Справа № 308/7624/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 березня 2024 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Собослой Г.Г.,

суддів: Джуга С.Д., Мацунич М.В.,

з участю секретаря: Терпай С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Державної організації (установи, закладу) військової частини НОМЕР_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 22 червня 2023 року у справі № 308/7624/23 (Головуючий: Бедьо В.І.), -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін), Головного управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області про відшкодування моральної шкоди, заподіяної незаконним притягненням до адміністративної відповідальності.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 19 листопада відносно позивача було незаконно розпочато провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 204-1 КУпАП, застосовано захід забезпечення адміністративного провадження такий як адміністративне затримання, складено адміністративний протокол, однак постановою Великоберизнянського районного суду Закарпатської області від 31 січня 2023 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Внаслідок неправомірних дій відповідача позивач зазнав моральних страждань, оскільки змушений був доводити свою невинуватість, відчував несправедливість, витрачав зусилля, спрямовані на захист своїх прав та свобод, зокрема брав участь у судових засіданнях, звертався за професійною правовою допомогою.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просив стягнути на його користь з Державного бюджету України моральну шкоду в розмірі 200000 грн.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 22 червня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 4000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 1000 грн витрат на правову допомогу.

Судові витрати зі сплати судового збору віднесено на рахунок держави.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням суду, Державна організація (установа, заклад) військової частини НОМЕР_1 подали апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення суду як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством не має, так як військовослужбовцями не вчинено протиправних дій стосовно позивача, факт закриття справи про адміністративне правопорушення не спричинив наслідків цивільно-правового характеру і не є доказом того, що дії військовослужбовців НОМЕР_2 прикордонного загону заподіяли позивачу моральної шкоди, при цьому позивачем не надано доказів на підтвердження обставин щодо заподіяння йому моральної шкоди неправомірними діями відповідачів, у зв`язку з чим підстави для відшкодування моральної шкоди відсутні. Протокол військовослужбовцем НОМЕР_2 прикордонного загону про адміністративне правопорушення не є актом, який встановлює, змінює чи скасовує норми права у відповідній сфері відносин, або породжує права і обов`язки для позивача. Протокол про адміністративне правопорушення є лише фіксацією порушення, яке виявлено працівниками Державної прикордонної служби України та відповідно до ст.. 251 КУпАП є одним із джерел доказів та підставою для подальшого провадження у справі. Протокол, як доказ, підлягає оцінці при розгляді уповноваженою особою справи про адміністративне правопорушення і не може бути скасований. Викладені факти в позовній заяві про тяжкий психологічний стан та моральні страждання, які нібито переніс позивач після звільнення нічим не підтверджується, жодним доказом та не мають свого фактичного обґрунтування. Крім того, відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні витрат про відшкодування таких витрат. Представником позивача не надано належних та допустимих доказів ані виконання (надання) правової допомоги за договором про надання правової допомоги, ані оплати фактично понесених витрат на правничу допомогу.

Заслухавши пояснення представника Державної організації (установи, закладу) військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ № 012352, складеного 19 листопада 2022 року дільничним інспектором прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » штаб-сержантом ОСОБА_3 , о 11 год. 25 хв. на околиці населеного пункту Кострино на відстані 4500 метрів до державного кордону на напрямку 86 п/зн були виявлені та затриманні двоє громадян України ОСОБА_4 та ОСОБА_1 під час спроби незаконного перетинання державного кордону в пішому порядку з України в Словацьку Республіку поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України в умовах воєнного стану і своїми діями порушили вимоги ст.9, ст.12 Закону України «Про державний кордон». Дії ОСОБА_1 були кваліфіковані як правопорушення, передбачене ч.2 ст. 204-1КУпАП.

Постановою Великоберизнянського районного суду Закарпатської області від 31 січня 2023 року у справі 298/1690/22 справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , за ч.2 ст.204-1 КУпАП закрито на підставі п.1 ч.1ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Отже між сторонами виник спір, в якому позивач заявив вимогу про відшкодування шкоди у зв`язку із його незаконним притягненням до адміністративної відповідальності.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

За змістом Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» вбачається, що саме по собі здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження.

Згідно позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 09 червня 2021 року у справі № 726/837/20 (провадження № 61-2647св21) зазначено, що підставою для відшкодування шкоди є закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Факт закриття справи про адміністративне правопорушення через відсутність його складу свідчить про те, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно і відшкодування здійснюється незалежно від вини.

Колегія суддів констатує, що дії працівників прикордонної служби щодо складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення відповідно до положень пункту 4 частини першої статті 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» є підставою для відшкодування позивачу моральної шкоди, оскільки закриття судом справи про адміністративне правопорушення через відсутність його складу свідчить про незаконність притягнення позивача до адміністративної відповідальності і відшкодування якої здійснюється незалежно від вини працівників прикордонної служби.

Із врахуванням обставин справи, суд першої інстанції, виходячи із загальних засад розумності, справедливості, пропорційності, взяв до уваги, що позивач відчув негативні почуття через безпідставність звинувачень до нього були застосовані заходи забезпечення провадження, а саме адміністративне затримання тривалістю 06 год. 55 хв., що вплинуло на заподіяння позивачу моральної шкоди, яка полягає у понесених ним моральних (душевних) стражданнях, викликаних складеним на позивача протоколом, витрат зусиль, спрямованих на захист своїх прав і свобод та стягнув 4000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

У відповідності до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Надаючи належну та правову оцінку належним та допустимим доказам, понесених витрат на надання правової допомоги, наданих позивачем, судова колегія констатує, що сама справа є незначною за своєю складністю, із встановленою судовою практикою, витрати відповідають критерію їх реальності та критерію розумності і розмір, який підлягає стягненню за подання правничої допомоги становить 1000 грн.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування не має.

Доводи апеляційної скарги судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи і не спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Державної організації (установи, закладу) військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 22 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 березня 2024 року.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя Закарпатського

апеляційного суду Г.Г. Собослой