Єдиний унікальний номер: 379/262/24
Провадження № 2-о/379/19/24
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

05 березня 2024 рокум.Тараща

Суддя Таращанського районного суду Київської області Шабрацький Г.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Таращанської міської ради Київської області про визнання особи недієздатною опіки та призначення опікуна,

ВСТАНОВИВ:

04.03.2024 року до Таращанського районного суду Київської області надійшла вказана заява, в якій заявник ОСОБА_1 просить визнати його брата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатним та призначити його опікуном.

Так, заява про визнання фізичної особи недієздатною повинна відповідати вимогам ст.ст. 295-297 ЦПК України.

Поряд з тим, загальні вимоги до форми та змісту заяви (позовної заяви) визначені статтями 175 та 177 ЦПК України.

Так, встановлено, що вказана заява не відповідає вимогам статей 175, 177, 295-297 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до п.1 ч.2ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Згідно ч. 3ст. 293 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Як роз`яснено у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту.

Недотримання обов`язкових вимог до змісту заяви є перешкодою до відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Відповідно до ч.1 ст.299 ЦПК України справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, стосовно якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її адвоката та представника органу опіки та піклування. Урахуванням стану здоров`я особи,щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною,її участь у розгляді справи може відбуватися у режимі відеоконференці їз психіатричного чи іншого лікувального закладу,в якому перебуває така особа, про що суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Питання про виклик фізичної особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, вирішується в кожному випадку судом із урахуванням стану її здоров`я.

Для визначення фактичної можливості такої особи з`явитися в судове засідання, а також про можливість особисто дати пояснення по суті справи у разі необхідності суд може призначити відповідну експертизу.

Однак, в порушення вимог ч. 1 ст. 299 ЦПК України заявником у заяві про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, зазначено невірний суб`єктний склад осіб, які беруть участь у справі, зокрема, заінтересованою особою в заяві не зазначено особу, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною ОСОБА_2 .

У порушення ч. 3 ст. 297 та ч. 5 ст.177 ЦПК України у заяві заявник не викладає обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад ОСОБА_2 внаслідок чого він не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Крім того,заявник зазначає, що ОСОБА_2 лікувався стаціонарно, якщо так, то у яких саме медичних закладах, не подає відповідних підтверджень цьому, (медичні довідки про психічний стан здоров`я, перебування на обліку лікаря-психіатра, проходження лікування в умовах стаціонару (виписний епікриз) інше), або клопотання про витребування медичної документації. Вказані відомості необхідні для подальшого призначення та проведення у справі судово-психіатричної експертизи в порядку ст. 298 ЦПК України.

Із заявою про визнання особи недієздатною та призначення опікуна до суду звернувся заявник ОСОБА_1 який, згідно з доданих документів, є братом ОСОБА_2 , щодо якого ставиться питання про визнання його недієздатною.

Водночас, заявник зазначає, що його матір- ОСОБА_3 також є непрацездатною, проте в поданій заяві не зазначено її заінтересованою особою.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

З 01 вересня 2015 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», відповідно до якого виключено п. 9 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», згідно якого судовий збір не справлявся за подання до суду заяви про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Водночас, ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За змістом ч. 2 ст. 299 ЦПК України на рахунок держави у справах про визнання фізичної особи недієздатною відносяться саме витрати пов`язані із розглядом справи.

Натомість, Законом України «Про судовий збір» не передбачено звільнення від сплати судового збору за подання до суду заяви про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки над нею та призначення опікуна, до переліку заяв, за подання яких не справляється судовий збір, передбаченого ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», заява про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки над нею та призначення опікуна не входить.

Крім того, ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не містить положення про пільги щодо сплати судового збору за подання заяви про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки над нею та призначення опікуна

Заявником вказано, що заявник звільняється від сплати судового збору на підставі п. 5 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Разом з тим, зазначена норма права встановлює пільги по сплаті судового збору для осіб, які страждають на психічні розлади, та їх представників - у справах щодо спорів, пов`язаних з розглядом питань стосовно захисту прав і законних інтересів особи під час надання психіатричної допомоги.

Згідно вимог ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви у справах окремого провадження фізичною особою справляється судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на дату звернення з цією заявою до суду становить 605,60 грн.

Беручи до уваги вищенаведене, заявнику необхідно надати докази сплати судового збору (оригінал квитанції) щодо вимоги окремого провадження, яка подана фізичною особою у розмірі 605грн. 60 коп. за реквізитами: населений пункт - Таращанська міська ТГ; отримувач - ГУК у Київській області /Таращанська міс/22030101; код отримувача ; банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.); номер рахунку (IBAN) -UA0010850; код класифікації доходів бюджету 22030101; найменування коду класифікації доходів бюджету - Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050), або надати докази що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до Закону.

Одночасно з викладеним суд звертає увагу заявника, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 83 та ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач/заявник зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Докази, що не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 83 ЦПК України).

У порушення вимог п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України в заяві не зазначено відомостей щодо наявності у заявника або іншої особи оригіналів письмових, копії яких додано до заяви.

У порушення вимог п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України в заяві не зазначено підтвердження заявника про те, що ним не подано іншої заяви, де ті самі заінтересовані особи з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заяву слід залишити без руху, а заявникові надати строк для усунення вказаних вище недоліків.

Наразі, слід зауважити, що залишення заяви без руху з метою належної її оформлення у відповідності до вимог чинного цивільно-процесуального законодавства не являє собою обмеженням у доступі до правосуддя. Згідно практики Європейського суду з прав людини, виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу наглядним є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст. 177, 185, 297 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Таращанської міської ради Київської області про визнання особи недієздатною опіки та призначення опікуна - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків поданої заяви - десять днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити заявнику,що у разі виконання недоліків поданої заяви відповідно до ухвали суду у встановлений строк, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

У разі не усунення недоліків поданої заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню не підлягає.

СуддяГ. О. Шабрацький