У х в а л а

18 березня 2024 року

м. Київ

Справа № 686/4953/20

Провадження № 61-2644ск24

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Гудими Д. А. ознайомився із касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» (далі - скаржник)

на постанову Хмельницького апеляційного суду від 18 січня 2024 року

у справі за заявою скаржника про заміну стягувача у виконавчому провадженні

у справі за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором і

в с т а н о в и в :

1. 21 лютого 2024 року скаржник подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить: (1) поновити строк на касаційне оскарження зазначеної постанови; (2) скасувати її та залишити в силі ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 листопада 2023 року.

2. У разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу (частина друга статті 393 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» (далі - Закон № 3200-IX)).

3. Оскільки касаційна скарга не відповідає низці вимог ЦПК України, Верховний Суд вважає, що її слід залишити без руху.

(1) Щодо вимог до змісту касаційної скарги

4. За змістом пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України у редакції Закону № 3200-IX у касаційній скарзі повинні бути зазначені відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

4.1. 18 жовтня 2023 року введений в дію Закон № 3200-IX. Згідно з цим Законом парламент вніс зміни до процесуальних кодексів щодо обов`язкової реєстрації та використання вказаних електронних кабінетів.

4.2. Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку (абзац перший частини шостої статті 14 ЦПК України у редакції Закону № 3200-IX).

4.3. 20 лютого 2024 року введені в дію зміни до статті 14 ЦПК України, внесені Законом № 3200-IX, у частині обов`язкової реєстрації юридичними особами (приватної форми власності) електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами (пункт 1 розділу ІІ Закону № 3200-IX).

4.4. Скаржник подав до Верховного Суду касаційну скаргу 21 лютого 2024 року, тобто мав зареєструвати електронний кабінет.

4.5. Якщо цим Кодексом встановлено вимогу зазначення у змісті процесуального документа відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету, особа, яка подає до суду відповідний процесуальний документ в електронній формі через електронний кабінет, звільняється від обов`язку зазначення відповідних відомостей (частина восьма статті 14 ЦПК України у редакції Закону № 3200-IX).

4.6. Скаржник усупереч пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України не вказав про наявність або відсутність у нього електронного кабінету. Від обов`язку зазначити такі відомості у касаційній скарзі не звільнений, бо подав цю скаргу поштою.

(2) Щодо строку на касаційне оскарження

5. 21 лютого 2024 року скаржник подав касаційну скаргу на постанову апеляційного суду від 18 січня 2024 року, у якій, зокрема, просив поновити строк на її касаційне оскарження. Підтвердження обґрунтування причин пропуску строку на касаційне оскарження у касаційній скарзі відсутнє.

5.1. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина перша статті 390 ЦПК України).

5.2. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).

5.3. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу (частина третя статті 390 ЦПК України).

5.4. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними (частина перша статті 127 ЦПК України).

5.5. 18 січня 2024 року апеляційний суд проголосив лише вступну та резолютивну частини постанови, а повне судове рішення склав 19 січня 2024 року. Скаржник стверджує, що копія оскарженої постанови на його юридичну адресу не надходила, з її змістом представник скаржника ознайомився в Єдиному державному реєстрі судових рішень (далі - ЄДРСР) 20 лютого 2024 року. Жодних доказів на підтвердження цього не надав. Вважає, що є підстави для поновлення строку на касаційне оскарження.

5.6. За змістом доданої скаржником до касаційної скарги копії постанови суду апеляційної інстанції, яка роздрукована з ЄДРСР, цю постанову суд надіслав до реєстру для оприлюднення 19 січня 2024 року, а 22 січня 2024 року забезпечений загальний доступ до неї. Проте скаржник вказав на те, що з оскарженою постановою його представник ознайомився в ЄДРСР лише 20 лютого 2024 року. Доказів неможливості ознайомлення з постановою у період з 22 січня до 19 лютого 2024 року включно не подав. Також не підтвердив те, що апеляційний суд не надав постанову скаржникові у день виготовлення її повного тексту, не надіслав йому цю постанову чи надіслав, але скаржник її не отримав раніше, ніж 20 лютого 2024 року. Відповідна інформація може бути у матеріалах справи, яких у Верховного Суду немає. З огляду на вказане скаржник має додатково обґрунтувати поважність причини пропуску строку на касаційне оскарження.

