Дата документу 04.03.2024
Справа № 334/1318/24
Провадження № 2-с/334/12/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду м.Запоріжжя Новікова Н.В., розглянувши заяву адвоката Луценко Юрія Володимировича (ордер серії АР № 1118572 від 24.03.2023) в інтересах боржника ОСОБА_1 про скасування судового наказу Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 22.02.2024 у справі №334/1318/24,-

встановив:

Адвокат Луценко Ю.В., в інтересах боржника ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 22.02.2024 у справі №334/1318/24, у якій, як на підставу для скасування посилається на відсутність договору між боржником та ТОВ «Місто для людей Запоріжжя»; ненадання ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» послуг належної якості та в повному обсязі; спірність розміру заборгованості.

Крім того, в заяві про скасування судового наказу просить стягнути з ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 11621 грн. 12 коп., що складаються з 121 грн. 12 коп. суми сплаченого судового збору та 11500 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Суд, дослідивши заяву та матеріали справи про видачу судового наказу, приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню частково, а судовий наказ скасуванню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

22.02.2024 Ленінським районним судом м.Запоріжжя виданий судовий наказ у справі №334/1318/24 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідністю «Місто для людей Запоріжжя» заборгованість з надання послуг ЖКГ на загальну суму 11283 грн. 02 коп., яка складається: із заборгованості по оплаті послуг з управління багатоквартирним будинком за період з 01.02.2021 року по 31.01.2024 року в розмірі 10989 грн. 00 коп.; інфляційних збитків за період з 01.02.2021 року по 24.02.2022 року в розмірі 232 грн. 78 коп.; 3% річних за період з 01.02.2021 року по 24.02.2022 року в розмірі 61 грн. 24 коп. та судового збору у розмірі 302 грн. 80 коп.

Копію наказу боржник отримав 22.02.2024 через за стосунок «Дія», про що зазначено в заяві про скасування судового наказу.

Боржник у встановлений строк подав заяву про скасування вказаного судового наказу.

Згідно з ч.3 ст.171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Форма та зміст заяви про скасування судового наказу відповідає вимогам, викладеним у ст.170 ЦПК України.

Враховуючи, що відсутні підстави для повернення заяви про скасування судового наказу, суд вважає, що судовий наказ Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 22.02.2024 у справі №334/1318/24 підлягає скасуванню, у зв`язку із оспорюванням існування договору, суми та наявності заборгованості.

Щодо вимог в частині стягнення витрат на правову допомогу та повернення сплаченого судового збору, суд приходить до наступного висновку.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).

До заяви про скасування судового наказу додано доказ сплати судового збору у розмірі 121,12 грн, що підтверджується платіжною інструкцією 0.0..1 від 28.02.2024, а також докази надання правничої допомоги: Ордер серії АР № 1118572 від 24.03.2023; Договір про надання правничої допомоги 24/02/2024 від 24.02.2024; Додаткова угода до Договору 24/02/2024 від 24.02.2024; Акт № 1 виконаних робіт за даним договором.

За змістом положень ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Суд звертає увагу на той факт, що відповідно до частини першої ст.42 ЦПК України, сторони є учасниками справи у справах позовного провадження, тоді як заява про скасування судового наказу розглядається в порядку наказного провадження.

Товариство з обмеженою відповідністю «Місто для людей Запоріжжя» звернулося до суду в порядку наказного провадження, в якому передбачено спрощене судове провадження. Заява про скасування судового наказу також подана у порядку наказного провадження.

У справах наказного провадження учасниками справи є заявник та боржник (ч.2 ст.42 ЦПК України).

Порядок розгляду справ наказного провадження визначений розділом II ЦПК України "Наказне провадження". Вказаний розділ ЦПК України окремо не встановлює порядку відшкодування витрат, пов`язаних із розглядом справи, які понесені боржником.

Суддя зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування у справі, при цьому, в силу принципу змагальності сторін, обов`язок доведення обставин, що мають значення для справи і на які сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України, покладається саме на сторони по справі.

Отже, стягувач за правилами наказного провадження буде позбавлений можливості довести неспівмірність заявлених вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу або погодитися з розміром цих витрат.

