Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Данко В.Й.,

за участю:

секретаря судових засідань Павлюх Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували у шлюбі, від якого мають дитину, а саме сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спільне життя позивачки та відповідача не склалося через постійні конфлікти, відсутність взаєморозуміння, відсутність бажання надалі проживати подружнім життям.

Фактичне спільне проживання позивачки та відповідача на момент подання позову припинене. З моменту народження ОСОБА_4 проживає разом із позивачкою.

Відповідач зареєстрований та проживає у місті Чоп, його робота в прикордонній службі є позмінною, що створює перешкоди для постійного перебування з 4-річною дитиною. Забезпечення її потреба та відвідування нею приватного дошкільного закладу в іншому місті.

Між сторонами не досягнуто згоди щодо матеріального утримання дитини. Відповідач іншої родини не має, особи, яких відповідач зобов`язаний утримувати, відсутні.

На момент звернення з цим позовом відповідач офіційно працює у Державній прикордонній службі України на посаді начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) та отримує заробітну плату. Крім того, відповідач володіє земельною ділянкою з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. За договором оренди відповідна земельна ділянка передано в оренду фермерському господарству.

19.02.2024 до суду надійшов відзив, у якому відповідач заперечив проти окремих обставин позову.

Вказує на те, що систематично бере участь у матеріальному забезпеченні дитини та пересилаю грошові кошти на картковий рахунок колишньої дружини.

Вважає, що позивачкою не доведено можливість відповідача сплачувати аліменти в заявленому нею розмірі. На переконання відповідача пропорційним є стягнення аліментів в розмірі 1/4 доходу відповідача.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до такого висновку.

Сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільного сина, а саме ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання та копіями сторінок паспорта позивачки, дитина зареєстрована за місцем реєстрації матері, тоді як відповідач зареєстрований у місті Чоп, що підтверджується інформацією, вказаною у поданому відзиві.

Як стверджується у позові, фактично позивачка з дитиною проживає за адресою АДРЕСА_1 , наявність права власності щодо якого в позивачки підтверджується інформаційною довідкою з ДРРП на нерухоме майно від 09.10.2023 №349664020.

Між позивачкою як замовником та ФОП ОСОБА_5 як виконавцем укладено договір публічної оферти №40 про надання послуг, за яким виконавець забезпечує організацію денного перебування дитини в Закладі та організацію педагогічно-розважальної програми.

За пунктом 2.2. цього Договору вартість послуг виконавця складає 2400 грн. щомісячно.

Згідно з довідкою №5 від 27.09.2023 спільний син учасників справи відповідє приватний дошкільний центр розвитку дітей «Я Сям» з 21.09.2021. Вартість абонементу на місяць становить 9500 грн., оплата за надані послуги за період з вересня 2021 року по вересень 2023 року становить за 2021 рік 23845 грн., за 2022 рік 60000 грн., за 2023 рік 77587 грн.

Відповідно до інформаційної довідки з ДРРП на нерухоме майно від 07.11.2023 №353455876 відповідач є власником земельної ділянки за кадастровим номером №:05:027:0003, яка знаходиться за адресою Хмельницька обл., Волочиський р., с/рада Чухелівська.

За змістом цієї довідки земельна ділянка передана в оренду ФГ «Переможець 2019» на підставі договору оренди №3 від 03.10.2019.

Із долучених відповідачем виписок про рух грошових коштів вбачається, що відповідач у період з 01.09.2023 по 06.02.2024 неодноразово здійснював перерахування коштів у різних сумах на утримання сина.

Наявність офіційного працевлаштування відповідач не оспорював.

Виходячи з наявності підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання спільного сина, позивачка звернулася до суду з цим позовом.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За правилами ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною. 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину є встановленою Законом гарантією для забезпечення інтересів дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Беручи до уваги, що сторони не дійшли згоди щодо способу виконання батьками обов`язку утримувати дитину, враховуючи бажання позивачки, з якою проживає дитина, отримувати аліменти у вигляді части від доходу відповідача, суд вважає за необхідне призначити стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання сина у частці від його доходу.

Оцінюючи наявні у справі докази, та враховуючи те, що дитина перебуває на утриманні матері, хоча обов`язок утримувати дитини є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, суд дійшов до висновку, що з урахуванням обставин, передбачених ст. 182 СК України відповідач зобов`язаний нести витрати на утримання своєї дитини у частці від доходу в розмірі 1/3 від усіх доходів відповідача, оскільки це відповідає мінімальному гарантованому розміру аліментів, та відповідатиме інтересу дитини.

Крім того, розмір аліментів, визначений судом, відповідатиме принципам розумності та справедливості. При цьому, суд зазначає, що сторони не позбавлені права в подальшому, відповідно до положень ст. 192 СК України, ставити питання про зміну розміру аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Оскільки з позовом позивач звернулася 08.11.2023, то аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з цієї дати.

Водночас, за змістом статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі, передбаченому статтею 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 12, 13, 18, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

позов задовольнити частково.

Стягувати зі ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частки від всіх видів його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто 08.11.2023 та до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні решти позову відмовити повністю.

Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути зі ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 1073 /одна тисяча сімдесят три/ грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: В.Й. Данко