Справа № 597/2223/23
Провадження № 2-о/597/6/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2024 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

в складі: судді Шевчук В.М.

за участі секретаря судового засіданн Николайчук З.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа - ОСОБА_3 , про встановлення факту, що має юридичне значення,

У С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції заявника та заінтересованої особи

До Заліщицького районного суду Тернопільської області надійшла заява ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа - ОСОБА_3 , про встановлення факту, що має юридичне значення.

В обгрунтування своїх вимог представник заявниці посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявниці ОСОБА_4 , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме: земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,97 га, що знаходиться на території Добрівлянської сільської ради Чортківського району Тернопільської області. Проте заявниця позбавлена можливості оформити спадкове майно, оскільки у документах, які підтверджують родинні зв`язки спадкоємиці та спадкодавиці по-різному зазначено прізвище та ім`я спадкодавиці « ОСОБА_4 » - « ОСОБА_4 ». Листом Борщівської державної нотаріальної контори останній відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано встановити у судовому порядку факт родинних відносин між спадкодавицею та ОСОБА_2 у зв`язку з наявними розбіжностями у поданих документах щодо імені спадкодавиці. Відтак остання без встановлення факту, що має юридичне значення, позбавлена можливості оформити спадкове майно належним чином.

Заінтересована особа - ОСОБА_3 не заперечує проти задоволення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи

Заявниця ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилися, однак від представника заявниці ОСОБА_1 надійшла заява, в якій просив справу розглянути за їх відсутності, підтримав заявлені вимоги у повному обсязі та просив суд встановити факт, що має юридичне значення.

Заінтересована особа - ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, однак від нього до суду надійшла заява, якою просив розглядати справу за його відсутності та заяву задоволити у повному обсязі.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 12.03.2024 року суддя Шевчук В.М. відкрила провадження у цивільній справі та визначила проводити розгляд справи у порядку окремого провадження.

Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає задоволенню з таких підстав.

Заявниця ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у м.Заліщики Тернопільської області, що підтверджується паспортом громадянина України № НОМЕР_1 , виданим органом 6115 від 06.03.2023 року.

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України №5 від 01.02.2023 року батьками заявниці ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , про що в Книзі реєстрації актів про народження зроблено запис за №2 від 10.01.1949 року.

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №4 від 13.11.2019 року ОСОБА_9 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 18.10.1970 року, про що зроблено актовий запис №11, після реєстрації шлюбу ОСОБА_2 присвоєно прізвище « ОСОБА_2 ».

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 06.03.1980 року ОСОБА_11 та ОСОБА_2 уклали шлюб 06.03.1980 року, про що зроблено актовий запис №10, після реєстрації шлюбу ОСОБА_2 присвоєно прізвище « ОСОБА_2 ».

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 20.01.2015 року ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 92 років, про що 20.01.2015 року Добрівлянською сільською радою Заліщицького району Тернопільської області складено відповідний актовий запис №2.

Відповідно до довідки Добрівлянського старостинського округу Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області №19-15/5-60 від 03.02.2023 року ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 21.09.1977 року до дня смерті.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,97 га, що знаходиться на території Добрівлянської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, яка належала ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ТР №000083 від 12.11.2002 року.

Листом №259/02-14 від 25.03.2023 року Борщівська державна нотаріальна контора відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендувала звернутись до суду для встановлення родинних відносин між спадкодавицею та ОСОБА_2 у зв`язку з наявними розбіжностями у поданих документах щодо імені спадкодавиці.

Згідно висновку про відмову у внесенні змін, доповнень до актового запису цивільного стану №95/35.14.5.6-04 від 24.11.2023 року Заліщицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) ОСОБА_2 відмовлено у внесенні змін до актового запису цивільного стану через відсутність підтверджуючих документів для внесення змін.

V. Оцінка суду

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Нормою ч.1 ст.235 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 року в справі №320/948/18 зроблено висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо.

Згідно з роз`ясненнями Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути: спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом і для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки; особи, які мають право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника і яким органи пенсійного фонду відмовили в її призначенні через відсутність доказів, що підтверджують родинні відносини; інші особи, якщо встановлення такого факту тягне виникнення юридичних наслідків для цих осіб. Заінтересовані особи беруть участь у справах цієї категорії з метою захисту своїх інтересів або інтересів держави. Заінтересованими особами у справах про встановлення факту родинних відносин залежно від мети встановлення цього факту можуть бути й інші особи, які мають право на спадщину (брати, сестри, онуки, особи, на користь яких складено заповіт, усиновлені, територіальна громада за відсутності інших спадкоємців за законом і заповітом). При цьому до заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися такі документи та докази: 1) докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); 2) довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; 3) пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником. Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими та електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. За змістом ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Стаття 78 ЦПК України встановлює вимоги, згідно яких доказ вважається допустимим. При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій. Статтею 318 ЦПК України передбачено, що у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. Отже, суд може встановити юридичний факт у тому разі, коли особою вчинено всі можливі заходи по отриманню необхідних документів, і виключно за наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту.

А, тому, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що досліджені у судовому засіданні докази вказують на те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є дочкою померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Суд вважає, що відсутність документів, які б підтверджували факт родинних відносин заявниці зі спадкодавицею, позбавляє ОСОБА_2 права на отримання спадщини, чим порушуються її спадкові права, які підлягають поновленню шляхом задоволення заяви.

Керуючись ст.ст.10, 11, 76, 81, 211, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 293, 294, 315 ч.1, 354 ч.1 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа - ОСОБА_3 , про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити повністю.

Встановити, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 , є дочкою померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

Судові витрати по справі покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складено 25.03.2024 року.

Повне найменування сторін:

Заявник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Заінтересована особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_3

Судд В.М.ШЕВЧУК