І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Лозова Харківської області
Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі:
головуючого - Харабадзе К.Ш.,
за участю секретаря - Ляшенко Ю.С.,
Справа № 629/868/24
Номер провадження 2-о/629/56/24
заінтересована особа - Виконавчий комітет Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області
заінтересована особа - Лозівська міська об`єднана Територіальна громада в особі Лозівської міської ради Харківської області
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу про встановлення факту проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини
Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, посилаючись на те, що 23.04.2002 між матір`ю заявниці ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було укладено шлюб. Мати заявниці ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . ІНФОРМАЦІЯ_3 помер вітчим заявниці ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Починаючи з 22.12.2001 по 23.10.2020 заявниця була зареєстрована та фактично проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Всі ці роки заявниця проживала разом з ОСОБА_3 , вели з ним спільне господарство, мали спільний бюджет. Спадкоємці за законом або заповітом відсутні. 21.09.2023 заявниця звернулася до приватного нотаріуса Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Курявської О.О. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак постановою нотаріуса у видачі свідоцтва було відмовлено у зв`язку з неможливістю встановити факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. На підставі вищевикладеного, просить встановити факт проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у період з грудня 2001 року по травень 2016 року.
Представник заінтересованої особи Виконавчого комітету Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив.
Заявниця ОСОБА_1 в судовому засіданні вказала, що її вітчим - ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Краматорськ Донецької області, за невідомих їй обставин. Хто здійснив поховання ОСОБА_3 , їй невідомо. Мати заявниці та ОСОБА_5 проживали разом, періодично у м. Лозова та м. Краматорськ, звідки був ОСОБА_5 . Мати заявниці померла у ІНФОРМАЦІЯ_5 , після смерті матері ОСОБА_3 підтримував з заявницею відносини. Вона знає, що у ОСОБА_3 була донька, з якою він не спілкувався. Заявниця з своєю сім`єю постійно мешкала за адресою: АДРЕСА_2 до 2007 року, потім вони переїхали в с. Мар`янівка, потім в с. Хлібне. В одній кімнаті квартири за адресою: АДРЕСА_2 заявниця закрила свої речі, а іншу частину зазначеного житла ОСОБА_3 після 2007 року почав здавати в оренду, квартира в оренді до теперішнього часу. Заявниця з 2007 року не сплачувала комунальні послуги за вказаною адресою. Заявниця спілкувалася з ОСОБА_3 до 2014 року, потім у нього була інша жінка і він не бажав спілкуватися. Про те, що ОСОБА_3 помер заявниця дізналася від працівників ЖЕКу в серпні 2023 року. Інформації щодо сплати комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_2 у заявниці немає, оскільки за зазначеною адресою мешкають квартиранти.
Представник заінтересованої особи Лозівської міської об`єднаної Територіальної громади в особі Лозівської міської ради Харківської області Кушнір О.Г. в судовому засіданні проти задоволення заявлених вимог заперечувала, з підстав викладених у письмових поясненнях.
Допитаний у якості свідка ОСОБА_6 показав, що сім`я ОСОБА_1 проживала за адресою: АДРЕСА_2 з 2001 року близько 5-6 років, потім переїхали в с. Мар`янівка. Зі слів заявниці йому відомо, що ОСОБА_3 є її вітчимом.
Допитана у якості свідка ОСОБА_7 , яка є кумою ОСОБА_1 , показала, що з 2001 сім`я ОСОБА_1 проживала за адресою: АДРЕСА_2 близько 7-8 років. Також з ними проживали ОСОБА_3 з матір`ю ОСОБА_1 .
Допитаний у якості свідка ОСОБА_8 , показав, що ОСОБА_1 є співробітницею його дружини, вони спілкуються близько 30 років. Сім`я ОСОБА_1 проживала за адресою: АДРЕСА_2 з 2001 року до 2007-2008 року, а потім переїхали в с. Мар`янівка.
Вислухавши пояснення заявниці, представника заінтересованої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд доходить до такого:
Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 .
