Єдиний унікальний номер: 378/117/24
Провадження № 2/378/101/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" березня 2024 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Скороход Т. Н.

за участю секретаря: Соколової О.А.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Ставище справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області та ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернулися ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_2 з посиланням на те, що житловий будинок АДРЕСА_1 , відносився до майна колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_5 , а членами його дружина ОСОБА_1 та діти ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_2 .. Відповідач ОСОБА_4 після вибуття з двору залишилася зареєстрованою в дворі до квітня 2003 року, після вибуття не вимагала частку з його майна, втратила право на свою частку в майні колгоспного двору. Рішенням виконкому Станіславчицької сільської ради №22 від 29.12.1994 року було затверджено списки власників житлових будинків по Станіславчицькій сільській раді Ставищенського району Київської області для отримання свідоцтв про право власності, де власником житлового будинку АДРЕСА_2 визнаний ОСОБА_5 .. Рішенням 15 сесії 5 скликання Станіславчицької сільської ради № 131 від 3 липня 2008 року «Про упорядкування нумерації будинків по вулицях АДРЕСА_3 , рішенням №17 третьої сесії VII скликання Станіславчицької сільської ради від 11 грудня 2015 року «Про декомунізацію вулиць, надання та зміни адреси об`єкта нерухомості в с. Станіславчик Ставищенського району Київської області» вулицю «Комсомольська» перейменовано на « ОСОБА_7 ». 17 липня 2020 року Верховна Рада України прийняла Постанову № 3650 «Про утворення та ліквідацію районів», якою Ставищенський район був ліквідований, а утворена Ставищенська селищна громада увійшла до складу укрупненого Білоцерківського району. Наказом №21 від 31.08.2023 Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області «Про зміну адреси об`єкта нерухомого майна», в зв`язку з упорядкуванням нумерації, житловому будинку змінено адресу з « АДРЕСА_4 » на « АДРЕСА_4 ». Як вбачається з довідки КП КОР «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» реєстрація права власності на вищевказаний житловий будинок до 01.01.2013 не була проведена. В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно інформації щодо державної реєстрації права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 відсутня. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , спадщину після смерті якого прийняла дружина померлого ОСОБА_1 , яка отримала свідоцтво про право на спадщину на частину спадкового майна. Діти спадкодавця ОСОБА_8 та ОСОБА_4 звернулися до Ставищенської районної державної нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини. Син спадкодавця ОСОБА_2 вважається таким, що спадщину не прийняв, оскільки на час смерті спадкодавця з ним постійно не проживав та не подав заяву про прийняття спадщини. На її (позивача) заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину на належний померлому житловий будинок державний нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок через відсутність правовстановлюючих документів на вказаний об`єкт нерухомості. Відповідно до технічного паспорта на вищевказаний житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_1 розташовані: житловий будинок «А» загальною площею 97,8 м2 , житловою площею 56,9 м2 з прибудовою «а», ґанком «а1»; літня кухня «Б»; погріб під частиною будівлі «Б/п»; навіс «б»; сарай «В»; навіс «в», сарай «Г»; навіс «г»; колодязь №1, огорожа №2, ворота з хвірткою №3. Ринкова вартість будинку становить 115600 гривень. Вважають, що ОСОБА_5 за життя набув права власності на 1/4 частину вищевказаного житлового будинку як частку в майні колгоспного двору, а тому це право увійшло до складу спадщини, яка відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок смерті останнього. Інші члени двору: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , мають право власності на житловий будинок, як майно колгоспного двору, в рівних частках.

Позивачі з урахуванням уточнених позовних вимог просять суд визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_5 на 1/4 частину та право власності в порядку визначення частки з майна колгоспного двору на 1/4 частину, а всього на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 97,8 м2, житловою площею 56,9 м, вартістю 57800 гривень; визнати за ОСОБА_9 та ОСОБА_10 право власності в порядку визначення частки з майна колгоспного двору на 1/4 частину вказаного житлового будинку, за кожним.

Ухвалою судді Ставищенського районного суду від 20 лютого 2024 року відкрито провадження по даній справі, справу призначено до підготовчого судового засідання (а.с. 41-42).

Позивач ОСОБА_1 в підготовче засідання не прибула, про розгляд справи повідомлена належним чином (а.с. 48, 73), подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить справу розглядати без її участі (а.с. 86).

Позивач ОСОБА_2 в підготовче засідання не прибув, про розгляд справи відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України повідомлений належним чином (а.с. 49, 71), в позовній заяві зазначив, що просить справу розглядати у його відсутність (а.с. 4-8).

Позивач ОСОБА_3 в підготовче засідання не прибув, про розгляд справи повідомлений належним чином (а.с. 50, 74), в позовній заяві зазначив, що просить справу розглядати у його відсутність (а.с. 4-8).

Представник відповідача Ставищенської селищної ради в судове засідання не прибув, Ставищенська селищна рада направила до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, просить справу розглядати без участі представника (а. с. 76).

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не прибула, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 75) направила до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, просить справу розглядати без її участі (а.с. 87).

Суд, розглянувши письмові заяви про визнання позову представником відповідача Ставищенської селищної ради та відповідача ОСОБА_4 , та перевіривши матеріали справи, вважає, що визнання представником відповідача Ставищенської селищної ради та відповідачем ОСОБА_4 позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 , відносився до майна колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_5 , а членами його дружина ОСОБА_1 та діти ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_2 (14-17).

