ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 676/1412/18

Провадження № 22-ц/4820/657/24

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.

секретар судового засідання Дияк Я.А.

за участю: учасника справи ОСОБА_1 , представників учасників справи ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_4 , боржник ОСОБА_1 , заінтересована особа Відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янці-Подільському Кам`янець -Подільського району Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про поновлення виконавчого провадження, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана її представником ОСОБА_2 , на ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 січня 2024 року (суддя Бондар О.О.).

Заслухавши доповідача, пояснення учасника справи та представників учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:

У вересні 2023 року ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про поновлення виконавчого провадження та повторне зобов`язання усунути перешкоди у користуванні нежитловим приміщенням шляхом його звільнення.

В обґрунтування заяви зазначав, що на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби у місті Кам`янці-Подільському Кам`янець-Подільського району Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) перебувало виконавче провадження №63967838 з примусового виконання виконавчого листа №676/1412/18 від 01.12.2020 про зобов`язання ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні належним ОСОБА_4 на праві приватної власності нежитловим приміщенням, загальною площею 11,6 кв.м, розташованим за адресою АДРЕСА_1 , шляхом звільнення займаного нежитлового приміщення.

Вказував, що 21.12.2020 постановою державного виконавця було відкрито виконавче провадження, проте у березні 2021 року вказане виконавче провадження було закрито, у зв`язку із фактичним повним виконанням рішення.

ОСОБА_1 було виселено із приміщення належного ОСОБА_4 на праві приватної власності, загальною площею 11,6 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Пізніше заявник надавав довіреність ОСОБА_5 , якою уповноважив останнього користуватися спірним нежитловим приміщенням протягом тривалого часу.

Однак, у липні 2023 року, ОСОБА_1 самостійно вселилася у належне ОСОБА_4 приміщення. І станом на дату подачі заяви здійснює у цьому приміщенні підприємницьку діяльність.

Зважаючи на викладене, ОСОБА_4 просив поновити виконавче провадження №63967838 з примусового виконання виконавчого листа №676/1412/18 від 01.12.2020 про зобов`язання ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні належним ОСОБА_4 на праві приватної власності нежитловим приміщенням, загальною площею 11,6 кв.м, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , шляхом звільнення займаного нежитлового приміщення та повторно зобов`язати ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні належному ОСОБА_4 на праві приватної власності нежитловим приміщенням, загальною площею 11,6 кв.м, розташованим за адресою АДРЕСА_1 , шляхом звільнення займаного нежитлового приміщення.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 січня 2024 року заяву задоволено частково. Відновлено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №676/1412/18 від 01.12.2020 про зобов`язання ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні належним ОСОБА_4 на праві приватної власності нежитловим приміщенням, загальною площею 11,6 кв.м, розташованим за адресою АДРЕСА_1 , шляхом звільнення займаного нежитлового приміщення. В задоволенні заяви про повторне зобов?язання ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні належним ОСОБА_4 на праві приватної власності нежитловим приміщенням, загальною площею 11,6 кв.м, розташованим за адресою АДРЕСА_1 , шляхом звільнення займаного нежитлового приміщення відмовлено.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 січня 2024 року виправлено описку в 14 абзаці описової частини ухвали Кам?янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 січня 2024 року, справа №676/1412/18 з: « ОСОБА_1 в судовому засіданні володіння пояснила, що ОСОБА_6 втратив право володіння камерою схову, її не існує. ОСОБА_7 зробив самочинно реконструкцію приміщення, не вказано якого. Приміщення ОСОБА_4 зруйноване. Будівництво приміщення ОСОБА_7 здійснив в 2012 році, а декларацію про готовність будівництва зробив в 2018 році. Дунаєвецький районний суд встановив, що ОСОБА_7 здійснив самочинну реконструкцію. Приміщення павільйону належить сину ОСОБА_1 . Христина дружина ОСОБА_7 не зареєстрована фізичною особою підприємцем.»

на : « ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_4 втратив право володіння камерою схову, її не існує. ОСОБА_8 зробив самочинно реконструкцію приміщення, не вказано якого. Приміщення ОСОБА_4 зруйноване. Будівництво приміщення ОСОБА_8 здійснив в 2012 році, а декларацію про готовність будівництва зробив в 2018 році. Дунаєвецький районний суд встановив, що ОСОБА_8 здійснив самочинну реконструкцію. Приміщення павільйону належить сину ОСОБА_1 , ОСОБА_9 дружина ОСОБА_8 не зареєстрована фізичною особою підприємцем.».

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції в частині відновлення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №676/1412/18 від 01.12.2020, ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу в цій частині скасувати та закрити провадження в цій частині. При цьому, посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд першої інстанції замість з`ясування обставин зосередився на встановленні обставин та подій між сторонами та додаткове обґрунтування власного рішення по справі від 14.11.2018.

