Справа №607/1928/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2024 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючої судді Черніцької І.М.

- за участю секретаря судового засідання Демборинського М.Р.

з участю адвокатів Дячук С.І., Борової Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Дячук Сніжанна Ігорівна, на дії державного виконавця Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Тернопільський відділ державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Дячук С.І., звернулась до суду із скаргою на дії державного виконавця щодо винесення постанови про зупинення вчинення виконавчих дій.

В обґрунтування скарги зазначила, що на виконанні у Тернопільському відділі державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження щодо стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на дитину.

14 лютого 2024 року боржник ОСОБА_2 подав до Тернопільського відділу державної виконавчої служби заяву про зупинення виконавчого провадження у зв`язку із проходженням ним військової служби за призовом під час мобілізації. 16 лютого 2024 року державним виконавцем винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій на підставі вимог п. 1 ч.1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження». Вважає, що вказана постанова не відповідає вимогам Закону та суперечить інтересам дитини. Боржник при звернення до ДВС не надав доказів того, що існує неможливість проведення виконавчих дій в конкретному виконавчому провадження згідно з умовами його служби. Відсутність боржника та його участь в обороні країни не перешкоджає виконанню рішення суду про стягнення аліментів.

Посилаючись на наведене, просить визнати неправомірними дії державного виконавця щодо винесення оскаржуваної постанови, скасувати постанову про зупинення провадження та зобов`язати державного виконавця поновити стягнення.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 березня 2024 року прийнято скаргу до провадження.

У судовому засіданні адвокат Дячук С.І. подану скаргу підтримала та просила задовольнити.

Представник боржника ОСОБА_2 - адвокат Борова Л.В. заперечила щодо задоволення скарги. Вважає, що оскаржувана постанова відповідає вимогам закону. Окрім того, ОСОБА_2 добровільно виконує рішення суду та сплачує аліменти на дитину шляхом грошових переказів на картку стягувача, останній раз переказ мав місце 07 березня 2024 року на суму 3000 грн. Просила відмовити у задоволенні скарги.

Державний виконавець у судове засідання не з`явилась, хоча про час та місце його була повідомлена належним чином. Попередньо подала заперечення. Зазначила, що 16 лютого 2024 року нею винесено постанову про зупинення виконавчого провадження на підставі вимог п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», згідно поданої заяви боржника. Вважає, винесену постанову законною, оскільки боржником надано доказ проходження військової служби, а також в матеріалах виконавчого провадження є відповідь ПФУ про те, що боржник отримує дохід у військовій частині. Згідно поданої заяви боржник виконує бойові завдання у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, що і було підставою винесення оскаржуваної постанови. Просила відмовити у скарзі.

Неявка учасників справи, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, в силу вимог ст.450 ЦПК не є перешкодою для розгляду скарги.

Судом встановлено, що судовим наказом Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області № 607/1928/24 від 30 січня 2024 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмірі частки заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 січня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Вказаний судовий наказ перебуває на виконанні у Тернопільському відділі державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

12 лютого 2024 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо виконання судового наказу № 607/1928/24 від 01.02.2024 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 січня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно відповіді на запит № 191647557 від 12 лютого 2024 року Тернопільського відділу ДВС Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції до Пенсійного фонду України вбачається, що ОСОБА_2 отримує дохід у військовій частині.

14 лютого 2024 року адвокат ОСОБА_2 ОСОБА_4 подала до державного виконавця заяву про зупинення виконавчого провадження, посилаючись на проходження ОСОБА_2 військової служби за призовом під час мобілізації та виконання бойових завдань у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони.

Згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 за №4 від 17 січня 2023 року, відповідно до наказу начальника за № 167 від 05.07.2022 року ОСОБА_2 призваний на військову службу під час мобілізації, в особливий період та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .

Згідно довідки військової частини НОМЕР_2 Міноборони України за №3202 від 16 серпня 2023 року, ОСОБА_2 у період з 08 травня 2023 року по 24 липня 2023 року, з 06 серпня 2023 року по 16 серпня 2023 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебував у Запорізькому напрямку Запорізької області.

16 лютого 2024 року державним виконавцем винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій на підставі вимог п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Статтею 447 ЦПК України розділу VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У відповідності з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, якщо згідно з умовами служби проведення виконавчих дій неможливе чи на прохання стягувача, який проходить таку військову службу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у випадках, передбачених пунктами 1, 4, 6, 8, 11 частини першої статті 34 цього Закону, до закінчення строку дії зазначених обставин, а у випадках, передбачених пунктами 2, 3 і 5 частини першої статті 34 цього Закону, - до розгляду питання по суті.

На підтвердження існування обставин для зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 71678879 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про виконавче провадження» заявник надав виконавцю копії довідки № 4 від 17.01.2023, з якої вбачається, що солдат ОСОБА_2 призваний на військову службу під час мобілізації в особливий період та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 та довідку військової частини від 16 серпня 2023 року за №3202 про те, що старший солдат ОСОБА_2 у період з 08 травня 2023 року по 24 липня 2023 року, з 06 серпня 2023 року по 16 серпня 2023 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебував у Запорізькому напрямку Запорізької області.

Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та вирішення питань, пов`язаних з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі, врегульовано Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008.

Відповідно до вимог пункту 12 Положення встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Верховний Суд у постанові від 29 березня 2023 року у справі № 756/3462/20 (провадження № 61-7918св22) вказав, що результат аналізу пункту 12 Положення дає підстави зробити висновок про те, що встановлення відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом оформлюється письмовими наказами по особовому складу, а відтак на підтвердження того, що боржник перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, він має надати наказ по особовому складу.

Згідно з вимогами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається із матеріалів виконавчого провадження, представник боржника на підтвердження перебування боржника у складі Збройних Сил України надав державному виконавцю копії довідок про призив на військову службу та про безпосередню участю особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України. Разом з тим, матеріали справи не містять наказів по особовому складу.

Більше того, із довідки про безпосередню участю особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України вбачається, що ОСОБА_2 брав участь у заходах необхідних для оборони України у період з 08 травня по 24 липня 2023 року та з 06 серпня по 16 серпня 2023 року.

При цьому, суд звертає увагу, що норма п. 1 ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про виконавче провадження» про те, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, зокрема, якщо боржник виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, обумовлена саме неможливістю проведення виконавчих дій згідно з умовами служби.

Отже, обов`язковою умовою для зупинення виконавцем виконавчих дій на підставі п. 1 ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) є саме неможливість проведення виконавчих дій в конкретному виконавчому провадженні згідно з умовами служби боржника.

Встановлено, що у виконавчому провадженні №74132666 стягуються з ОСОБА_2 аліменти на дитину на підставі судового наказу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 січня 2024 року, яке не передбачає вчинення особистих дій та присутності боржника, а передбачає стягнення коштів з доходів боржника, що не зумовлює неможливість виконання рішення суду внаслідок обставин заявлених боржником у своїй заяві.

Натомість, сам державний виконавець, в силу вимог закону, має повноваження на вчинення виконавчих дій щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України (в силу вимог ч. 4 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження») задля належного та ефективного виконання судового рішення.

У рішенні «Горнобі проти Греції» (§ 40) ЄСПЛ наголосив, що відповідно до усталеного прецедентного права пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

Таким чином, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що оскаржувана постанова про зупинення виконавчого провадження не відповідає вимогам закону, оскільки в даному випадку примусове виконання рішення не вимагає особистої присутності боржника, у зв`язку з чим відсутня обов`язкова умова для зупинення виконавчого провадження, передбачена п. 1 ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про виконавче провадження».

В силу вимог ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що скаргу слід задовольнити, визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гнатюк Н.В. про зупинення вчинення виконавчих дій у ВП №74132666 від 16 лютого 2024 року.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення вимог скарги в частині зобов`язання державного виконавця поновити стягнення, оскільки скасування постанови про зупинення виконавчого провадження, в силу вимог ч. 5 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження», зобов`язує державного виконавця не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли йому стало про це відомо, продовжити примусове виконання рішення у порядку, встановленому цим Законом, про що виноситься відповідна постанова.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» після усунення обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, виконавець не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов`язаний продовжити примусове виконання рішення у порядку, встановленому цим Законом, про що виносить відповідну постанову.

На підставі наведеного, керуючись ст. 260, 261, 352-354, 447-452 Цивільного процесуального кодексу України, -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Дячук Сніжанна Ігорівна, на дії державного виконавця Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гнатюк Н.В. про зупинення вчинення виконавчих дій у ВП №74132666 від 16 лютого 2024 року .

У задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення повного тексу судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку для подання апеляційної скарги - якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала суду складена 26 березня 2024 року.

Головуюча: І.М. Черніцька