Справа №601/229/24
Провадження № 2/601/215/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2024 року м. Кременець

Кременецький районний суд Тернопільської області у складі

головуючого Мочальської В.М.,

за участю секретаря Домінської І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременці у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,-

УСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції сторін.

23.01.2024 представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Булава О.П. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 28.03.2019 та стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з часу набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Свої вимоги мотивує тим, що позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, однак сімейне життя в них не склалося та шлюб між ними було розірвано рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області 31.10.2018. За час спільного сімейного проживання у них народилася дочка ОСОБА_3 . Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 28.03.2019 стягнуто з відповідача в користь позивачки аліменти на утримання дочки в розмірі по 1100 гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 27 грудня 2018 року та до настання повноліття дитини. З віком збільшилися потреби неповнолітньої дочки, та враховуючи інфляційні процеси в державі, що негативно вплинули на майновий стан позивачки, раніше визначений розмір аліментів став недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Крім того, позивач не працевлаштована, що ставить її та дитину в скрутне матеріальне становище.

До судового засідання від позивачки та її представника адвоката Булави О.П. надійшли письмові заяви, в яких вони просять розгляд справи проводити без їхньої участі, позов підтримують в повному об`ємі, просять задовольнити його з підстав, викладених у ньому. В заяві представник позивачки зазначив, що уточняє позовні вимоги і просить збільшити розмір стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки.

Відповідач в судове засідання не з`явився, однак належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, відзиву на позов не подав.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 24.01.2024 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

21.03.2023 від позивачки та її представника надійшли заяви про розгляд справи у їхній відсутності, в якій вони, позов підтримують в повному об`ємі, просять задовольнити його з підстав, викладених у ньому.

Відповідач відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обгрунтувань позивача суду не надав, хоча був повідомлений про розгляд даної справи.

Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Як вбачається зі світлокопії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданої 19.01.2016 Будківською сільською радою Кременецького району Тернопільській області, у сторін народилася дочка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис №4.

З свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_2 від 12.05.2020, виданого Кременецьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 3 вбачається, що ОСОБА_4 змінила змінила прізвище на « ОСОБА_5 ».

Згідно рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 31 жовтня 2018 року шлюб між сторонами було розірвано.

Згідно рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 28 березня 2019 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1100 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 грудня 2018 року та до досягнення дитиною повноліття.

З повідомлення Кременецької філії Тернопільського обласного центру зайнятості від 17.01.2024 вбачається, що ОСОБА_1 на обліку як безробітна в Кременецькій філії Тернопільського обласного центру зайнятості не перебуває.

Оцінка суду.

Вивчивши зміст заяви позивачки, дослідивши письмові докази, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення.

Частиною 2 ст.182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до частини 1 статті 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Зі змісту вищенаведених правових норм можна дійти висновку, що СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України).

Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», але і але й інші норми, щодо обов`язку батьків утримувати своїх дітей: ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»), ст.192 СК України» Зміна розміру аліментів».

Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилалася позивачка. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13.

У відповідності до ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч.2 ст.89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка не надала суду жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що у неї чи у відповідача змінився матеріальний або сімейний стан, погіршилося або поліпшилося здоров`я когось із них чи дитини та інші випадки, передбачені цим кодексом, які могли б стати підставою для перегляду визначеного судом розміру аліментів, у тому числі й шляхом зміни способу їх стягнення.

Посилання позивачки на те, що вона не працевлаштована і у неї погіршився матеріальний стан та відсутні доходи, не заслуговують на увагу, оскільки позивачка є працездатною особою та не позбавлена можливості віднайти місце працевлаштування з метою отримання доходу, в тому числі для утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , враховуючи той факт, що обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладається на обох батьків.

На підставі викладеного, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 180, 181, 182, 183, 191, 192 СК, ст. 141 ЦПК України, та керуючись ст. 258, 259, 264, 265, 268, 273, 430 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В позові - відмовити.

Дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Представник позивачки: адвокат Булава Олександр Петрович, місце знаходження провул. Гагаріна, 5, м. Кременець.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Повний текст рішення суду буде складено 25.03.2024.

Головуючий