(3) Щодо сплати судового збору

6. До касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (пункт 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України). Скаржник не додав до касаційної скарги документа про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі. У касаційній скарзі вказав, що «в даному випадку оскаржується не Ухвала суду, а Постанова Хмельницького апеляційного суду від 18 січня 2024 року, Законом України «Про судовий збір» сплата судового збору за подання касаційної скарги не передбачена, а тому судовий збір не сплачується». Такі доводи скаржника є необґрунтованими.

6.1. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (частина друга статті 133 ЦПК України).

6.2. За змістом абзацу третього частини першої статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду касаційної скарги на судові рішення.

6.3. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина перша статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

6.4. Скаржник подав касаційну скаргу на постанову, яку суд апеляційної інстанції прийняв за наслідками перегляду ухвали суду першої інстанції про задоволення заяви скаржника про заміну стягувача у виконавчому провадженні. За подання до суду такої касаційної скарги судовий збір також підлягає сплаті на загальних підставах як на ухвалу суду. Судова практика з приводу такого застосування норм є усталеною.

6.5. Згідно з підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду касаційної скарги на ухвалу суду, яка подана юридичною особою, становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

6.6. Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня 2024 року становить 3 028 грн.

6.7. Отже, за подання цієї касаційної скарги скаржник має сплатити 3 028 грн (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача: 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); номер рахунку отримувача: UA0026007; код класифікації доходів бюджету: 22030102; найменування платежу: судовий збір (Верховний Суд, 055); призначення платежу: *;101;43577608; судовий збір, за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», Верховний Суд (Касаційний цивільний суд), справа № 686/4953/20).

6.8. Скаржник має надати суду документ про сплату судового збору у вказаному розмірі з такою кількістю його копій, яка відповідає кількості учасників справи (пункти 1 і 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України).

(4) Щодо строку на усунення недоліків касаційної скарги

7. Суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху також у разі, якщо позовну заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його (абзац другий частини першої статті 185 ЦПК України у редакції Закону № 3200-IX).

8. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави, визначеної абзацом другим частини першої цієї статті, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок такої особи зареєструвати електронний кабінет відповідно до статті 14 цього Кодексу (абзац другий частини другої статті 185 ЦПК України у редакції Закону № 3200-IX).

9. Суд, направляючи такому учаснику справи судові виклики і повідомлення, ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом, зазначає у цих документах про обов`язок такої особи зареєструвати свій електронний кабінет та можливість ознайомлення з матеріалами справи через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами (абзац четвертий частини сьомої статті 43 ЦПК України у редакції Закону № 3200-IX).

10. З огляду на припис абзацу першого частини шостої статті 14 ЦПК України у редакції Закону № 3200-IX скаржник має зареєструвати електронний кабінет, після чого матиме можливість, зокрема, знайомитися з матеріалами справи через підсистему «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи.

11. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (речення перше абзацу першого частини другої статті 185 ЦПК України).

12. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (речення друге частини третьої статті 185 ЦПК України).

13. Для усунення недоліків, вказаних у цій ухвалі, Верховний Суд встановлює десятиденний строк із дня її вручення скаржникові. У разі невиконання у встановлений строк вимог ухвали Верховний Суд вважатиме касаційну скаргу неподаною та поверне її скаржникові.

Керуючись статтями 14, 185, 260, 261, 390, 392, 393 ЦПК України,

у х в а л и в :

1. Залишити без руху касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» на постанову Хмельницького апеляційного суду від 18 січня 2024 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну стягувача у виконавчому провадженні у справі за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

2. Встановити для усунення недоліків касаційної скарги десятиденний строк із дня вручення цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя Д. А. Гудима