УХВАЛА

20 березня 2024 року

м. Київ

справа № 824/61/22

провадження № 61-3794ав24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М. розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 05 березня 2024 року за заявою головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Савчука Костянтина Петровича про заміну сторони боржника у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 з примусового виконання, виданого 04 жовтня 2022 року Київським апеляційним судом, виконавчого листа № 824/61/22 про стягнення з державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (Україна) на користь Universal Baltic Group OU (Естонська Республіка) 105 685,86 євро, з яких: основний борг за поставлену продукцію у розмірі 95 820,00 євро; 3% річних, нарахованих за порушення виконання грошового зобов`язання у розмірі 3 972,30 євро; витрати на правничу допомогу у розмірі 1 300 євро; витрати по сплаті арбітражного збору у розмірі 4 593,56 євро,

ВСТАНОВИВ:

15 березня 2024 року представник АТ «НАЕК «Енергоатом» - Балацький Я. А. звернувся до Верховного Суду через систему «Електронний Суд» з апеляційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 05 березня 2024 року у цій справі.

Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції (частина друга статті 24, частина друга статті 351 ЦПК України).

Апеляційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи (частина третя статті 356 ЦПК України).

Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника (частина перша статті 58 ЦПК України).

Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника (частина третя статті 58 ЦПК України).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що в процесуальному законодавстві розмежовано такі категорії, як «самопредставництво» і «представництво». Тобто допускається можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи, як в порядку самопредставництва, так і іншими особами, як представниками юридичної особи. Для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи без додаткового уповноваження.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Подібні висновки зроблені в постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 травня 2021 року в справі № 667/7582/15-ц (провадження № 61-303св20).

У пунктах 18, 25 ухвали Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 303/4297/20 (провадження № 14-105цс21) вказано, що «починаючи з 29 грудня 2019 року, самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Тому можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, слід підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника). Якщо інше не передбачено саме цими документами, уповноважений діяти у суді за правилами самопредставництва юридичної особи, має всі права відповідного учасника справи. Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва. Отже, з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень».

Апеляційна скарга АТ «НАЕК «Енергоатом», яка підписана в порядку самопредставництва Балацьким Я. А. , не відповідає вимогам частини третьої статті 356 ЦПК України, оскільки підписана особою, яка не має права її підписувати. На підтвердження повноважень Балацьким Я. А. до матеріалів апеляційної скарги додано копію витягу є Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 16 січня 2024 року. Разом з тим, аналіз апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів свідчить, що вони не містять визначених частиною третьою статті 58 ЦПК України документів, які можуть підтвердити повноваження Балацького Я. А. діяти від імені АТ «НАЕК «Енергоатом» в порядку самопредставництва.

Окрім цього, апеляційна скарга та додані до неї матеріали не містять будь-яких відомостей про наявність у Балацького Я. А. , як представника АТ «НАЕК «Енергоатом», статусу адвоката.

За таких обставин, заявнику необхідно надати докази, що посвідчують повноваження представника.

Апеляційна скарга також не може бути прийнята Верховним Судом до розгляду та вирішено питання про відкриття апеляційного провадження, оскільки заявником у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений у розмірі 3 028,00 грн.

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду, яка подана юридичною особою, ставка судового збору становить один розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини третьої статті 2 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином, розмір судового збору за подання апеляційної скарги становить 2 422,40 грн (3 028 х 0,8 (коефіцієнт для пониження відповідного розміру ставки судового збору)).

Судовий збір за подання апеляційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві, Печерський район, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 357 ЦПК України у разі, якщо апеляційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 351, 354, 356, 357 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» - Балацького Ярослава Анатолійовича, на ухвалу Київського апеляційного суду від 05 березня 2024 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали щодо оформлення апеляційної скарги відповідно до вимог статті 356 ЦПК України апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові, а у разі неподання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин для пропуску цього строку та надання доказів на їх підтвердження у відкритті касаційного провадження буде відмовлено на підставі пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Осіян