Із зазначених норм матеріального права та процесуальних норм встановлено, що судові витрати підлягають розподілу між позивачем та відповідачем (сторонами у позовному провадженні) у разі вирішення спору по суті, тобто при ухваленні судом остаточного рішення, оскільки саме тоді на суд покладається обов`язок вирішення питання щодо розподілу судових витрат з урахуванням приписів частин 3 та 8 ст.141 ЦПК України та застосування пропорційності, що передбачено вимогами частин 1 та 2 ст.141 ЦПК України.

Разом з тим, ЦПК України не містить визначеного порядку розподілу судових витрат між учасниками наказного провадження, зокрема, не містить норми, відповідно до якої у випадку скасування судового наказу на заявника, за судовим наказом, покладався би обов`язок відшкодування боржнику судових витрат. Отже, судові витрати підлягають розподілу тільки за результатами розгляду справи. У справі наказного провадження спір між стягувачем та боржником суд не вирішує, а тому підстави для розподілу судових витрат відсутні. Саме по собі звернення кредитора (стягувача) з такою заявою до суду про видачу судового наказу не свідчить про необґрунтованість дій останнього (зловживання своїми правами), що могло б бути підставою для стягнення судових витрат, оскільки зазначене є його диспозитивним правом, передбаченим процесуальним законодавством.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вимога про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задоволенню не підлягає, оскільки зі змісту норм ЦПК України заявник позбавлений можливості заперечувати проти вимог боржника, що стосуються відшкодування витрат на правничу допомогу.

У стягненні судового збору, сплаченого при подачі заяви про скасування судового наказу, слід також відмовити, з огляду на те, що відшкодування суми судового збору, сплаченого у наказному провадженні, підлягає відшкодуванню лише на користь заявника шляхом зарахування такого до судового збору, сплаченого у разі пред`явлення ним позову до боржника.

При цьому, з огляду на приписи ч.2 ст.164 ЦПК України, можна дійти висновку, що законодавець розподіл судових витрат, що понесені у наказному провадженні, пропонує вирішувати при пред`явленні стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України, в ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Отже, законодавцем визначені процесуальні дії суду, які можуть мати місце разом зі скасуванням судового наказу - поворот виконання судового наказу. Питання стягнення судових витрат судом не вирішується.

При цьому слід зауважити, що скасуванням судового наказу - спір по суті не вирішується. Тому підстав для стягнення судового збору на користь заявника та інших витрат не має.

Отже боржник не позбавлений права стягнути відповідні витрати зі стягувача (заявника) в порядку позовного провадження.

Керуючись ст.42, 141, 170, 171 ЦПК України, суд, -

постановив:

Заяву адвоката Луценко Юрія Володимировича (ордер серії АР № 1118572 від 24.03.2023) в інтересах боржника ОСОБА_1 про скасування судового наказу Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 22.02.2024 у справі №334/1318/24 задовольнити частково.

Судовий наказ Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 22.02.2024 у справі №334/1318/24 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідністю «Місто для людей Запоріжжя» заборгованість з надання послуг ЖКГ на загальну суму 11283 грн. 02 коп., яка складається: із заборгованості по оплаті послуг з управління багатоквартирним будинком за період з 01.02.2021 року по 31.01.2024 року в розмірі 10989 грн. 00 коп.; інфляційних збитків за період з 01.02.2021 року по 24.02.2022 року в розмірі 232 грн. 78 коп.; 3% річних за період з 01.02.2021 року по 24.02.2022 року в розмірі 61 грн. 24 коп. та судового збору у розмірі 302 грн. 80 коп., скасувати.

У стягненні з Товариства з обмеженою відповідністю «Місто для людей Запоріжжя» на користь ОСОБА_1 понесених судових витрат в сумі 11621 грн. 12 коп., що складаються з 121 грн. 12 коп. суми сплаченого судового збору та 11500 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу, відмовити.

Роз`яснити ТОВ «Місто для людей Запоріжжя», що заявлені до ОСОБА_1 вимоги можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: