Березівський районний суд Одеської області
26.03.2024
Справа № 494/1426/23
Провадження № 2/494/50/24
26.03.2024 року Березівський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Панчишина А.Ю.,
за участю секретаря Твердун Т.В.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
відповідача ОСОБА_2 ,
представника відповідачів ОСОБА_3 ,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Березівка заяву представника позивача ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про винесення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 з участю третьої особи: ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом її повернення та скасування державної реєстрації речового права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис),-
Представник позивача ОСОБА_1 яка діє в інтересах ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 з участю третьої особи: ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом її повернення та скасування державної реєстрації речового права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис).
Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала подану заяву про стягнення з відповідачів витрат на правову допомогу.
Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні надав пояснення на підтримку клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідач ОСОБА_2 повністю підтримав свого представника.
Інші сторони в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином.
Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідачів, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов до наступного висновку.
Представник позивача Наумова О.О., яка діє в інтересах ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 з участю третьої особи: ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом її повернення та скасування державної реєстрації речового права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб.
Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 29.02.2024 року позовну заяву задоволено.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
В силу положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено в п.95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26 лютого 2015 року, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30 березня 2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведе, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір є обґрунтованим.
Доводи представника відповідача про незначну складність розглянутої справи не заслуговують на увагу, так як вказана справа не є малозначною, тому і судом було відкрито загальне позовне провадження по такій з проведенням підготовчого судового засідання. Наявність статусу пенсіонера та народження дитини самі по собі не можуть свідчити про складне матеріальне становище відповідачів. Та обставина, що представник відповідача брала участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, враховано нею при поданні заяви про ухвалення додаткового рішення по витратах на правову допомогу та надано обгрунтовані пояснення з покликанням на відповідні докази, при цьому розмір витрат з раніше поданою заявою, у звязку з цією обставиною, був суттєво зменшений, майже в чотири рази. Хоча спір по справі є дійсно не майновим, однак внаслідок дій відповідачів ОСОБА_4 не могла користуватися земельною ділянкою, оціночна вартість якої станом на 17.07.2023 року становить 1270383 грн., про що представником позивача подано належні докази. А відтак, відповідачі не довели належними, допустимими, достатніми доказами, що розмір судових витрат ОСОБА_4 є неспівмірним та непропорційним до предмету позову.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.270 ЦПК України, суд, -
Ухвалити додаткове рішення у справі за позовом позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_2 з участю третьої особи: ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом її повернення та скасування державної реєстрації речового права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб.
Заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.
Додаткове рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому додаткове рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому додаткового рішення суду
Суддя Панчишин А.Ю.