Справа № 148/325/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року м. Тульчин

Суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Саламаха О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , подану представником адвокатом Лахніком Андрієм Олександровичем, про скасування судового наказу, -

ВСТАНОВИВ:

Рекомендованим листом № 631 на адресу ОСОБА_1 23.02.2024 надійшов судовий наказ про стягнення з нього 1891,12 грн. заборгованості за спожитий природний газ, що виникла за період з 01.01.2022 по 30.04.2022 перед ТОВ «ВІННИЦЯГАЗ ЗБУТ» та стягнення 302,80 грн. судового збору за подану заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав... ». Копію судового наказу боржник отримав 23.02.2024 шляхом особистого вручення поштового відправлення.

Ознайомившись зі змістом заяви про видачу судового наказу та безпосередньо із судовим рішенням, ОСОБА_1 вважає вимоги стягувача безпідставними та необґрунтованими, а судовий наказ таким, що підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Разом із виданим судовим наказом від 19.02.2024 судом на адресу ОСОБА_1 також було направлено заяву стягувача (ТОВ «ВІННИЦЯГАЗ ЗБУТ») від 01.02.2024, за вих. №217007.2-СК-548-0224 з копіями доданих до неї документів.

Зокрема, серед іншого, одним-єдиним доказом наявності у заявника перед стягувачем заборгованості за спожитий газ, слугував наданий стягувачем розрахунок заборгованості по його особовому рахунку за період з грудня 2021 року по травень 2022 року.

Зі змісту вказаного розрахунку заборгованості, вбачається, що за даними стягувача у заявника рахувався борг станом на грудень 2021 року, у сумі 2 100,35 грн., а на квітень 2022 року - сума нарахованого боргу становила вже 1891,12 грн. Однак стягувачем не було зазначено коли, за яких обставин, за яку кількість спожитого природного газу у ОСОБА_1 виник вказаний борг станом на грудень 2021 року. Не надано жодного доказу на підтвердження існування саме вказаної суми боргу станом на грудень 2021 року.

Заявник зазначає, що є людиною похилого віку, однак у нього жодного разу не виникало ніякої заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг, у своїх платіжних дорученнях завжди вказував період за який проводиться оплата та кількість спожитого природного газу, а також через електронний кабінет «104.ua» щомісячно в останній день місяця подавав звіт про обсяги спожитого газу. Також стверджує, що у стягувача відсутні докази наявності боргу за спожитий природний газ щонайменше за період з січня 2020 року по грудень 2021 року.

Крім того, заявник вважає, що поміж ним та стягувачем - ТОВ «ВІННИЦЯГАЗ ЗБУТ» наявний спір про право, і вказаний спір має розглядатися в порядку позовного провадження.

У зв`язку із вищевикладеним, заявник також просить стягнути з ТОВ «ВІННИЦЯГАЗ ЗБУТ» вартість правничих послуг, яка становила 1 000 грн.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що заява про скасування судового наказу підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Тульчинським районним судом Вінницької області видано судовий наказ від 19.02.2024 про стягнення із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВІННИЦЯГАЗ ЗБУТ", місцезнаходження якого: вул. Хмельницьке Шосе, 23, м. Вінниця, 21036, заборгованість за спожитий природній газ за період з 01.01.2022 по 30.04.2022 у розмірі 1891,12(одну тисячу двісті вісімдесят) гривень 15 (п`ятнадцять) копійок, на розрахунковий рахунок IBAN НОМЕР_2 в філії Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк», та судовий збір у сумі 302,80 грн,на р/р IBAN НОМЕР_3 в АТ «БАНК АЛЬЯНС»(а.с. 26).

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копія наказу отримана боржником 23.02.2024 (а.с. 40).

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 170 ЦПК України - боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження №14 від 23.12.2012 наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, то відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.

Підстав для повернення без розгляду заяви про скасування судового наказу згідно ч. 6 ст. 170 ЦПК України не вбачається.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Оскільки, боржник заперечує проти вимог стягувача, вважає їх необґрунтованими у повному обсязі та вказує на інші обставини, які потребують дослідження, у відповідності до ч. 3 ст. 171 ЦПК України, виданий судом наказ підлягає скасуванню.

При цьому, стягувач, який звертався до суду із заявою про видачу судового наказу не позбавлений права звернення до суду із тими самими вимогами за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку визначеному ЦПК України.

Щодо вимог в частині стягнення витрат на правову допомогу та повернення сплаченого судового збору, суд приходить до наступного висновку.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (ч.1 та п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України).

До заяви про скасування судового наказу додано доказ сплати судового збору у розмірі 151,40 грн, що підтверджується квитанцією № 1948-6328-5866-1715 від 26.02.2024 (а.с. 31), а також докази оплати послуг адвоката у сумі 1000 грн, що підтверджується квитанцією № 35 від 23.02.2024 (а.с. 37), ордером серії АВ № 1118553 від 23.02.2024 (а.с. 35) та договір № 35 про надання правової допомоги від 23.02.2024 (а.с. зворотній бік 35).

