Номер провадження: 22-з/813/177/24
Справа № 947/8435/21
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

22.03.2024 року м. Одеса

Cуддя судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду Дришлюк А.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Комлевої О.С. та судді Вадовської Л.М. у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 13 жовтня 2021 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ГТУЮ в Одеській області Лічман І.М., про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Одеського апеляційного суду (у складі колегії суддів: головуючого - судді Комлевої О.С., суддів Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.) знаходиться апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 13 жовтня 2021 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ГТУЮ в Одеській області Лічман І.М., про визнання заповіту недійсним.

20 березня 2024 року канцелярією Одеського апеляційного суду зареєстровано заяву ОСОБА_1 про відвід судді Комлевої О.С. та судді Вадовської Л.М. на підставі п. 3 ч. 1 ст. 36 ЦПК України (т. 4, а.с. 234-240).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21 березня 2024 року заяву ОСОБА_1 було визнано необґрунтованою та вирішено передати справу до канцелярії Одеського апеляційного суду у порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України (т. 4, а.с. 246-247).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 березня 2024 року в порядку, встановленому частиною 1 статті 33 ЦПК України, визначено суддю Дришлюка А.І. для вирішення питання про відвід судді Комлевої О.С. та судді Вадовської Л.М.

Матеріали цивільної справи були отримані суддею Дришлюком А.І. 22 березня 2024 року.

Дослідивши матеріали справи, мотиви заявленого відводу, суддя вважає, що заявлений відвід не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 40 ЦПК України визначено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Частиною 3 цієї статті визначено, що відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до положень ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Інститут відводу в процесуальному праві створений задля гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. ЄСПЛ неодноразово відзначав, що у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказувалось, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення ЄСПЛ від 9 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine), заява № 33949/02).

Отже, заявляючи відвід заявник повинен навести об`єктивні причини щодо наявності в діях суддів фактору зацікавленості в результаті розгляду справи або ж навести дійсні обставини, які б викликали сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Заявляючи відвід суддям Комлевій О.С. та Вадовській Л.М., заявниця вказує, що вказані учасники колегії суддів, які здійснюють розгляд її апеляційної скарги, заінтересовані у результаті розгляду справи №947/8435/21 та підлягають відводу у зв`язку із недовірою ОСОБА_1 до вказаних суддів. Зі змісту заяви про відвід вбачається, що недовіра до суддів Комлевої О.С. та Вадовської Л.М., на думку заявниці, пов`язана із здійсненням перешкод у витребуванні документів за місцем роботи матері заявниці, введення в оману щодо витребування документів у приватного нотаріуса Лічман І.М., а також, як вважає ОСОБА_1 , безпідставного допущення представників ОСОБА_2 (відповідача) до участі у даній справі (т. 4, а.с. 236-237).

Тобто, наявність у заявниці сумнівів щодо неупередженості та заінтересованості суду у розгляді справи фактично зводиться до незгоди з процесуальними діями колегії суддів. А тому, оскільки за змістом ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу, заява ОСОБА_1 про відвід суддів Комлевої О.С. та Вадовської Л.М. не підлягає задоволенню. При цьому, апеляційний суд зауважує, що заявник має право на звернення з касаційною скаргою до суду вищої інстанції на судове рішення по суті апеляційного провадження, в якій має право викласти відповідні обґрунтування.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що згідно з ч. 2 ст. 183 ЦПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

Відповідно до ч.ч. 5, 6, 8 ст. 43 ЦПК України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, на такі документи накладається кваліфікований електронний підпис учасника справи (його представника) відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».

Згідно з п.п. 15, 44 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис. Підписувач - фізична особа, яка створює електронний підпис.

При цьому, відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 30 березня 2021 року у справі № 530/544/16 учасники процесу мають можливість обрати зручний для себе спосіб комунікації із судом, в тому числі і для подання процесуальних звернень, а саме: подавати у суди, де працює ЄСІТС, процесуальні та інші документи в електронній формі за допомогою ЄСІТС з використанням власного електронного підпису або засобами поштового зв`язку у паперовій формі. При цьому, чинне процесуальне законодавство не забороняє учаснику справи звернутися з процесуальними документами до суду шляхом направлення їх на офіційну електронну адресу суду з обов`язковим скріпленням їх власним електронним підписом учасника справи.

Звертаючись до суду із заявою про відвід, ОСОБА_1 направила вказану заяву на офіційну електронну пошту Одеського апеляційного суду, однак, згідно зі штампом суду на вказаній заяві електронний підпис відсутній, що у свою чергу свідчить про те, що заява про відвід подана із порушенням вимог щодо форми заяв з процесуальних питань, визначених, зокрема, ч. 2 ст. 183 ЦПК України.

Таким чином, оскільки заявником не були наведені об`єктивні причини щодо наявності обставин, які б викликали сумніви щодо заінтересованості, неупередженості або об`єктивності суддів, апеляційний суд відмовляє в задоволені заяви про відвід.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 36, 39, 381 ЦПК України суддя,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Комлевої О.С. та судді Вадовської Л.М. - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк