Справа № 446/449/19 Головуючий у 1 інстанції: Костюк У. І.
Провадження № 22-ц/811/262/24 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року м.Львів

Справа № 446/449/19

Провадження № 22-ц/811/262/24

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,

секретар Іванова О.О.

з участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянув апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця» на рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області, ухвалене у м.Кам`янка-Бузька 22 грудня 2023 року у складі судді Костюк У.І., у справі за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця», від імені якого діє Регіональна філія «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця», до Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області, ОСОБА_2 , Головного Управління Держгеокадастру у Львівській області, з участю третіх осіб: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання незаконними та скасування рішень, державних актів, договорів купівлі-продажу земельних ділянок, запису в поземельній книзі, державної реєстрації права на земельну ділянку, усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,-

встановив:

1 березня 2019 року АТ «Українська залізниця», від імені якого діє Регіональна філія «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця», звернулося до суду з позовом до Кам`янка-Бузької міської ради, ОСОБА_2 , Головного Управління Держгеокадастру у Львівській області, з участю третіх осіб: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання незаконним та скасування рішення Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області від 21 грудня 1995 року за №325 в частині передачі земельних ділянок в приватну власність; скасування державного акту про право власності на землю від 11 січня 1996 року Серії ІІ-ЛВ №028428; скасування державного акту про право власності на землю від 11 січня 1996 року Серії ІІ-ЛВ №028427; про визнання незаконним та скасування рішення Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області від 29 вересня 2011 року №20 в частині затвердження уточненої площі та конфігурації меж земельної ділянки площею 1000 кв.м для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2 на АДРЕСА_1 ; скасування державного акту на право власності на землю від 8 лютого 2012 року Серії ЯЛ №677960; визнання незаконним та скасування договору купівлі-продажу земельних ділянок від 8 червня 2011 року, реєстраційний номер 585; скасування запису в поземельній книзі земельної книзі земельної ділянки з кадастровим номером 010030031; скасування державної реєстрації права на земельну ділянку з кадастровим номером 010030031; усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. В обґрунтування позову посилається на те, що у користуванні АТ «Українська залізниця», від імені якого діє Регіональна філія «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця», перебуває земельна ділянка смуги відведення, зокрема в адміністративних межах м. Кам`янка - Бузька. 22 грудня 2016 року встановлено, що на земельній ділянці смуги відведення залізниці частково розташовані суміжні ділянки, які знаходяться в приватній власності громадян, зокрема, частина земельної ділянки відповідача ОСОБА_2 . Площа накладення із суміжними землекористувачем становить 0,0398 га. Вказує, що право власності відповідачем на земельну ділянку загальною площею 0,1000 га набуто на підставі рішення Кам`янка-Бузької міської ради від 29 вересня 2011 року № 20 «Про затвердження уточненої площі та конфігурації земельних ділянок». Земельні ділянки площею 0,0606 та 0,0606 відповідачем набуті у приватну власність на підставі договору купівлі - продажу від 8 червня 2011 року. Ці земельні ділянки зазначені в договорах належали продавцям на підставі державного акту про право власності на землю від 11 січня 1996 року Серії 11ЛВ 028428 та державного акту про право власності на землю від 11 січня 1996 Серії 11-ЛВО28427, які були видані на підставі рішення Кам`янка-Бузької міської ради від 21 січня 1995 року № 325. Вказує, що Кам`янка-Бузькою міською радою не дотримано встановленого порядку надання земельних ділянок у власність відповідача та третім особам, що відповідно до ст. 21 ЗК України є підставою для визнання недійсними відповідних рішень про надання таких земельних ділянок у приватну власність. Вважає, що вказані рішення Кам`янка-Бузької міської ради є незаконними, оскільки на момент їх прийняття ст.141 ЗК України було передбачено вичерпний перелік підстав припинення права користування земельною ділянкою, однією із яких зазначено добровільну відмову від права користування земельною ділянкою, якої залізниця не заявиляла. Стверджує, що Кам`янка-Бузька міська рада, всупереч вимогам ч.4 ст.84 ЗК України, якою встановлено заборону передавати землі державної власності із земель під залізницям у приватну власність, здійснила таку передачу. Спірна земельна ділянка знаходиться у правомірному постійному користуванні залізниці понад 60 років, право позивача на спірну земельну ділянку, виникло в 1957 році з моменту побудови залізничної колії, що підтверджується інвентарною карткою обліку основних засобів на верхню будову головної колії перегону Сапіжанка-Добротвір. На момент виникнення права залізниці на землі смуги відведення в адміністративних межах Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області, вимоги щодо виготовлення та отримання державного акта не ставилися, а землі транспорту вважалися землями спеціального призначення, які використовувалися на підставі особливих положень про ці землі відповідно до п.п. 54,55 Общих начал землепользования и землеустройства. Вважає, що прийняттям оскаржуваних рішень порушено право залізниці на землекористування у розмірах, визначених чинним законодавством. Просить позов задовольнити.

Рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 22 грудня 2023 року відмовлено у задоволенні позову.

Рішення суду оскаржує Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця». Вважає рішення незаконним та необґрунтованим, таким, що винесене з порушенням норм матеріального права. Просить скасувати рішення суду та постановити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на доводи позовної заяви.

7 лютого 2024 року представник Головного Управління Держгеокадастру у Львівській областіТелічак Ю.В. подала відзив на апеляційну скаргу, у якому посилається на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Встановлено, що 8 червня 2011 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі - продажу земельних ділянок, відповідно до якого відповідач набув у власність земельні ділянки загальною площею 0,0606 га в межах згідно з планом, які розташовані на території АДРЕСА_2 , з призначенням для обслуговування житлового будинку (кадастрові номери: :01:003:0030, :01:003:0031).

Цього ж дня між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі -продажу земельних ділянок, відповідно до якого ОСОБА_2 набув у власність земельні ділянки загальною площею, 0,0606 га, в межах згідно з планом, розташовані на території АДРЕСА_2 , з призначенням для обслуговування житлового будинку (кадастрові номери: :01:003:0031, :01:003:0032 і :01:003:0033).

Вказані земельні ділянки належали ОСОБА_3 на підставі Державних актів про право власності на землю (Серії 11-ЛВ № 028428 та 11-ЛВ № 028427), виданих Кам`янка-Бузькою міською радою 11 січня 1996 року на підставі рішення Кам`янка-Бузької міської ради від 21 грудня 1995 року № 325.

Рішенням 14 сесії 6 скликання Кам`янка - Бузької міської ради Львівської області № 20 від 29 вересня 2011 року затверджено уточнену площу та конфігурацію меж земельної ділянки в розмірі 1000 кв.м для обслуговування житлового будинку та господарських будівель; 258 кв.м - для ведення особистого селянського господарства, яка передана ОСОБА_2 на АДРЕСА_1 (згідно рішення Виконкому № 325 від 25 грудня 1995 року, загальна площа земельних ділянок для обслуговування житлового будинку секладає 1212 кв.м (дві земельні ділянки по 606 кв.м кожна)).

На підставі описаних договорів купівлі-продажу від 8 червня 2011 року та рішення Кам`янка-Бузької міської ради № 20 від 29 вересня 2011 року ОСОБА_2 видано Державний акт про право власності Серії ЯЛ № 677960 на земельну ділянку площею, 0,1000 га, яка розташована у АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням: для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, (кадастровий номер: :01:003:0031). З того часу ОСОБА_2 користується цією ділянкою.

АТ «Українська залізниця», від імені якого діє Регіональна філія «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця», у своїй позовній заяві посилається на те, що вказана земельна ділянка, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_2 , частково розташована на земельній ділянці смуги відведення залізниці, та на підтвердження права постійного користування землями смуги відведення, зокрема в адміністративних межах м. Кам`янка- Бузька Кам`янка-Бузького району Львівської області, надав План меж смуги відведення лінії Сапіжанка-Кристонополь Львівської залізничної дороги в адміністративних межах Кам`янка-Бузького району Львівської області від 0+00 до 22 км +500, м Київ, 1959 року, розроблений проектною організацією Дорпроект Південно- Західної залізниці у 1956 році.

На замовлення позивача розроблено Технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки загальною площею 10,9917 га Державного територіально-галузевого об`єднання «Львівська залізниця» під існуючими об`єктами залізничного транспорту за напрямком Сапіжанка - Гірник від 3 км + 000 м до 4 км + 800 м в межах території Кам`янка-Бузької міської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області. Роботи щодо розроблення даної технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель виконувались в 2015 році КТ НВФ «Нові технології».

В результаті виконаних робіт встановлено, що площа земельних ділянок ДТГО «Львівська залізниця» на ділянці Сапіжанка - Гірник від 3 км + 000 м до 4 км + 800 м в межах території Кам`янка-Бузької міської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області становить 10,9917 га. При польовому обстеженні виявлено, що частина земельної ділянки, яка перебуває у власності ОСОБА_2 , (площею 0,0398 га) накладається на смугу відведення залізниці.