Відповідач ОСОБА_4 після вибуття з двору залишилася зареєстрованою в дворі до квітня 2003 року, і після вибуття із вказаного двору не зверталася за витребуванням частки з майна колгоспного двору, і через сплив трирічного строку давності втратила право на її витребування (а.с. 18).

Рішенням виконкому Станіславчицької сільської ради №22 від 29.12.1994 року було затверджено списки власників житлових будинків по Станіславчицькій сільській раді Ставищенського району Київської області для отримання свідоцтв про право власності, де власником житлового будинку АДРЕСА_2 визнаний ОСОБА_5 (а.с. 19).

Рішенням 15 сесії 5 скликання Станіславчицької сільської ради № 131 від 3 липня 2008 року «Про упорядкування нумерації будинків по вулицях АДРЕСА_2 присвоєно № 49; рішенням №17 третьої сесії VII скликання Станіславчицької сільської ради від 11 грудня 2015 року «Про декомунізацію вулиць, надання та зміни адреси об`єкта нерухомості в с. Станіславчик Ставищенського району Київської області» вулицю «Комсомольська» перейменовано на « ОСОБА_7 »; 17 липня 2020 року Верховна Рада України прийняла Постанову № 3650 «Про утворення та ліквідацію районів», якою Ставищенський район був ліквідований, а утворена Ставищенська селищна громада увійшла до складу укрупненого Білоцерківського району (а.с. 20, 21).

Наказом №21 від 31.08.2023 Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області «Про зміну адреси об`єкта нерухомого майна», в зв`язку з упорядкуванням нумерації, житловому будинку змінено адресу з « АДРЕСА_4 » на « АДРЕСА_4 » (а.с. 21).

Відповідно до копії технічного паспорта (а.с. 28-30), довідки Ставищенської селищної ради від 20 листопада 2023 року № 259 (а.с. 24), висновку про ринкову вартість вказаного будинку(а.с. 31), вказаний житловий будинок загальною площею 97,8 кв. метри, житловою площею 56,9 кв. метри, вартістю 115600 гривень, розташований на не приватизованій земельній ділянці, на якій також знаходяться прибудова «а», ґанок «а1»; літня кухня «Б»; погріб під частиною будівлі «Б/п»; навіс «б»; сарай «В»; навіс «в», сарай «Г»; навіс «г»; колодязь №1, огорожа №2, ворота з хвірткою №3.

Як вбачається з довідки КП КОР «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» реєстрація права власності на вищевказаний житловий будинок до 01.01.2013 р. не була проведена (а.с. 25). В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно інформації щодо державної реєстрації права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 відсутня (а.с. 26).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер (а.с. 22). До спадкового майна померлого належить вищевказаного житлового будинку.

З копії спадкової справи (а.с. 54-70) встановлено, що після смерті ОСОБА_5 спадщину прийняла позивач ОСОБА_1 , дружина померлого, яка отримала свідоцтво про право на спадщину на частину спадкового майна. Діти спадкодавця ОСОБА_8 та ОСОБА_4 звернулися до Ставищенської районної державної нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини. Син спадкодавця ОСОБА_2 вважається таким, що спадщину не прийняв, оскільки на час смерті спадкодавця з ним постійно не проживав та не подав заяву про прийняття спадщини.

25 липня 2023 року державний нотаріус Ставищенської районної державної нотаріальної контори Цимбалюк В.М. відмовила позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок через відсутність державної реєстрації права власності на ім`я померлого та відсутність правовстановлюючого документа на нього (а. с. 27).

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Як вбачається із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст. 1220 ч. 1, 1223 ч. 3 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Частиною 1 ст. 1273 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість і підстави відмови в ній установлюються законом.

Відповідно до ч. 5 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 15, ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами (документами), підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що ОСОБА_5 за життя набув права власності на частину вищевказаного житлового будинку як на майно колгоспного двору, а позивач ОСОБА_1 набула права власності на частину даного будинку (на частину - як на майно колгоспного двору та на частину в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловіка ОСОБА_5 ); ОСОБА_8 та ОСОБА_2 набули права власності на частину вищевказаного житлового будинку, кожен, як на майно колгоспного двору, і оскільки відповідачами позов визнається, то його слід задовольнити.

Оскільки позивачі в позовній заяві вказали, що понесені судові витрати залишають за собою (а. с. 4-8), а Ставищанська селищна рада та ОСОБА_4 до пред`явлення позову про визнання права власності в порядку спадкування за законом не оспорювали цього права, відповідно до змісту ст. 141 ЦПК України суд не вирішує питання про стягнення або розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 120 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 1218, 1220, 1223, 1261, 1279, 1272, 1273 ЦК України, ст. ст. 2, 12, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_5 на 1/4 частину та право власності в порядку визначення частки з майна колгоспного двору на 1/4 частину, а всього на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 97,8 м2, житловою площею 56,9 м, вартістю 57800 гривень.

Визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку визначення частки з майна колгоспного двору на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 97,8 м2, житловою площею 56,9 м, вартістю 57800 гривень.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку визначення частки з майна колгоспного двору на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 97,8 м2, житловою площею 56,9 м, вартістю 57800 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 );

Відповідач: Ставищенська селищна рада Білоцерківського району Київської області (селище Ставище вул. Цимбала Сергія, 44 Київської області, );

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), РНОКПП невідомо).

Повне рішення складено 22 березня 2024 року.

Суддя Т. Н. Скороход