Справа № 740/7377/23
Провадження № 2/740/230/24
Р І Ш Е Н Н Я
06 березня 2024 року м.Ніжин Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
судді Олійника В.П., при секретарі судового засідання Пулинець Ю.О.,
за участі позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Семенка В.І.,
відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів, звільнення від сплати заборгованості по аліментах,
Згідно з ст.ст.19, 274 ЦПК України дана справа, яка є малозначною, підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, про що їх заперечення під час судового розгляду відсутні.
Відповідно до відзиву від 28 грудня 2023 року відповідач ОСОБА_2 позов не визнає з посиланням на те, що син сторін ОСОБА_3 з 01 вересня 2021 року зарахований до КЗ «Броварський спортивний фаховий коледж» на відділення боксу з денною формою навчання, обов`язковою умовою вступу до закладу була наявність реєстрації місця проживання в Київській області. Син зареєстрований за місцем проживання позивача, але фактично син проживає з нею, всі вихідні, святкові дні, канікули, син проводить з нею. Син потребує якісного харчування, придбання сезонного одягу, спортивного інвентарю для навчання та змагань, а також щотижневих коштів на поточні витрати, і ці витрати несе відповідач. Зазначені позивачем витрати на утримання сина не підтверджуються жодним доказом і є надуманими. Вважає, якщо позивач несе якість витрати на сина, то це є додатковими витратами, і не звільняє його від обов`язку сплачувати аліменти.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позов за обставин згідно з позовною заявою, пояснивши, що син фактично поза навчанням проживає разом із матір`ю в м.Ніжині, також син заходить до нього в АДРЕСА_2 ; відповідач також несе витрати по утриманню сина; з позовом про зменшення розміру аліментів не звертався. Дана позиція підтримана у судовому засіданні представником позивача адвокатом Семенком В.І..
Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що постійно проживає у м.Ніжині; позивач надає витрати, пов`язані із навчанням сина з 01 вересня 2021 року; вона також несе витрати по утриманню сина і по його навчанню, по поїздках на змагання та збори; поза навчанням син проживає разом з нею.
Фактичні обставини та мотиви, з яких виходить суд, із застосованими нормами права.
Сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , шлюб між якими розірваний за рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 26 лютого 2019 року, є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на час розгляду справи досяг 15-річного віку, має зареєстроване місце проживання в АДРЕСА_1 , що також є зареєстрованим місцем проживання позивача ОСОБА_1 , також ОСОБА_3 з 01 вересня 2021 року навчається у Комунальному закладі Київської обласної ради «Київський обласний спортивний фаховий колледж» (м.Бровари, вул.Шевченка, 21) і проживає у гуртожитку, денна форма навчання, є учнем 9 класу.
Відповідно до судового наказу Ніжинського міськрайонного суду від 18 лютого 2019 року по справі №740/330/19 ОСОБА_1 є платником аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 1 / 4 частки заробітку (доходу) з 23 січня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.
Фактичне місце проживання як позивача ОСОБА_1 , так і відповідача ОСОБА_2 -в м.Ніжині Чернігівської області.
Вказані обставини сторонами у судовому засіданні не заперечуються.
Спірні правовідносини сторін виникли з приводу звільнення позивача від обов`язку по сплаті аліментів на утримання сина та заборгованості по їх сплаті з 01 вересня 2021 року.
Відповідно до ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.
Згідно з ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Дитина у будь-якому випадку повинна бути захищена та отримувати належне утримання від батьків, що гарантовано як нормами СК України, так і ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, згідно з якою держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ч.1 ст.193 СК України влаштування дитини до закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу не припиняє стягнення аліментів на користь того з батьків, з ким до цього проживала дитина, якщо вони витрачаються за цільовим призначенням.
Статтею 188 СК України встановлено, що батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби. Батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Якщо дитина перестала отримувати дохід або її дохід зменшився, заінтересована особа має право звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів.
Позивач посилається на переважне утримання ним сина, який навчається безкоштовно у навчальному закладі з 01 вересня 2021 року, як на підставу звільнення від обов`язку утримувати дитину, при цьому навчання сина у КЗ «Київський обласний спортивний фаховий колледж» не припиняє стягнення аліментів на виконання судового наказу від 18 лютого 2019 року, як судового рішення виключно в інтересах дитини. Витрати позивача, так само і витрати відповідача, пов`язані із спортивними змаганнями і зборами, є фактично додатковими витратами на сина, викликані особливими обставинами, у даному випадку спортивним розвитком здібностей сина, що передбачено ст.185 СК України,-той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Також Сімейний Кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина.
Сторонами у судовому засіданні не заперечуються обставини щодо їх витрат на сина через спортивні змагання і збори, що також зазначено і самим ОСОБА_3 ..
Також позивач відповідно до ст.186 СК України не позбавлений можливості контролю за цільовим витрачанням відповідачем аліментів на сина.
За даних обставин підстави для звільнення позивача від сплати аліментів у судовому засіданні не встановлені, у зв`язку з чим позов у даній частині задоволенню не підлягає.
За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення (ч.2 ст.197 СК України).
Із аналізу вказаного законодавства вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Дана норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами.
Відповідно до ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
При розгляді справи суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами сторін по справі, для забезпечення стабільності саме належних умов життя та виховання ОСОБА_3 ..
Також при розгляді справи суд виходить виключно із тих доказів, що надані сторонами під час судового розгляду із врахуванням змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Керуючись ст.ст.12, 13, 19, 81, 247, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
Позов задовольнити частково.
У задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі до Чернігівського апеляційного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Суддя В.Олійник

Повне рішення складене 22 березня 2024 року.