КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач- Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/5865/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 761/21332/22

21 березня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Левенця Б.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Київенерго-Борг» адвоката Пархоменко Ірини Сергіївни на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 02 жовтня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Мальцева Д.О., у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київенерго-Борг» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Київенерго-Борг» звернулося до судуз позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

Позовні вимоги обгрунтовувало тим, що 11 грудня 2007 року між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №49.28/37/07-Сна, за умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти.

26 червня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним та забезпечувальними договорами, відповідно до умов якого право вимоги до боржників перейшло від ПАТ «Кредитпромбанк» до ПАТ «Дельта Банк».

Рішенням Подільського районного суду м.Києва від 08 листопада 2017 року у цивільній справі №758/10580/14, яке залишено в силі постановою Верховного Суду від 25 квітня 2018 року, задоволено позов ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та стягнуто 2 119 257,26 грн.

09 січня 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Спортсервіс-СТМ» (після перейменування - ТОВ «Київенерго-Борг») був укладений договір № 96/К про відступлення прав вимоги до відповідача (позичальників та/або застоводавців іпотекодавців, поручителів згідно кредитного договору).

19 липня 2021 року відповідачем на депозитний рахунок приватного нотаріуса КМНО Журавльової З.В. внесено кошти у сумі 2119 257,26 грн для передачі на виконання зобов`язання №49.28/37/07-Сна від 11 грудня 2007 року.

Посилаючись на те, що мало місце прострочення виконання грошового зобов`язання та кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київенерго-Борг» за період з 08 червня 2021 року по 18 липня 2021 року інфляційні витрати у розмірі 6 362,01 грн, 3% річних в розмірі 7 141.61 грн та судові витрати.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 02 жовтня 2023 року відмовлено в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Київенерго-Борг» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

Не погоджуючись з ухваленним рішенням суду першої інстанції, представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Київенерго-Борг» - адвокат Пархоменко Ірина Сергіївна подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 02 жовтня 2023 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити у повному обсязі позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Київенерго-Борг».

В обґрунтування змісту вимог апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване рішення ухвалено з порушеннями матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не оцінив і не з`ясував усіх обставин, на які посилалався позивач в обгрунтування свої вимог.

Зазначає, що рішенням Подільського районного суду м.Києва від 08 листопада 2017 року у цивільній справі №758/10580/14, яке залишено в силі постановою Верховного Суду від 25 квітня 2018 року, встановлено розмір заборгованості відповідача за кредитним договором станом на 15 січня 2015 року, що разом складає суму 2 119 257,26 грн і вказані обставини, в силу положень ч. 4. ст. 82 ЦПК України, не підлягають доказуванню.

19 липня 2021 року відповідачем на депозитний рахунок приватного нотаріуса КМІІ Журавльової З.В. внесено кошти у сумі 2119257.26 грн для передачі на виконання зобов`язання за згаданим вище кредитним договором.

Таким чином, на переконання сторони позивача, прострочення виконання грошового зобов`язання відповідачки тривало щонайменше з 15.01.2015 року по 19.07.2021року, що дає право позивачу пред`явити, на підставі ст. 625 ЦК України, вимогу відповідачці про сплату 3% річних та інфляційної складової боргу за весь час прострочення. При цьому, саме позивачу належить право визначення періоду прострочення, за який він пред`являє вимогу відповідачці.

Разом тим, суд першої інстанці, відмовляючи у задоволенні позову зазначив, що позивачем не надано доказів на підтвердження періоду прострочення, що не відповідає обставинам справи, в тому числі і тим, які не підлягають доказуванню згідно з ч. 4 ст. 82ЦПК України, а також не відповідає нормам матеріального права.

Відповідач ОСОБА_1 у визначений ухвалою суду строк не скористалась процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направила.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення суду першої інстанції - частина 3 статті 360 ЦПК України.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, вислухавши доповідь судді-доповідача Ратнікової В.М., вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що рішенням Подільського районного суду м. Києва від 08 листопада 2017 року у справі №758/10580/14-ц, залишеним без змін постановою Апеляційного суду міста Києва від 17 січня 2018 року, позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено частково.

У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 11 грудня 2007 року, укладеним між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 , у розмірі 2 119 257 грн 26 коп. звернуто стягнення на користь ПАТ «Дельта-Банк» на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 114,9 кв. м, що належить на праві власності в рівних частках ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Київською державною нотаріальною конторою від 28 вересня 2000 року та зареєстрованого в Київському Бюро технічної інвентаризації 11 жовтня 2000 року, шляхом продажу на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» з початковою ціною для реалізації 3 333 000 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що неналежне виконання кредитних зобов`язань є підставою для задоволення вимог банка шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Також зазначено, що слід звернути стягнення на предмет іпотеки на покриття суми заборгованості за кредитом у меншому розмірі, ніж заявлено у позові.

09 січня 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Спортсервіс-СТМ» (після перейменування - ТОВ «Київенерго-Борг») був укладений договір №96/К про відступлення прав вимоги до відповідача(позичальникікв та/або застоводавців (іпотекодавців, поручителів згідно кредитного договору).