Суд першої інстанції, розглядаючи заяву, повинен був з`ясувати наявність чи відсутність підстав для його поновлення, дослідивши докази на підтвердження доводів заявника ОСОБА_4 та інших учасників справи. Проте, суд першої інстанції поверхнево підійшов до з`ясування обставин справи через 6 років після її розгляду по cуті, та не зазначив мотиви, за яких дійшов висновку про відновлення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 676/1412/18 від 01 грудня 2020 року про зобов?язання ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні належним ОСОБА_4 на праві приватної власності нежитловим приміщенням, загальною площею 11,6 кв.м, розташованим за адресою АДРЕСА_1 , шляхом звільнення займаного нежитлового приміщення.

Вказує, що суд з врахуванням доводів заяви ОСОБА_4 , змісту долучених до справи письмових пояснень ОСОБА_1 , показань свідків при вирішенні питання про поновлення виконавчого провадження повинен був встановити: чи існує фактично (в природі) придбане ОСОБА_4 приміщення камери схову, загальною площею 11,6 кв.м за адресою АДРЕСА_1 , з якого на виконання рішення суду у справі № 676/1412/18 слід виселити ОСОБА_1 та вселити представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 ; у чиєму законному володінні знаходиться приміщення по АДРЕСА_1 площею 20,4 кв.м, у яке 5 березня 2021 року на виконання рішення суду у справі № 676/1412/18 було вселено представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 і яке відношення до нього має ОСОБА_1 .

Ухвала суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні заяви про повторне зобов`язання ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні належним ОСОБА_4 нежитловим приміщенням шляхом звільнення займаного нежитлового приміщення не оскаржується, а тому апеляційним судом, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, не переглядається.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримали апеляційну скаргу.

Представник заявника ОСОБА_4 ОСОБА_3 в судовому засіданні просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України передбачено що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення в оскаржуваній частині не відповідає.

Постановляючи ухвалу щодо відновлення виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості заявлених вимог.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції не можна погодитись з таких підстав.

Встановлено, що рішенням Кам`янець - Подільського міськрайонного суду від 14 листопада 2018 року у справі № 676/1412/18 зобов`язано ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні належним ОСОБА_4 на праві приватної власності нежитловим приміщенням, загальною площею 11.6 кв.м, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом звільнення займаного нежитлового приміщення.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 23 квітня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Кам`янець - Подільського міськрайонного суду від 14 листопада 2018 року залишено без змін.

На підставі вказаного судового рішення 01.12.2020 було видано виконавчий лист №676/1412/18, який пред`являвся до примусового виконання.

21.12.2020 постановою старшого державного виконавця Кам`янець-Подільського міського відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Волковою О.В. було відкрито виконавче провадження №63967838 за вказаним виконавчим листом.

У зв`язку з виконанням рішення суду, постановою від 21.12.2020 старшого державного виконавця Кам`янець-Подільського міського відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Волковою О.В. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №63967838.

Дані обставини підтверджуються матеріалами справи.

Звертаючись до суду з заявою про поновлення виконавчого провадження та повторне зобов`язання ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні нежитловим приміщенням шляхом його звільнення, заявник ОСОБА_4 вказував, що у липні 2023 року ОСОБА_1 знову самостійно вселилася у належне йому приміщення.

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з ч. 10 ст. 66 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо особа самостійно вселилася у приміщення, з якого вона була примусово виселена, повторне її виселення може бути здійснено державним виконавцем на підставі ухвали суду, який прийняв рішення про виселення. Виконавче провадження у такому разі підлягає відновленню за постановою державного виконавця.

Тобто, повторне виселення боржника, який вселився у приміщення, з якого його було виселено, вирішується судом шляхом постановлення ухвали.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у п. 1 ст. 6 Конвенції. Сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (рішення у справі «Comingersoll S.A. v. PORTUGAL» від 06.04.2000 року).

Згідно статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом норм матеріального та процесуального права, суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесенні до компетенції цього органу.

Дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Разом з тим, суд першої інстанції, відмовивши у задоволенні заяви про повторне зобов`язання ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні нежитловим приміщенням шляхом його звільнення, але, при цьому, відновивши виконавче провадження, фактично перебрав на себе повноваження інших державних органів (зокрема повноваження державного виконавця), які передбачені нормами Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Питання щодо відновлення виконавчого провадження не входить до компетенції суду і є дискреційними повноваженнями органів державної виконавчої служби.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_4 про поновлення виконавчого провадження. У зв`язку з чим, ухвала суду першої інстанції в частині відновлення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №676/1412/18 від 01.12.2020 підлягає скасуванню з ухваленням апеляційний судом нового судового рішення про відмову в задоволенні заявлених вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником ОСОБА_2 , задовольнити.

Ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 січня 2024 року в частині відновлення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №676/1412/18 від 01.12.2020 скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

В задоволенні заяви ОСОБА_4 про поновлення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №676/1412/18 від 01.12.2020 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 березня 2024 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай