1 , видане Дзержинським бюро РАЦС м. Кривого Рогу 25.08.1958 р., вказано по-батькові « ОСОБА_6 », а ім`я та по-батькові його батька у цьому ж свідоцтві про народження вказано « ОСОБА_7 ». Його мати ОСОБА_8 та батько ОСОБА_5 розірвали шлюб незадовго після його народження і з того часу не проживали разом. Його мати померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Оскільки його батька в побуті за його пам`яті з самого його свідомого дитинства завжди називали « ОСОБА_9 », у заяві-анкеті форми і на видачу першого паспорта у 1975 році він помилково вказав ім`я його батька « ОСОБА_10 », і тому у першому паспорті і у всіх виданих йому пізніше паспортах, в т.ч. у паспорті України № НОМЕР_2 , який виданий Саксаганським РВ Криворізького МУ УМВС України у Дніпропетровській області 22.11.2007 р., вказано його по-батькові « ОСОБА_11 ». За наявною у нього інформацією, у паспорті його батька, всупереч даним його свідоцтва про народження, вказано ім`я та по-батькові « ОСОБА_12 ». Як вище зазначалося, ІНФОРМАЦІЯ_2 його батько помер, після чого відкрилася спадщина на належне йому майно. У встановлений законом порядок, після смерті батька ОСОБА_5 , він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте йому було відмовлено у прийнятті заяви та надане роз`яснення про необхідність підтвердження родинних відносин між ним та батьком ОСОБА_5 . З метою з`ясування вищевказаних невідповідностей та отримання підтвердження родинних відносин з ОСОБА_5 , він та його представник адвокат Починок В.В. зверталися з запитами до Центрально-міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі, з проханням надати копію свідоцтва про смерть та копію паспорта його покійного батька, в чому йому було відмовлено, оскільки наявними документами (його свідоцтвом про народження та паспортом) не підтверджуються його родинні стосунки з померлим. Також його представник звертався до Металургійного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі, з проханням надати йому витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про його народження та витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб його батьків, які вказані у його свідоцтві про народження НОМЕР_1 . Однак йому було відмовлено у наданні вищевказаних витягів, оскільки по-батькові у його у свідоцтві про народження відрізняється по-батькові у його паспорті. Також його представник звертався до Саксаганського відділу Державної міграційної служби у місті Кривому Розі з проханням надати копію заяви про видачу паспорта (форми №1), на підставі якої Саксаганським РВ Криворізького МУ УМВС України у Дніпропетровській області 22.11.2007 р. ОСОБА_1 виданий паспорт України № НОМЕР_2 , в якій містяться в т.ч. дані про його попередній паспорт громадянина СРСР, та надати інформацію на якій підставі у його паспорті вказане по-батькові « ОСОБА_11 », за наявності у нього свідоцтва про народження НОМЕР_1 , у якому вказано його по-батькові « ОСОБА_6 ». У відповіді на вищевказаний запит Саксаганський відділ у місті Кривому Розі ДМС України ГУ ДМС у Дніпропетровській області від 27.08.2022 р. №1229-1060/1229-22 зазначено, що вперше він був документований паспортом громадянина України зразка 1994 року, виданим у зв`язку з обміном паспорта зразка 1974 р., виданого 22.05.1981 р. Дзержинським РВВС м. Кривого Рогу на підставі заяви заповненої власноручно. Окрім того, у даній відповіді зазначено, що відповідно до перевірок Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження його «по-батькові» зазначено як « ОСОБА_13 ». Також його представник звертався до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області з проханням надати копію заяви про видачу паспорта (форми №1), на підставі якої ОСОБА_1 виданий паспорт громадянина СРСР серія НОМЕР_3 від 10.01.1975 р. Дзержинським РBBC м. Кривого Рогу зразка 1974 року, а також у випадку, якщо у даній заяві вказане по-батькові заявника « ОСОБА_11 », зазначити на якій підставі вказане таке «по-батькові» у його паспорті громадянина СРСР, за наявності у нього свідоцтва про народження НОМЕР_4 , в якому по-батькові вказано « ОСОБА_14 ». Листом від 01.09.2022 р. №8010. 14-24944/80.3-22 у відповідь на вищевказаний запит повідомлено, що запитаного документу (заяви) у картотеках, переданих органами ДМС України на централізоване зберігання до ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області, не виявлено. Таким чином, у зв`язку з цим, виникла необхідність встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що померлий ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_1 .