Згідно довідки Виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області від 16.02.2024 № 02-13-7/315, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 21.09.2011 по 23.06.2016 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
Заявниця звернулася до Приватного нотаріуса Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Курявської О.О. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті ОСОБА_3 , але постановою нотаріуса у видачі свідоцтва їй було відмовлено, в зв`язку з не можливістю встановити факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Як вбачається з довідки про реєстрацію місця проживання особи від 18.09.2023, ОСОБА_1 з 22.12.2001 по 23.10.2020 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1
Заявниця посилається на те, що проживала зі спадкодавцем однією сім`єю, вели з ним спільне господарство, мали спільний бюджет.
Згідно з ч.ч. 2, 4 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Відповідно до правової позиції викладеної у п. 21 постанови Пленуму Пунктом Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судовому практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки.
Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Відповідно до частини третьої статті 1268 та частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Звертаючись з заявою до суду, заявник наводить аргументи про те, що спільно проживали з померли, вели з ним спільне господарство, мали спільний бюджет, проте вищевказані доводи, як підтвердження проживання однією сім`єю, не знайшли свого підтвердження. Заявницею не доведено належними та допустимими доказами реальності сімейних відносин, наявності спільного бюджету з померлим, їх спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, надання взаємної допомоги, домовленостей про порядок користування житловим приміщенням.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування /ч. 1 ст. 77 ЦПК України/. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення /ч. 2 ст. 77 ЦПК України/. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування /ч. 4 ст. 77 ЦПК України/.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи /ч. 1 ст. 79 ЦПК України/.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом /ч. 2 ст. 81 ЦПК України/.
Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Будь-яких письмових клопотань у відповідності до вимог ЦПК України щодо забезпечення доказів, витребування доказів у передбачених ЦПК України випадках заявницею не заявлялося.
Самою ж заявницею ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначалося, що її вітчим - ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Краматорськ Донецької області, за невідомих їй обставин. Хто здійснив поховання ОСОБА_3 , їй невідомо. Мати заявниці та ОСОБА_5 проживали разом, періодично у м. Лозова та м. Краматорськ, звідки був ОСОБА_5 . Мати заявниці померла у ІНФОРМАЦІЯ_5 , після смерті матері ОСОБА_3 підтримував з заявницею відносини. Вона знає, що у ОСОБА_3 була донька, з якою він не спілкувався. Заявниця з своєю сім`єю постійно мешкала за адресою: АДРЕСА_2 до 2007 року, потім вони переїхали в с. Мар`янівка, потім в с. Хлібне. В одній кімнаті квартири за адресою: АДРЕСА_2 заявниця закрила свої речі, а іншу частину зазначеного житла ОСОБА_3 після 2007 року почав здавати в оренду, квартира в оренді до теперішнього часу. Заявниця з 2007 року не сплачувала комунальні послуги за вказаною адресою. Заявниця спілкувалася з ОСОБА_3 до 2014 року, потім у нього була інша жінка, і він не бажав спілкуватися. Про те, що ОСОБА_3 помер заявниця дізналася від працівників ЖЕКу в серпні 2023 року. Інформації щодо сплати комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_2 у заявниці немає, оскільки за зазначеною адресою мешкають квартиранти.
Враховуючи вищевикладене, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що заявницею не подано належних та допустимих доказів у відповідності до ст. ст. 76-80 ЦПК України дійсного перебування у сімейних відносинах із ОСОБА_3 , постійного проживання з померлим за однією адресою з грудня 2001 року по травень 2016 року.
З огляду на наведене, заявницею не доведено належними та допустимими доказами обставини, що підтверджують заявлені нею вимоги, і у суду немає правових підстав для задоволення заявлених вимог про встановлення факту проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 141, 259, 264, 265,268 ЦПК України суд,
В задоволенні заявлених вимог ОСОБА_1 , заінтересовані особи Виконавчий комітет Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області, Лозівська міська об`єднана Територіальна громада в особі Лозівської міської ради Харківської області про встановлення факту проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду . Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
заявник - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3
Повний текст рішення виготовлено 26.03.2024
Суддя Карина ХАРАБАДЗЕ