Справа № 348/1228/23
Провадження № 22-ц/4808/184/24
Головуючий у 1 інстанції Грещук Р. П.
Суддя-доповідач Василишин Л. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючої (суддя-доповідач) Василишин Л. В.,

суддів: Бойчука І. В., Фединяка В. Д.,

секретаря Кузнєцова В. В.,

за участю представника банку Рокетської С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданніапеляційнускарг у акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Надвірнянського районного суду від 01 листопада 2023 року в складі судді Грещука Р. П., ухвалене в м. Надвірній Івано-Франківській області, повний текст якого виготовлено 06 листопада 2023 року, у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2023 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»), звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 15 грудня 2008 року. Відповідачка при підписанні анкети - заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, «Тарифами» складають між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідачки підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», що були надані для ознайомлення в письмовій формі. Підписавши заяву між сторонами, у відповідності до статті 634 ЦК України, був укладений договір про надання банківських послуг, який є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку та кредитного договору. Також 15 грудня 2008 року ОСОБА_1 була підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду». Банком на підставі договору про надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом та надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 8 000,00 грн. У порушення вимог закону та умов договору відповідачка належним чином не виконувала зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим станом на 30 січня 2023 року має заборгованість у розмірі 40 494,80 грн, яка складається із: 18 864,27 грн - заборгованість за тілом кредита, 0,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками, 12 721,94 грн - заборгованість за простроченими відсотками, 8 908,59 грн - нарахована пеня.

Посилаючись на зазначені обставини, право кредитодавця на свій розсуд вимагати будь яку частину суми заборгованості, АТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 31 586,21 грн та судові витрати.

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення

Заочним рішенням Надвірнянського районного суду від 01 листопада 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» 18 864,27 грн заборгованості згідно кредитного договору про надання банківських послуг №б/н від 15 грудня 2008 року та 1 602,88 грн сплаченого судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позов банку до позичальника в частині стягнення непогашеної заборгованості за тілом кредиту є обґрунтованим, оскільки фактично отриманні та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті. Натомість позовні вимоги про стягнення заборгованості за відсотками не узгоджуються з умовами укладеного між сторонами договору.Витяг з Умов та правил надання банківських послуг та витяг з Тарифів банку не містять підпису відповідачки, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі представник АТ КБ «ПриватБанк» посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги банку задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідачка у заяві від 15 грудня 2008 року власноручним підписом засвідчила, що вона ознайомлена із договором про надання банківських послуг, згідна з його умовами та зобов`язувалась виконувати умови та правила надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися із їх змінами. Відсутність підпису позичальника на відповідних тарифах, умовах та правилах не свідчить про не укладення договору, оскільки договір приєднання і полягає в тому, о його умови визначаються однією стороною одноособово та викладаються у певних формулярах або інших стандартах, а інша сторона може лише приєднатися до таких умов, висловивши певним чином на згоду на них. З банківської виписки вбачається, що відповідачка користувалась кредитними коштами, знімала кошти в банкоматах, розраховувалась за товари та послуги. Крім цього, відповідачка частково погашала наявну заборгованість та продовжувала користуватися кредитними коштами у вигляді кредитного ліміту на платіжній картці. Отже відповідачка визнала укладення кредитного договору та погодилась з його умовами, вчинивши дії, спрямовані на його виконання, зокрема, на погашення заборгованості.Крім того, на підтвердження того, що сторони погодили оплату процентів за користування кредитними коштами, а також розмір процентної ставки, позивачем надана до суду копія-заяви від 15 грудня 2008 року, яка підписана особисто відповідачкою. У заяві сторони узгодили, що базова процентна ставка за користування кредитом становить 3 % в місяць. Проте, суд вказаним доказам не надав належної оцінки та дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні позову.

При цьому вважає, що не може бути взята до уваги позиція Верховного Суду, висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, оскільки вказана позиція висловлена в конкретній справі за інших правовідносин сторін, коли відповідачем заперечувались такі умови договору як погоджені між сторонами у належний спосіб. У даній справі договір у встановленому законом порядку не оспорювався та не визнавався недійсним, як і не оспорювалося відповідачкою укладання, чи не укладання кредитного договору, тому вказані обставини свідчать про згоду позичальника з усіма умовами цього договору.

Позиція інших учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу не подано. Відповідно до частини третьої статті 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заяви (клопотання) учасників справи

У засіданні апеляційного суду представник АТ КБ «ПриватБанк» Рокетська С. В. апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про час, дату і місце розгляду справи.

Фактичні обставини справи

ОСОБА_1 звернулася до АТ К «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 15 грудня 2008 року.

У заяві зазначено про те, що відповідачка згідна із тим,що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами» складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Банк свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав ОСОБА_1 можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту

Згідно наданого банком розрахунку заборгованість за договором б/н від 15 грудня 2008 року станом на 30 січня 2023 року складає 40 494,80грн, з них, 18 864,27 грн - заборгованість за тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 12 721,94 грн - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно статті 625 ЦК України; 8 908,59 грн - нарахована пеня; 0,00 грн - нарахована комісії.

Позиція Івано-Франківського апеляційного суду

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За змістом апеляційної скарги рішення суду першої інстанції оскаржується в частині відмови у задоволенні позовних вимог банку про стягнення заборгованості за відсотками, а тому переглядається лише в цій частині.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за відсотками, суд першої інстанції виходив з того, що сторони не обумовили у письмовому вигляді сплату таких відсотків за користування кредитними коштами.

Проте, апеляційний суд не може погодитися з цим висновком з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими, відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 цього кодексу передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (у вказаному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. А отже, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Звертаючись із позовом до суду, банк просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав у борг позичальник), стягнути заборгованість по відсотках за користування кредитними коштами.

На підтвердження позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором, у тому числі процентів за користування кредитними коштами, АТ КБ «ПриватБанк»додав до позовної заяви, крім іншого, копії заяви від 15 грудня 2008 року та довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 30 днів пільгового періоду», які підписані відповідачкою (а.с.28, 29).

У заяві та довідці зазначено, що базова відсоткова ставка за кредитом становить 3% на місяць на залишок заборгованості.

Отже, при укладенні кредитного договору сторонами було погоджено процентну ставку.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 30 січня 2023 року загальний залишок заборгованості за відсотками становив 12 721,94 грн.

За таких обставин, рішення в оскаржуваній частині підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про стягнення ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк»заборгованості за відсотками у розмірі 12 721,94 грн.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно із частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи пропорційність розміру задоволених позовних вимог та апеляційних вимог з відповідачки на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягають стягненню 2 684,00 грн сплаченого судового збору за подання позову та 4 026,00 грн сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги, а всього 6 710,00 грн понесених судових витрат.

Керуючись статтями 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Заочне рішення Надвірнянського районного суду від 01 листопада 2023 рокув частині відмови у задоволенні позовних вимог банку про стягнення заборгованості за відсотками та в частині стягнення судових витрат скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за відсотками за кредитним договором у розмірі 12 721,94 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 6 710 гривень понесених судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 12 березня 2024 року.

Суддя-доповідач Л. В. Василишин

Судді: І. В. Бойчук

В. Д. Фединяк