06.04.2023 року судом у якості заінтересованої особи залучено ОСОБА_4 .

Від представника заінтересованої особи ОСОБА_4 ОСОБА_3 до суду надійшли пояснення по справі, в яких останній зазначив про необхідність проведення судової медичної (молекулярно-генетичної) експертизи для встановлення батьківства померлого ОСОБА_5 стосовно заявника, не заявлення клопотання про проведення якої, ставить під сумнів обґрунтованість вимог заявника.

Від представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до суду надійшли додаткові пояснення, в яких зазначено наступне. Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Як роз`яснено у пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 Сімейного кодексу України істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 Кодексу про шлюб та сім`ю України (втратив чинність 01.01.2004 р), суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги підстави визнання батьківства, зокрема: докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини, спільне виховання та утримання ними дитини. Така правова позиція викладена й у постанові Верховного Суду України від 25.02.2015р., у справі № 6-20цс15., згідно якої, оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у статті 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у статті 53 КпШС України, при вирішенні питання про те, якою нормою необхідно керуватися при розгляді справ цієї категорії, слід виходити з дати народження дитини. При розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК України, зокрема частини 2 статті 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільно-процесуального законодавства. Оскільки заявник народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , до спірних правовідносин необхідно застосовувати норми КпШС України, в силу п.1 Прикінцевих положень Сімейного кодексу України 2004 року, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, і за загальним правилом застосовується до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності. Взаємні права та обв`язки батьків і дітей ґрунтуються на походженні дітей, засвідченому у вставленому порядку. (ст.51 Кодексу про шлюб та сім`ю України). Походження дитини від батьків, які перебувають між собою в шлюбі, засвідчується записом про шлюб батьків. (ст.52 Кодексу про шлюб та сім`ю України). Батько і мати, які перебувають у шлюбі між собою, записуються батьками дитини в книзі записів народжень за заявою будь-якого з них. (ст.54 Кодексу про шлюб та сім`ю України). Батьки заявника ОСОБА_5 та ОСОБА_15 перебували в зареєстрованому шлюбі з 24.12.1957 року. Згідно свідоцтва про народження заявника, він народився ІНФОРМАЦІЯ_4 . Батьком дитини, на підставі положень ст. 54 Кодексу про шлюб та сім`ю України, зазначений ОСОБА_16 (він же ОСОБА_12 ), мати - ОСОБА_17 ). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб (а.с.67) 10.10.1964 р. шлюб між батьками заявника розірвано. Як роз`яснено у пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» N 16 від 12.06.1998р., яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, слід звернути увагу судів на те, що заяви про встановлення батьківства можуть бути прийняті до судового розгляду, якщо в органах РАГС проведено реєстрацію народження дитини. Згідно зі ст. 53 КпШС підставою для встановлення батьківства (факту батьківства), може бути не сам по собі факт біологічного походження дитини, а фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, або ж докази, що достовірно підтверджують визнання особою батьківства. Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Відповідно до ч.1 ст. 56 КпШС України особа, записана як батько або як мати дитини в книзі записів народжень, або особа, яка фактично є батьком дитини, в разі смерті матері чи позбавлення її батьківських прав має право оспорити проведений запис протягом року з того часу, коли їй стало або повинно було стати відомо про проведений запис.

У судовому засіданні заявник пояснив, що у школі в анкеті зазначив по-батькові як ОСОБА_11 , так як на той час не знав, що батька звати ОСОБА_18 . 29.02.2024 року заявник ОСОБА_1 та його представник адвокат Починок В.В. заявлені вимоги підтримали повністю, наполягали на їх задоволенні з підстав, викладених в заяві та додаткових поясненнях.