Згідно податкової декларації щодо плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) ПАТ «Українська залізниця» вноситься орендна плата за користування земельними ділянками.

Актом обстеження земельної ділянки від 22 грудня 2016 року, складеним комісією, якою здійснювалося обстеження земельної ділянки залізниці в межах населеного пункту м. Кам`янка-Бузька Кам`янка-Бузької міської ради, встановлено, що 4 км. +204м-4км.+202 м перегону Сапіжанка-Червоноград за ходом кілометрів з правої сторони від осі головної колії в смузі відведення залізниці на відстані 9 м знаходиться сітчаста огорожа, яка огороджує житловий будинок та господарські будівлі за адресою: АДРЕСА_3 . Ширина земельної ділянки залізниці на 4 км + 204 м-4 кв. +220м за ходом кілометрів з правої сторони від осі головної колії згідно Плану границ полосы отвода Сапежанка-Кристонополь Львовской ж. д. в административных границах Каменко-Бугского р-на Львовской обл. от км 0+00 до км 22 + 500 г. Киев ,1959 г, на перегоні Сапіжанка-Червоноград становить 30 м. При обстеженні комісія користувалась технічною документацією із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок загальною площею 10,9917 га. Державному територіально-галузевому об`єднанню «Львівська залізниця» під існуючими об`єктами залізничного транспорту за напрямком «Сапіжанка - Гірник» від 3 км +000 м до 4 км +800 м в межах території Кам`янка-Бузької міської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області, виготовленою КТ НВФ «Нові технології» в 2015 році.

Оскаржуване рішення мотивоване наступним.

Відповідно до ст 6 Закону України «Про залізничний транспорт» (у чинній на час виникнення спірних правовідносин редакції) землі, що надаються в користування для потреб залізничного транспорту, визначаються відповідно до Земельного кодексу України та Закону України «Про транспорт». До земель залізничного транспорту належать землі смуг відведення залізниць під залізничним полотном та його облаштуванням, станціями з усіма будівлями і спорудами енергетичного, локомотивного, вагонного, колійного, вантажного і пасажирського господарства, сигналізації та зв`язку, водопостачання, каналізації; під захисними та укріплювальними насадженнями, службовими, культурно-побутовими будівлями та іншими спорудами, необхідними для забезпечення роботи залізничного транспорту. Для забезпечення у межах смуги відведення нормальної експлуатації залізничних колій, ліній електропостачання та зв`язку, інших пристроїв та об`єктів залізничного транспорту загального користування, а також у місцях, де є небезпека зсувів, обвалів, розмивів, селей, снігозанесень та інших небезпечних впливів, встановлюються охоронні зони. Охоронні зони - ділянки землі, прилеглі до земель залізничного транспорту загального користування і необхідні для забезпечення збереження, міцності та стійкості споруд, пристроїв та інших об`єктів залізничного транспорту. Порядок встановлення охоронних зон, їх розміри і режим користування визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно із ч. 1 ст. 11 Закону України «Про транспорт» землями транспорту визнаються землі, надані в користування підприємствам і організаціям транспорту згідно із ЗК України, для виконання покладених на них завдань щодо експлуатації, ремонту, вдосконалення і розвитку об`єктів транспорту.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 цього Закону, яка кореспондується з положеннями ст. 68 ЗК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що до земель залізничного транспорту належать землі, надані в користування підприємствам і організаціям залізничного транспорту відповідно до чинного законодавства України. До складу цих земель входять землі, які є смугою відведення залізниць, а саме землі, надані під залізничне полотно та його облаштування, станції з усіма будівлями і спорудами енергетичного, локомотивного, вагонного, колійного, вантажного і пасажирського господарства, сигналізації та зв`язку, водопостачання, каналізації, захисні та укріплюючі насадження, службові, культурно-побутові приміщення та інші споруди, необхідні для забезпечення роботи залізничного транспорту.

Відповідно до ч. 4 ст. 84 ЗК України землі під державними залізницями належать до земель державної власності, які не можуть передаватися у приватну власність.

У постановах Верховного Суду України від 24 червня 2015 року (справа № 3-305гс15), від 1 лютого 2018 року (справа № 909/277/16), від 14 березня 2019 року (справа № 918/1373/16), від 19 лютого 2020 року (справа № 466/1058/15-ц), від 13 січня 2021 року (справа № 715/2402/18) зазначено, що правовий статус земель залізничного транспорту визначено законом і не може бути змінено в будь-який інший спосіб, аніж визначено законодавством. Наявність чи відсутність у залізниці документів на користування земельною ділянкою не змінює її правового статусу, який ґрунтується на визначеному законом юридичному факті належності земель до залізничного транспорту. За таких обставин наявність чи відсутність у землекористувача документів на користування земельною ділянкою не змінює її правового статусу, оскільки його вже визначено законом.

