Провадження №2/333/1774/24
18 березня 2024 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:
судді Холода Р.С.,
за участю секретаря судового засідання Марченко В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) про розірвання шлюбу, -
ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Стариченка М.П., звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30.08.2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Сторони у справі є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем з тих підстав, що спільне життя з у них не склалося, шлюб існує лише формально, наразі подружжя проживає окремо. У позивача відсутні спільні інтереси з відповідачем, взаємопорозуміння, почуття поваги та любові, наявні різні погляди на життя. Намагання позивача зберегти сім`ю не дали бажаного результату, подальше збереження шлюбу є неможливим.
Ухвалою суду від 01.01.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До позовної заяви долучено клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та її представника.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, клопотань про перенесення слухання справи не надходило.
З огляду на викладене, керуючись ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд дійшов до висновку про розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів та відповідно до ст. 280 ЦПК України, ухвалив заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи та наявні в ній письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , виходячи з такого.
Частиною 2 ст. 104 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.08.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №725.
Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Частиною 3 ст. 109 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.
Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
В судовому засіданні встановлено, що на даний час стосунки між сторонами припинені, відновлювати шлюбні відносини позивач не має наміру та вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим та таким, що буде суперечити їх інтересам.
Шлюбні відносини фактично припинені, сторони мешкають окремо.
Встановити час окремого проживання сторін у судовому засіданні не вдалося через відсутність в матеріалах справи достовірних відомостей.
Частиною 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Враховуючи, що сторони припинили спільне ведення господарства, проживають окремо, позивач вважає неможливим збереження шлюбу, суд дійшов до висновку, що збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам відповідача, у зв`язку з чим позов в цій частині підлягає задоволенню.
Суд не вирішує питання щодо зміни прізвища позивача, враховуючи відсутність відповідного клопотання від ОСОБА_1 .
Розглянувши позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на її користь витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн., суд дійшов до такого.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3).
Частиною 4 ст. 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
З огляду на викладене, позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь понесені нею витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн.
Як доказ понесених витрат на надання професійної правничої допомоги, позивачем долучено до матеріалів справи копії ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 20.12.2023 року серії АР №1093039, договору про надання правничої допомоги від 19.12.2023 року, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Стариченко М.П., акт виконаних робіт від 19.12.2023 року на суму 3 000 грн., розрахункову квитанцію від 20.12.2023 року серії СЖТІ №898382 на суму 3 000 грн.
Розглянувши зазначені вище документи, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд виходить з того, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).
Крім того, саме такий висновок міститься в Постанові Верховного Суду від 01.09.2021 року, винесеній за результатами розгляду справи № 178/1522/18.
З огляду на викладене, дослідивши наявні в матеріалах справи докази понесених витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи складність справи, а також обсяг виконаних адвокатом робіт та неподання ОСОБА_2 обґрунтованої заяви про зменшення витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 понесених нею витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3 000 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір судом покладається на відповідача ОСОБА_2 .
Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 223, 258, 259, 265, 268, 274, 279 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) про розірвання шлюбу - задовольнити.
Розірвати шлюб, укладений міжОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,зареєстрований 30.08.2013 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №725.
Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище « ОСОБА_4 ».
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складено 18.03.2024 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С.Холод