У судове засідання 29.02.2024 року представник заінтересованої особи Криворізької міської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

У судове засіданні 29.02.2024 року заінтересована особа ОСОБА_4 та її представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_19 показала, що заявника ОСОБА_1 знає з дитинства. Також знала ОСОБА_20 , так як він жив з її мамою з 1962 року. Заявник жив зі своєю мамою. ОСОБА_21 називав ОСОБА_22 сином, сплачував аліменти, вони підтримували стосунки. ОСОБА_21 купував ОСОБА_23 подарунки. У житті ОСОБА_18 називали « ОСОБА_9 ».

У судовому засіданні свідок ОСОБА_24 показала, що ОСОБА_22 знає десь з 1965 року, так як він приходив до ОСОБА_20 , поряд з яким вона жила тривалий час. Усі сусіди ОСОБА_18 називали ОСОБА_10 . Шаміль казав, що ОСОБА_25 його син, на утримання якого він сплачує аліменти.

Суд, враховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутність заінтересованих осіб на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, надали пояснення, а тому їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні докази: свідоцтво про народження заявника ОСОБА_1 (а.с.4), копія паспорту (а.с. 5), свідоцтво про смерть (а.с. 7), відповідь відділу державної реєстрації актів цивільного стану (а.с. 8,9,10), повідомлення (а.с. 11), довідка (а.с. 60,61), витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження ОСОБА_1 (а.с. 66), повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб (а.с.67-68), довідка (а.с. 84), заява про прийняття спадщини (а.с. 86), свідоцтво про смерть ОСОБА_5 (а.с.91), витяг про реєстрацію у спадковому реєстрі (а.с. 93), повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть ОСОБА_5 (а.с. 95-96), лист щодо оформлення спадкових прав (а.с. 99), свідоцтво про право на спадщину (а.с. 130), витяг (а.с. 131), свідоцтво про народження (а.с. 146), фото (а.с. 158), довідка (а.с. 159), архівна довідка (а.с. 181), прийомна записка та записки про переведення (а.с.182), особова картка (а.с. 183).

Суд, керуючись вимогами ст.77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належним доказом повідомленням (а.с.11), так як цей доказ стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме факт зазначення по-батькові заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, як « ОСОБА_13 ».

Суд вважає належними доказами: свідоцтво про народження (а.с.4), витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян (а.с. 66, 67), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме факт наявності невідповідностей при написанні по-батькові заявника, прізвища батьків заявника, а також імені та по-батькові батька заявника.

Суд вважає належними доказами: копії заяв ОСОБА_5 на видачу паспорта (а.с.60,61), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме факт перебування ОСОБА_5 з матір`ю заявника ОСОБА_15 .

Суд вважає належними доказами заяву (а.с.86), лист нотаріуса (а.с.99), так як ці докази стосуються обставин справи.

Суд вважає належними доказами: архівну довідку (а.с. 181), прийомну записку (а.с.182), записку про переведення (а.с.182), особову картку (а.с. 183), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме, що ОСОБА_5 був прийнятий на роботу 27.01.1958 р. на Криворізький металургійний завод «Криворіжсталь» як « ОСОБА_26 » на підставі наданого паспорта від 09.04.1960 р., та згодом було змінене на « ОСОБА_5 » на підставі паспорту від 30.11.1973 р.

Суд вважає належними доказами: свідоцтво про смерть (а.с.91), повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану (а.с. 95-96), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме той факт, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер.

Суд вважає належними доказами показання свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_24 , так як ці докази стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме той факт, що заявник та померлий ОСОБА_5 доводилися один одному сином та батьком.

Суд вважає неналежними доказами: свідоцтво про право на спадщину (а.с. 130), витяг (а.с. 131), так як ці докази не стосуються обставин справи.

Суд, відповідно до ст.78 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні зазначені письмові докази, які визнані належними, та показання свідків допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні письмові докази, які визнані допустимими та належними, є достовірними.

Керуючись вимогами ст.80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , двічі був документований паспортами громадянина України, а саме: 01.06.2001 року та 22.11.2007 року. При цьому, по-батькові ОСОБА_1 , відповідно до перевірок Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, зазначено як « ОСОБА_13 », що встановлено повідомленням (а.с.11).

Батьками ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , згідно до свідоцтва про народження (а.с.4) зазначені ОСОБА_26 та ОСОБА_27 .