За змістом положень ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Суд звертає увагу на той факт, що відповідно до частини 1 ст. 42 ЦПК України, сторони є учасниками справи у справах позовного провадження, тоді як заява про скасування судового наказу розглядається в порядку наказного провадження.

Стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІННИЦЯГАЗ ЗБУТ» звернулося до суду в порядку наказного провадження, в якому передбачено спрощене судове провадження. Заява про скасування судового наказу також подана у порядку наказного провадження.

У справах наказного провадження учасниками справи є заявник та боржник (ч. 2 ст. 42 ЦПК України).

Порядок розгляду справ наказного провадження визначений розділом II ЦПК України "Наказне провадження". Вказаний розділ ЦПК України окремо не встановлює порядку відшкодування витрат, пов`язаних із розглядом справи, які понесені боржником.

Суддя зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування у справі, при цьому, в силу принципу змагальності сторін, обов`язок доведення обставин, що мають значення для справи і на які сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України, покладається саме на сторони по справі. Отже стягувач за правилами наказного провадження буде позбавлений можливості довести неспівмірність заявлених вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу або погодитися з розміром цих витрат.

Із зазначених норм матеріального права та процесуальних норм встановлено, що судові витрати підлягають розподілу між позивачем та відповідачем (сторонами у позовному провадженні) у разі вирішення спору по суті, тобто при ухваленні судом остаточного рішення, оскільки саме тоді на суд покладається обов`язок вирішення питання щодо розподілу судових витрат з урахуванням приписів частин 3 та 8 ст.141 ЦПК України та застосування пропорційності, що передбачено вимогами частин 1 та 2 ст.141 ЦПК України.

Разом з тим, ЦПК України не містить визначеного порядку розподілу судових витрат між учасниками наказного провадження, зокрема, не містить норми, відповідно до якої у випадку скасування судового наказу на заявника, за судовим наказом, покладався би обов`язок відшкодування боржнику судових витрат.

Отже, судові витрати підлягають розподілу тільки за результатами розгляду справи. У справі наказного провадження спір між стягувачем та боржником суд не вирішує, а тому підстави для розподілу судових витрат відсутні. Отже саме по собі звернення кредитора (стягувача) з такою заявою до суду про видачу судового наказу не свідчить про необґрунтованість дій останнього (зловживання своїми правами), що могло б бути підставою для стягнення судових витрат, оскільки зазначене є його диспозитивним правом, передбаченим процесуальним законодавством.

З огляду на викладене, суддя приходить до висновку, що вимога про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задоволенню не підлягає, оскільки зі змісту норм ЦПК України заявник позбавлений можливості заперечувати проти вимог боржника, що стосуються відшкодування витрат на правничу допомогу.

У стягненні судового збору, сплаченого при подачі заяви про скасування судового наказу, слід також відмовити, з огляду на те, що відшкодування суми судового збору, сплаченого у наказному провадженні, підлягає відшкодуванню лише на користь заявника шляхом зарахування такого до судового збору, сплаченого у разі пред`явлення ним позову до боржника.

При цьому, з огляду на приписи ч. 2 ст. 164 ЦПК України, можна дійти висновку, що законодавець розподіл судових витрат, що понесені у наказному провадженні, пропонує вирішувати при пред`явленні стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України, в ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Отже, законодавцем визначені процесуальні дії суду, які можуть мати місце разом зі скасуванням судового наказу - поворот виконання судового наказу. Питання стягнення судових витрат судом не вирішується.

При цьому слід зауважити, що скасуванням судового наказу спір по суті не вирішується. Тому підстав для стягнення судового збору на користь заявника та інших витрат не має.

Отже боржник не позбавлений права стягнути відповідні витрати з стягувача (заявника) в порядку позовного провадження.

Керуючись ст. 42, 133, 137, 141, 160, 164, 170, 171 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , подану представником адвокатом Лахніком Андрієм Олександровичем, про скасування судового наказу - задовольнити.

Скасувати судовий наказ виданий 19.02.2024 Тульчинським районним судом Вінницької області по справі №148/325/24 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВІННИЦЯГАЗ ЗБУТ", місцезнаходження якого: вул. Хмельницьке Шосе, 23, м. Вінниця, 21036, заборгованість за спожитий природній газ за період з 01.01.2022 по 30.04.2022 у розмірі 1891,12 (одну тисячу двісті вісімдесят) гривень 15 (п`ятнадцять) копійок, на розрахунковий рахунок IBAN НОМЕР_2 в філії Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк», та судовий збір у сумі 302,80 грн,на р/р IBAN НОМЕР_3 в АТ «БАНК АЛЬЯНС».

У стягненні з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІННИЦЯГАЗ ЗБУТ» на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в розмірі 1000 грн та судового збору в розмірі 151,40 грн - відмовити.

Роз`яснити ТОВ "ВІННИЦЯГАЗ ЗБУТ" право на звернення до суду з тією самою вимогою в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: