Провадження № 2/522/1081/24
13 березня 2024 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді - Домусчі Л.В.,
за участю секретаря судового засідання - Навроцької Є.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дніпро 76, 78» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, 3% річних та інфляційних витрат,
До суду 28.12.2023 року надійшов позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дніпро 76, 78» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, 3% річних та інфляційних витрат, а саме заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01.06.2020 року по 01.12.2023 року, 3% річних та інфляційних витрат у розмірі 14 444,70 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно Інформаційною довідкою Державного реєстру прав на нерухоме майно № 343127197 від 16.08.2023 року ОСОБА_1 з 08.02.2016 року є власником нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 82,3кв.м. Будинок, в якому розташована квартира, яке належить боржнику, перебуває на обслуговуванні позивача Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Дніпро 76, 78».
Відповідач не виконує своїх обов`язків по своєчасному внесенню плати за надання послуг ОСББ «Дніпро 76, 78», в результаті чого виникла заборгованість перед ОСББ «Дніпро 76, 78» на загальну суму 14 444,70 грн., з якої: сума заборгованості за житлово-комунальні послуги- 13 411,07 грн, 3% річних 244,75 грн. (за період з 01.06.2020 року по 23.02.2022 року), інфляційні витрати- 788,88 грн. (за період з 01.06.2020 року по 23.02.2022 року).
Матеріали позову суддя отримала 29.12.2023 року.
Відповідно до Єдиного державного демографічного реєстру, відповідь № 388010 від 29.12.2023 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований з 11.07.2011 року за адресою: АДРЕСА_2 .
Ухвалою суду від 29.12.2023 року по справі відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та призначено судове засідання на 08.02.2024 року.
У зв`язку з відсутність відзиву судове засідання відкладено на 13.03.2024 року.
У судове засідання призначене на 13.03.2024 року сторони не з`явилися, в матеріалах справи наявне клопотання представника позивача про розгляд справи за відсутні позивач та його представника, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, відзив суду не надав. Заяв по суті справи також відповідачем не було надано.
Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Згідно до п. п. 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Крім того, ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою.
Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Згідно ч. 1 ст. 279 ЦПК України передбачено що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Суд, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст. ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ст. 268 ЦПК України та у зв`язку з перебуванням судді Домусчі Л.В. з 18.03.2024 року по 22.03.2024 року у щорічній відпустці, датою складення цього судового рішення є 25.03.2024 року.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог.
Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Судом встановлено, що Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дніпро 76, 78» створено з метою забезпечення належного утримання будинку та прибудинкової території, який діє у відповідності до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та Статуту, затвердженим Протоколом установчих зборів об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «Дніпро 76, 78» від 20.03.2016 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Зазначене положення Закону також відображене в р. ІІ п. 2.1 Статуту ОСББ «Дніпро 76, 78».
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 08.02.2016 року є власником нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 82,3 кв.м., що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 343127197 від 16.08.2023 року. (а.с. 6).
Таким чином, відповідач є співвласником багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_3 , та входить до складу ОСББ «Дніпро 76, 78».
Відповідно до ст. 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників.
За змістом ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» вищим органом управління об`єднання є загальні збори, до виключної компетенції яких, зокрема, належить затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення розмірів внесків і платежів членами об`єднання.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», співвласник зобов`язаний, зокрема, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.
У відповідності до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.
Згідно ч. 3 ст. 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» частка участі співвласника квартири та/або нежитлового приміщення визначається відповідно до його частки як співвласника квартири та/або нежитлового приміщення.
Задоволення потреб співвласників ОСББ з питань забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку здійснюється шляхом самозабезпечення відповідно до ст. 22 Закону.
Частиною 6 статті 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. За згодою правління окремі співвласники можуть у рахунок сплати таких внесків і платежів виконувати окремі роботи.
Внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів (ч. 3 ст. 23 Закону).
Розмір обов`язкових внесків співвласників ОСББ «ЖК «Платінум» на утримання, обслуговування та ремонт будинку відповідно до вимог ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлювалися, шляхом прийняття відповідного рішення загальними зборами ОСББ «ЖК «Платінум», оформлене Витягом з протоколу Загальних зборів ОСББ «ЖК «Платінум» від 23.01.2023 року.
Протоколом № 4 загальних зборів ОСББ «Дніпро 76, 78» від 20.11.2016 року було вирішено залишити членські внески згідно з додатком № 10 до рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 28.10.2008 року № 1212 з утримання будинку та прибудинкової території для 1 поверху у розмірі 1,83 грн та для 2-9 поверхів у розмірі 1,89 грн за 1м.кв. (для багатоквартирного будинку № 76) та для 1 поверху у розмірі 1,61 грн. та для 2-9 поверхів у розмірі 1, 66 грн. за 1м.кв. (для багатоквартирного будинку № 78), що підтверджується Випискою з протоколу №4 загальних зборів ОСББ «Дніпро 76, 78» від 20.01.2017 року. (а.с. 14)
Протоколом загальних зборів ОСББ «Дніпро 76, 78» від 29.01.2017 року було вирішено затвердити членські внески з утримання будинку та прибудинкової території для 1 поверху у розмірі 3,62 грн. та для 2-9 поверхів у розмірі 3,77 грн та обслуговування ліфта згідно договору по 0,37 копійок за 1 м.кв., що підтверджується Випискою з протоколу загальних зборів ОСББ «Дніпро 76, 78» від 24.02.2017 року. (а.с. 15)
Протоколом №5 загальних зборів ОСББ «Дніпро 76,78» від 20.01.2019 року було затверджено членські внески з відшкодування витрат з управління будинками для 1 поверху у розмірі 3,62 грн. та для 2-9 поверху у розмірі 4,38 грн. з 01 січня 2019 року, що підтверджується Витягом з протоколу № 5 загальних зборів ОСББ «Дніпро 76,78» від 20.01.2019 року.(а.с. 16)
Протоколом № 5 загальних зборів ОСББ «Дніпро 76,78» від 20.04.2019 року було вирішено затвердити членські внески з відшкодування витрат з управління будинками у розмірі 3,62 грн за кв.м - для жителів першого по та 4,70 грн за кв.м. - для жителів 2-9 поверхів з 01.05.2019 року, що підтверджується Витягом з протоколу № 5 загальних зборів ОСББ «Дніпро 76,78» від 20.04.2019 року. (а.с. 18)
Відповідно до рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради № 143 від 28.05.2015 року встановлено з 01.07.2015 року вивіз сміття (побутових відходів) 11,50 грн на одну зареєстровану особу до 31.07.2018 року, а відповідно до рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради № 316 від 26.07.2018 року встановлено з 01.08.2018 року вивіз сміття (побутових відходів) 17,11 на одну зареєстровану особу до 31.11.2022 року, а відповідно до рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради № 258 від 27.10.2022 року з 01.12.2023 року 35,49 на одну зареєстровану особу.
Таким чином, з встановлених обставин вбачається, що відповідач, як співвласник багатоквартирного будинку повинен сплачувати кошти за отримані ним послуги, затвердженими на загальних зборах внесків, проте не виконує своїх обов`язків, а тому у ОСОБА_1 утворилася заборгованість, яка станом на 01.12.2023 року залишилась неоплаченою у розмірі 13 411,07 грн, що підтверджується Розрахунком з особового рахунку Боржника за період з 01.06.2020року по 01.12.2023 року. (а.с. 12)
Крім того позивачем за період з 01.06.2020 року по23.02.2022 року нараховано інфляційне збільшення у розмірі 788,88 грн та штрафні санкції у розмірі 244,75 грн. (а.с. 13), а тому загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 14 444,70 грн.
Частиною 4 статті 319 Цивільного ЦК України визначено, що власність зобов`язує.
Згідно із ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Суд зазначає, що обов`язок утримання свого майна виникає у співвласників багатоквартирного будинку безпосередньо з актів цивільного законодавства. При цьому, як вже зазначалось, витрати на утримання спільного майна у багатоквартирному будинку розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, незалежно від факту використання ними належного їм нежитлового приміщення та спільного майна, а також членства в об`єднанні співвласників багатоквартирного будинку.
Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі ст. 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право, зокрема: вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів.
З огляду на вищевикладене, врахувавши всі матеріали справи в сукупності, а також перевіривши розрахунок заборгованості, суд вважає правомірним нарахування позивачем відповідачу за період з 01.06.2020 року по 01.12.2023 року заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 13 411,07 грн.
Щодо стягнення 3 % річних за період з 01.06.2020 року по 23.02.2023 року у розмірі 244,75 грн. та інфляційні витрати за період з 01.06.2020 року по 23.02.2023 року у розмірі 788,88 грн.
Останній період (01/06/2020 - 23/02/2022)Індекс інфляції
Інфляційне збільшення:
4 704,27 x 1.16769405 - 4 704,27 = 788,88 грн.
Період прострочення грошового зобов`язання:Кількість днів у періодіСума
з 01/06/2020 до 31/12/2020 4 704,27 x 3 % x 214 : 366 : 10021482,52 грн.
з 01/01/2021 до 23/02/2022 4 704,27 x 3 % x 419 : 365 : 100419162,01 грн.
Всього штрафних санкцій: 244,52 грн.
Таким чином частковому стягненню підлягають 3 % річних за період з 01.06.2020 року по 23.02.2023 року у сумі 244,52 грн. та інфляційні витрати за період з 01.06.2020 року по 23.02.2023 року у розмірі 788,88 грн.
Відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів для спростування.
Щодо розподілу судових витрат.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
- чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
- чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву.
Згідно з вимогами ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною 3 вказаної норми передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Витрати, пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, становлять ті оплатні дії, які передбачені цивільно-процесуальних кодексом.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
У постанові від 22.12.2018 року у справі № 826/856/18 Верховний Суд зазначив, що під час визначення розміру витрат, пов`язаних із правовою допомогою, компенсації підлягають лише ті послуги, які вказано в договорі.
Згідно з Законом "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
За приписами ст.ст. 133, 137 ЦПК України, витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги за рахунок держави.
При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (ст.ст. 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.
Визначено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Верховний суд зазначав, що у підтвердження здійсненної правової допомоги необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.
Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.
Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).
Також згідно із статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09.06.2017 гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.
Для надання правничої допомоги та представництва інтересів між ОСББ «Дніпро76,78» та Адвокатським бюро «Лариси Чекмарьової» 15.06.2023 року було укладено Договір про надання правової допомоги № 109. (а.с. 18-19) та Додаткову угоду № 1 від 15.06.2023 року до договору № 109, згідно п. 2 якої вартість послуг за надану допомогу зазначається у рахунку на оплату гонорару за фактично виконану роботу. (а.с. 20)
Згідно наданого Попереднього розрахунку гонорару за надання правової допомоги згідно Договору № 109:
- усні та письмові консультації 500 грн.;
- підготовка, складання та подання позовної заяви 1 000 грн.;
- підготовка, складання та подання письмових пояснень, клопотань, заяв 500 грн.;
- участь у судових засіданнях 500 грн. (а.с. 21)
Проте відповідно до матеріалів справи вбачається, що представник позивача участі у судових засіданнях не приймала, лише були надані заяви про розгляд справи за відсутності сторони позивача.
У зв`язку з цим суд вбачає підстави для часткового задоволення вимог щодо стягнення на користь позивача ОСББ «Дніпро 76,78» понесених судових витрат на правничу (правову) допомогу у розмірі 2 000,00 грн.
При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дніпро 76, 78» підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до змісту ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
Судом встановлено, що позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 684,00 грн.
Керуючись ст. ст. 15, 16, 525, 526, 612, 614, 625 ЦК України, Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 6, 7, 10-13, 18, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265 ,268, 273, 274, 279, 280-282, 352, 353 ЦПК України, суд,
Позовну заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дніпро 76, 78» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, 3% річних та інфляційних витрат задовольнити частково.
-заборгованість за житлово-комунальні послуги- 13 411,07 грн.;
-3 % річних - 244,52 грн.;
-інфляційні витрати- 788,88 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання)без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 25.03.2024 року.
Суддя: Домусчі Л.В.