Справа № 147/335/24
Провадження № 2-с/147/9/24
У Х В А Л А

іменем України

26 березня 2024 року смт Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Вінницької області Борейко О. Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого Тростянецьким районним судом Вінницької області 12 березня 2024 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз Збут» заборгованості за спожитий природний газ,

встановив:

25 березня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить скасувати судовий наказ, виданий Тростянецьким районним судом Вінницької області 12 березня 2024 року у цивільній справі №147/335/24 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

В обґрунтування заяви зазначає, що 12.03.2024 судом видано оскаржуваний судовий наказ, у цивільній справі №147/335/24. Вказаний судовий наказ заявник отримала 16.03.2024, а тому строк на його оскарження спливає 31.03.2024. Вказує, що не погоджується з судовим наказом, оскільки ТОВ «Вінницягаз Збут» порушено загальні засади цивільного законодавства: справедливості, добросовісності та розумності. Окрім того до правовідносин по даній справі застосовуються положення Закону України «Про захист прав споживачів», які також не були враховані при видачі оскаржуваного судового наказу. Всі вказані обставини та факти можливо встановити та дослідити виключно в позовному провадженні, оскільки в наказному провадженні боржник участі не брав та не мав можливості надати відповідні докази та обґрунтувати свою позицію чи спростувати позицію заявника, оскільки вона належним чином сплачувала всі необхідні платежі за спожитий природний газ та не мала заборгованості за вказаний період, а тому вимоги стягувача є необґрунтованими.

Дослідивши матеріали справи, заяву з доданими доказами, приходжу висновку, що заява про скасування судового наказу підлягає задоволенню, а судовий наказ скасуванню, з наступних підстав.

Згідно із ч.1 ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4,5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Судом встановлено, що 12 березня 2024 року Тростянецьким районним судом Вінницької області було винесено судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз Збут», адреса місцезнаходження: вул. Хмельницьке шосе, 23, м. Вінниця, , на р/р НОМЕР_2 в філії Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованості за спожитий природний газ за період з 01.12.2021 по 30.04.2022 в сумі 1061,72 грн (одна тисяча шістдесят одна гривня 72 коп.) та на р/р НОМЕР_3 в АТ «Банк Альянс» інфляційні втрати в сумі 51,27 грн (п`ятдесят одна гривня 27 коп.), 3% річних в сумі 7,64 грн (сім гривень 64 коп.) та судовий збір в розмірі 302,80 грн (триста дві гривні 80 коп.).

Вказаний вище судовий наказ було направлено боржнику ОСОБА_1 за адресою реєстрації місця проживання, та як вбачається з розписки про вручення поштового відправлення лист вручено адресату особисто 19.03.2024.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що боржником не пропущено п`ятнадцятиденного строку, встановленого для подачі заяви про скасування судового наказу.

Як зазначає заявник, стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ та судових витрат є безпідставним та необґрунтованим, тому вона змушена звертатися до суду із заявою про скасування судового наказу.

П.13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» передбачає, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

У п.9 вказаної постанови зазначається, що наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Відповідно до ч.3 ст.171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Оцінивши викладені боржником обставини, вивчивши матеріали справи наказного провадження, вважаю, що вимоги стягувача ТОВ «Вінницягаз Збут» про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, з урахуванням обставин, зазначених боржником, повинні розглядатися у позовному провадженні, оскільки вимоги стягувача підлягають доказуванню.

Враховуючи наведене вище, вважаю за необхідне скасувати судовий наказ від 12.03.2024, виданий Тростянецьким районним судом Вінницької області у справі №147/335/24 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вінницягаз Збут» заборгованості за спожитий природний газ та судових витрат, оскільки між стягувачем та боржником виник спір про право.

Одночасно суд роз`яснює, що заявлені стягувачем - ТОВ «Вінницягаз Збут», у заяві про видачу судового наказу вимоги можуть бути розглянуті в позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

На підставі викладеного та керуючись статтями 127, 170, 171, 258-261 ЦПК України, суддя

постановив:

Скасувати судовий наказ виданий 12 березня 2024 року Тростянецьким районним судом Вінницької області у цивільній справі №147/335/24 (провадження №2-н/147/120/24) про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз Збут», адреса місцезнаходження: вул. Хмельницьке шосе, 23, м. Вінниця, , на р/р НОМЕР_2 в філії Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованості за спожитий природний газ за період з 01.12.2021 по 30.04.2022 в сумі 1061,72 грн (одна тисяча шістдесят одна гривня 72 коп.) та на р/р НОМЕР_3 в АТ «Банк Альянс» інфляційні втрати в сумі 51,27 грн (п`ятдесят одна гривня 27 коп.), 3% річних в сумі 7,64 грн (сім гривень 64 коп.) та судовий збір в розмірі 302,80 грн (триста дві гривні 80 коп.).

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Вінницягаз Збут» його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О. Г. Борейко