Судом встановлено, що частина земельної ділянки, що перебуває у власності ОСОБА_2 , є частиною смуги відведення залізниці, що підтверджується технічною документацією із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки загальною площею 10,9917 га Державного територіально-галузевого об`єднання «Львівська залізниця» під існуючими об`єктами залізничного транспорту за напрямком Сапіжанка - Гірник від 3 км + 000 м до 4 км + 800 м в межах території Кам`янка-Бузької міської ради Кам`янка-Бузького району Львівської області, План меж смуги відведення лінії Сапіжанка-Кристонополь Львівскої залізничної дороги в адміністративних межах Кам`янка-Бузького району Львівської області від 0+00 до 22 км +500, м Київ, 1959 та вона належить до земель транспорту, ПАТ «Українська залізниця» в особі ДТГО «Львівська залізниця» є належним користувачем цієї спірної земельної ділянки відповідно до законодавства.

Частина земельної ділянки, що перебуває у власності ОСОБА_2 , накладається на землі залізничного транспорту, яка перебувають у користуванні ДГТО «Львівська залізниця».

Спірна земельна ділянка належить до земель залізничного транспорту, вона не може передаватися у приватну власність, тому Кам`янка - Бузька міська рада Львівської області не мала законних повноважень розпоряджатися землями такої категорії.

Однак, до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу можна звернутися в межах позовної давності.

ОСОБА_2 посилається на те, що позовна заява АТ «Українська залізниця», від імені якого діє Регіональна філія «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця», подана з пропуском позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із ст. 257 цього Кодексу загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися», що містяться у цій статті, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач має довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше.

Позовна давність забезпечує юридичну визначеність правовідносин сторін та остаточність судових рішень, запобігаючи порушенню прав відповідача. Питання щодо поважності причин пропуску позовної давності, тобто наявності обставин, які з об`єктивних, незалежних від позивача причин унеможливлювали або істотно утруднювали подання позову, вирішуються судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини.

Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог. Перед застосуванням позовної давності належить з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові у зв`язку з його необґрунтованістю. У разі встановлення судом порушеного права, але позовна давність за такими вимогами сплила, про що заявила інша сторона, суд відмовляє у позові у зв`язку зі спливом позовної давності, як самостійної підстави, за відсутності визнаних судом поважних причин її пропуску, на які посилався позивач.

АТ «Українська залізниця» просить суд визнати незаконним та скасувати рішення Кам`янка-Бузької міської № 20 від 29 вересня 2011 року, а також Державний акт про право власності на земельну ділянку Серії ЯЛ № 677960 від 8 лютого 2012 року.

З позовом ПАТ «Українська залізниця» звернулося 1 березня 2019 року, тобто, майже через 7 років.

Позивачем не надано суду доказів того, що АТ «Українська залізниця» не мало об`єктивної можливості довідатися про оспорюване рішення органу місцевого самоврядування, яке перебуває у загальному доступі. З часу прийняття оскаржуваного рішення Кам`янка-Бузької міської ради Львівської області відповідач відкрито користувався набутою у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку земельною ділянкою.

Роботи щодо розроблення «Технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки загальною площею 10,9917 га ДТГО «Львівська залізниця» під існуючими об`єктами залізничного транспорту за напрямком Сапіжанка-Гірник виконувалися у 2015 році КТ НВФ «Нові технології». У результаті обстеження та при аналізі наданої інформації встановлено, що на земельній ділянці смуги відведення залізниці частково розташовані суміжні земельні ділянки, які знаходяться в приватній власності громадян. Тобто, позивачеві ці обставини були відомі у 2015 році.

Перебіг трирічного строку почався у 2015 році та закінчився в грудні 2018 року. З позовом ПАТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» звернулося 1 березня 2019 року.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки позивач пропустив позовну давність на звернення до суду. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Порушення норм матеріального права та неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, а також інші підстави для скасування рішення суду першої інстанції не встановлені.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись: ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця» залишити без задоволення.

Рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 22 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 12 березня 2024 року.

Головуючий_-_____________________Т. І. Приколота

Судді: ________________Ю.Р. Мікуш ___________________ Р.В. Савуляк