Справа № 944/6062/23
Провадження № 2/698/37/24
УХВАЛА

21 березня 2024 р. суддя Катеринопільського районного суду Черкаської області Лазаренко В.В., за участю секретаря судових засідань Гончар Т.О., розглянувши заяву представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Ловінської С.С. про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

03.11.2023 року до Катеринопільського районного суду Черкаської області на підставі ухвали Яворівського районного суду Львівської області від 30.10.2023 року про передачу справи для розгляду за підсудністю надійшли матеріали цивільної справи № 944/6062/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Яворівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, треті особи: Міністерство оборони України, Приватний нотаріус Дрогобицького РНО Легеда Микола Миколайович про визнання шлюбу неукладеним та анулювання актового запису про укладення шлюбу.

10.01.2024 року до Катеринопільського районного суду Черкаської області надійшла заява представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Ловінської С.С. про забезпечення позову в даній цивільній справі, в якій остання просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Міністерству оборони України здійснення виплати одноразової грошової допомоги в розмірі 15000000 гривень, яка розподіляється рівними частинами на всіх отримувачів, передбачених у ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно її заяви від 21.03.2022 та рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 29.09.2023 (Протокол № 294/168) до ухвалення судового рішення та набрання його чинності у справі.

Крім того, 16.01.2024 року до суду надійшла аналогічна заява про забезпечення позову позивачки ОСОБА_1 ..

Заява мотивовано тим, що ОСОБА_1 подано позовну заяву про визнання шлюбу між померлим ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , зареєстрованого 25.03.2022 року Яворівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 38, неукладеним та зобов`язання Яворівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції анулювати актовий запис про укладення шлюбу. Зазначає, що згідно відповіді на адвокатський запит, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно її заяви від 21.03.2022 та рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 29.09.2023 (Протокол № 294/168) отримує допомогу, як дружина загиблого старшого солдата ОСОБА_3 , а позов про визнання шлюбу неукладеним та анулювання актового запису пов`язаний з отриманням виплат членами сім`ї загиблого.

Ухвалою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 10.01.2024 року заяву представника позивачки, адвоката Ловінської С.С., про забезпечення позову у справі № 944/6062/23, повернуто заявнику без розгляду.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 06.03.2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу суду від 10.01.2024 року скасовано і повернуто справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

19.03.2024 року матеріали справи повернуто до суду.

Заява про забезпечення позову розглядалась судом без повідомлення учасників справи, у зв`язку з чим на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

При вирішенні заяви про забезпечення позову суд виходить з наступного.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

За правилами пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до п. 4 та 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Як неодноразово зазначав Верховний Суд у своїх судових рішеннях (від 10.03.2020 року у справі № 750/12430/19, від 28.05.2020 року у справі № 211/374/20, від 30.11.2020 року у справі № 127/17451/20 та ін.) під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, ухваленого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник (позивач), та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову, а особа, що заявляє про необхідність вжиття заходів забезпечення позову судом, зобов`язана довести зв`язок між неприйняттям таких заходів і утрудненням чи неможливістю виконання судового рішення.

Однак, усупереч вказаних процесуальних норм та роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України, заявником у поданій заяві не доведено належними доказами про існування об`єктивних обставин вважати, що невжиття заявленого позивачем заходу забезпечення позову, може істотно утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Так, предметом розгляду даної справи є визнання шлюбу між померлим ОСОБА_3 та ОСОБА_2 неукладеним та зобов`язання Яворівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції анулювати актовий запис про укладення шлюбу.

Тобто безпосереднім предметом позову не є отримання одноразової грошової допомоги, щодо яких сторона позивача просить здійснити заборону вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим позовним вимогам, а також мають бути безпосередньо пов`язані з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Суд звертає увагу, що право на отримання грошової виплати компенсації за смерть військовослужбовця є похідним від наявності родинних відносин першого ступеню, і таке право не є предметом розгляду поданої позовної заяви.

Суд критично ставиться до обґрунтування заяв про забезпечення позову, оскільки, такий вид забезпечення позову, ураховуючи характер спірних правовідносин, не є співмірним з позовними вимогами.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149-150, 153 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Ловінської Світлани Степанівни про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.В.Лазаренко