Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

Справа №348/2783/23

Провадження № 2/348/372/24

25 березня 2024 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого - судді Бурдун Т.А.

за участю секретаря судового засідання Дмитрук С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Надвірна в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог позивач послалася на те, що з 15 листопада 1990 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований Брасовським відділом ЗАГС Брянської області, актовий запис № 96. У шлюбі сторони спільних дітей не мають. Підставою для розірвання шлюбу є відсутність спільних інтересів, наявність різних поглядів на життя, ведення господарства. У зв`язку з цим у сторін часто виникали непорозуміння, конфлікти та сварки. Фактично шлюбні відносини припинено, більше 30 років сторони живуть окремим життям та кожен своїми інтересами, не підтрумають навіть спілкування. Спільне господарство та побут не ведуть, шлюб носить формальний характер.

Тому позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 15 листопада 1990 року Брасовським відділом ЗАГС Брянської області.

Ухвалою Верховного Суду від 27.12.2023 року питання про вирішення підсудності справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишене без розгляду, справу повернуто до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 08.02.2024 справа передана судді Бурдун Т.А.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12 лютого 2024 року провадження по справі було відкрито та призначено розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечувала щодо проведення заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явився, про місце, день та час слухання справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик особи, зареєстроване місце проживання (перебування), місце знаходження чи місце роботи якого невідоме на сайті Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12.02.2024 та 06.03.2024 року, про причини неявки до суду не повідомив, відзиву не подав. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України.

25 березня 2024 року судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

На підставі ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін за наявними у суду матеріалами.

Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони 15 листопада 1990 року уклали шлюб, який зареєстрований Брасовським відділом ЗАГС Брянської області, актовий запис № 96 (а.с. 25-27). У шлюбі сторони спільних дітей не мають. Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, спільне господарство між ними не ведеться, між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, сторони не створили міцної, дружньої сім`ї, більше 30 років сторони живуть окремим життям та кожен своїми інтересами, не підтримують подружніх стосунків.

Відповідно до частини 9 та 10 ст. 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч.1 та 3 ст. 55 цього Кодексу дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

Згідно ч. 3 та 4 ст. 56 цього Кодексу кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач не скористалася своїм правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку статті 113 Сімейного Кодексу України.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що сторони припинили подружні відносини протягом часу, який оцінюється тривалим, не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин, більше 30 років сторони живуть окремим життям та кожен своїми інтересами, їх шлюб існує формально. Крім того, вони втратили почуття поваги та любові один до одного, наміру зберегти сім`ю у позивача не має. За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що шлюб втратив своє значення і не може бути поновлений в зв`язку з категоричним запереченням позивача, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами слід розірвати

За вимогами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача. При цьому позивач не наполягала на стягненні з відповідача на її користь понесених нею судових витрат при подачі позову до суду, а, відтак, суд вважає за можливе судові витрати, понесені позивачем, залишити за нею.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 12, 263-265, 280-283 ЦПК України, ст.ст. 104, 105, 112,113 Сімейного Кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 15 листопада 1990 року Брасовським відділом ЗАГС Брянської області, актовий запис № 96, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - розірвати.

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Копію заочного рішення, після набрання ним законної сили, направити до Надвірнянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Надвірнянському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку на апеляційне оскарження.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса місця фактичного проживання: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (адреса останнього відомого місця проживання: АДРЕСА_3 ).

Суддя Т.А. Бурдун