Батьками ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , згідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (а.с.66) зазначені ОСОБА_26 та ОСОБА_27 .

Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб (а.с.67), між ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_29 ІНФОРМАЦІЯ_6 зареєстровано шлюб. Даний шлюб за рішенням суду від 16.09.1964 року розірвано.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер, що вбачається зі свідоцтва про смерть (а.с.91).

Після смерті ОСОБА_5 , заявник звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Проте йому було відмовлено у прийнятті заяви та надане роз`яснення про необхідність підтвердження у судовому порядку родинних відносин між заявником та спадкодавцем. Вказані обставини встановлені поясненнями заявника, викладеними у змісті заяви.

Під час отримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорту, при заповненні бланків 08.10.1981р та 01.11.2002р., останнім було внесені відомості про те, що він одружений на ОСОБА_8 (а.с.60,61).

Під час роботи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на Криворізькому металургійному заводі «Криворіжсталь» у період з 27.01.1958 р. по 31.03.1998р., останній був прийнятий на роботу як « ОСОБА_26 » на підставі наданого паспорта від 09.04.1960 р., та згодом ім`я та по-батькові було змінено на « ОСОБА_5 » на підставі паспорту від 30.11.1973 р., що встановлено архівною довідкою (а.с. 181), прийомною запискою (а.с.182), запискою про переведення (а.с.182), особовою карткою (а.с. 183).

ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , доводився заявникові рідним батьком, що встановлено поясненнями заявника та показаннями свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_24 .

У зв`язку з зазначеними розбіжностями при написанні імені та по-батькові померлого ОСОБА_5 , при зверненні заявника до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, останньому було відмовлено у прийнятті заяви.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Також ч. 1 ст. 16 ЦК України регламентує, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Водночас ч. 1 ст. 5 ЦПК України зазначає, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли від нього залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника, зокрема права на спадщину.

В розумінні ст. ст. 2, 3 СК України, Рішення Конституційного Суду України № 5-рп/99 від 03.06.1999 року, мати, батько та син є близькими родичами кровного споріднення І ступеню.

Згідно з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у п. 45 рішення у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року та у рішенні по справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року «… суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпції щодо фактів…».

Факт, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 та заявник ОСОБА_1 є рідними батьком та сином, підтверджується обсягом наданих заявником письмових доказів, проаналізованих судом, та показаннями свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_24 , з яких вбачається дійсність наявності між ними родинних стосунків.

Суд вважає важливим зазначити, що в наданих заявником документах збігаються дані про матір заявника ОСОБА_8 , яку померлий ОСОБА_5 двічі згадував як дружину при заповненні бланків на отримання паспорту. Також, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при працевлаштуванні 27.01.1958 р., був прийнятий на роботу як « ОСОБА_26 », що збігається з даними про батька заявника, зазначеними у витязі (а.с.66) в частині прізвища, імені та дати народження, а також з даними про чоловіка матері заявника у витязі (а.с.67) в частині імені, по-батькові та дати народження, та згодом ім`я та по-батькові було змінено на « ОСОБА_5 ».

Приймаючи до уваги, що встановлення вказаного факту родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 необхідно заявникові для реалізації ним права на спадкове майно після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто створення умов для здійснення ним особистих немайнових чи майнових прав в рамках спадкових відносин, встановити даний факт в позасудовому порядку неможливо, в той час як аналізом встановлених судом обставин справи та доказів, наданням їм оцінки в сукупності, суд приходить до висновку про доведеність факту родинних відносин між заявником та померлим ОСОБА_5 , як між рідними батьком та сином, у зв`язку з чим заявлені вимоги слід задовольнити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує ч.7 ст.294 ЦПК України, у зв`язку з чим понесені заявником судові витрати по справі відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст.2, 4, 5, 13, 19, 76-82, 89, 95, 133, 141, 263-265, 267, 268, 273, 280, 293, 294, 315-319, 351-352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Криворізька міська рада, ОСОБА_4 , про встановлення факту родинних відносин - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме, що вони доводяться один одному рідними сином та батьком.

На рішення суду заявником може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст виготовлено 5 березня 2024 року.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов