Справа № 638/3214/24
Провадження № 6/638/364/24
УХВАЛА

Іменем України

19 березня 2024 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Щепіхіна В. В, ознайомившись з матеріалами заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», заінтересовані особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія», ОСОБА_1 , приватний виконавець Мельник Роман Іванович, про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником,-

ВСТАНОВИВ :

Заявник ТОВ «Факторинг Партнерс» звернулось до Дзержинського районного суду м. Харкова з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником, в якій просить суд замінити вибулого стягувача ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» на правонаступника ТОВ «Факторинг Партнерс» у виконавчому провадженні відкритому на підставі виконавчого напису №146 вчиненого 02.09.2020 року приватним нотаріусом Григорян Діаною Гагіківною.

Дослідивши заяву з доданими до неї документами, суд дійшов до наступного.

Підсудністю у цивільному судочинстві визначено розмежування компетенції між окремими ланками судової системи і між судами однієї ланки щодо розгляду і вирішення підвідомчих їм цивільних справ.

З матеріалів справи вбачається, що 02.09.2020 року приватним нотаріусом Григорян Д. Г. було вчинено нотаріальний напис про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» заборгованості за кредитним договором №15 від 16.05.2019 та витрат на проведення нотаріальної дії у загальній сумі 5091,25 грн..

З копії постанови приватного виконавця від 24.09.2020 вбачається, що на підставі зазначеного нотаріального напису відкрито виконавче провадження №63111870.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Згідно із положень п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів - виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до ст. 24 ЗУ Про виконавче провадження виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Отже, законодавець пов`язує місце виконання рішення з місцем вчинення виконавчих дій, які можуть вчинятись у тому числі за місцем проживання або роботи боржника.

Судом було отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру, за параметрами запиту ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , - відомості відсутні.

Натомість, з зазначеної постанови приватного виконавця вбачається, що боржник мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

В матеріалах справи відсутні відомості про інші виконавчі дії, направлені на примусове стягнення боргу з ОСОБА_1 ..

Таким чином, в даному випадку виконавчі дії з виконання виконавчого напису приватного нотаріусу Григоряна Д. Г. вчиняються за адресою: м. Київ, вул. Березняківська, буд. 36, 24, що є місцем виконання виконавчого напису.

Відповідно до матеріалів заяви жодних виконавчих дій у межах виконавчого провадження №63111870 на території Шевченківського району м. Харкова приватним виконавцем не здійснюється.

Згідно із нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини» інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у пункті 1 статті 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається суд уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до п. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), а також практики Європейського суду з прав людини, які, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, Закону України "Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини", інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки, за його допомогою визначається "належний суд", тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України» зазначає, що суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п.1 ст.6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, Закону України "Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини", інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки, за його допомогою визначається "належний суд", тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

З урахуванням викладеного, заява не підсудна Дзержинському районному суду м. Харкова, а підсудна Дніпровському районному суду м. Києва, у зв`язку із чим матеріали заяви ТОВ «Факторинг Партнерс» підлягають передачі за належною підсудністю.

Керуючись ст.ст. 27, 31, 32, 260, 261, 354, 446 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», заінтересовані особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія», ОСОБА_1 , приватний виконавець Мельник Роман Іванович, про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником - передати на розгляд за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Дніпровського районного суду м. Києва (вул. Пластова, 3, м. Київ, 02105).

Копію ухвали направити заявнику для відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до або через Дзержинський районний суд м. Харкова в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя В. В. Щепіхіна