Постановою Верховного Суду від 25 квітня 2018 року рішення Подільського районного суду м. Києва від 08 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду міста Києва від 17 січня 2018 року залишено без змін.

З відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішеньщодо судових рішень, внесених до реєстру, у справі №758/10580/14-ц, вбачається, що постановою Київського апеляційного суду від 17 серпня 2021 року постановлено нову ухвалу про задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Спортсервіс-СТМ», яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», про видачу дубліката виконавчого листа. Видано дублікати виконавчих листів на виконання рішення Подільського районного суду м. Києва від 08 листопада 2017 року у справі № 758/10580/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 14 січня 2022 року заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Спортсервіс - СТМ» - Островської М.А. про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товаритсва «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки - залишено без розгляду.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київенерго-Борг» нарахованих на суму боргу інфляційних втрат та 3 % річних за період з 08 червня 2021 року по 18 липня 2021 року відповідно до положень частини 2 статті 625 ЦК України, позивач в обгрунтування вимог посилався на те, що 19 липня 2021 року відповідачем на депозитний рахунок приватного нотаріуса КМНО Журавльової З.В. внесено кошти у сумі 2119 257,26 грн для передачі на виконання зобов`язання №49.28/37/07-Сна від 11 грудня 2007 року.

Доказів на підтвердження внесення 19 липня 2021 року відповідачем на депозитний рахунок приватного нотаріуса коштів у сумі 2 119 257,26 грн для передачі на виконання зобов`язання №49.28/37/07-Сна від 11 грудня 2007 року, позивачем не надано.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київенерго-Борг» нарахованих на суму боргу інфляційних втрат та 3 % річнихза період з 08 червня 2021 року по 18 липня 2021 року відповідно до положень частини 2 статті 625 ЦК України, суд першої інстанції свій висновок мотивував тим, що позивачем не надано доказів на підтвердження вимог (періоду прострочення).

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що такі висновки суду першої інстанції зроблені на підставі повного та об`єктивного дослідження наданих доказів та в повній мірі відповідають вимогам матеріального та процесуального права, з наступних підстав.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 зазначеної Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

При цьому позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.

У справі, яка є предметом перегляду, позивач звернувся до суду із способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

За правилом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції, вказують на те, що рішенням Подільського районного суду м. Києва від 08 листопада 2017 року у справі №758/10580/14-ц, залишеним без змін постановою Апеляційного суду міста Києва від 17 січня 2018 року, позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено частково.

У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 11 грудня 2007 року, укладеним між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 , у розмірі 2 119 257 грн 26 коп. звернуто стягнення на користь ПАТ «Дельта-Банк» на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 114,9 кв. м, що належить на праві власності в рівних частках ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Київською державною нотаріальною конторою від 28 вересня 2000 року та зареєстрованого в Київському Бюро технічної інвентаризації 11 жовтня 2000 року, шляхом продажу на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» з початковою ціною для реалізації 3 333 000 грн.

09 січня 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Спортсервіс-СТМ» (після перейменування - ТОВ «Київенерго-Борг») був укладений договір №96/К про відступлення прав вимоги до відповідача(позичальникікв та/або застоводавців (іпотекодавців, поручителів згідно кредитного договору).

Постановою Верховного Суду від 25 квітня 2018 року рішення Подільського районного суду м. Києва від 08 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду міста Києва від 17 січня 2018 року залишено без змін.

Звертаючись 07 жовтня 2022 року до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 (позичальника) інфляційних втрат та 3 % річнихза період з 08 червня 2021 року по 18 липня 2021 року відповідно до положень частини 2 статті 625 ЦК України, позивач посилався на те, що 19 липня 2021 року відповідачем на депозитний рахунок приватного нотаріуса КМНО Журавльової З.В. внесено кошти у сумі 2119 257,26 грн для передачі на виконання зобов`язання №49.28/37/07-Сна від 11 грудня 2007 року, однак, на підтвердження цієї обставини належних доказів не надав.

Крім того, матеріалами справи підтверджується, що кредитор ПАТ «Дельта-Банк», правонаступником якого є ТОВ «Київенерго-Борг»(позивач у справі), набув право задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, що підтверджується судовим рішеннямПодільського районного суду м. Києва від 08 листопада 2017 року, що набрало законної сили.

А відтак, суд повинен враховувати умови та правила укладеного між сторонами іпотечного договору для з?ясування правового питання чи забезпечуються іпотекою вимоги кредитора про стягнення річних, нарахованих за правилами статті 625 ЦК України, однак такий договір в матеріалах справи відсутній та позивачем не надано.

Відповідно до частини 4 статті 12, частини 2 статті 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, а тому суд, з урахуванням положень частини 1 статті 13, статті 263 ЦПК України, ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів.

Правовий аналіз наведених норм законодавства та встановлених судом фактичних обставин у своїй сукупності дозволяють колегії суддів апеляційного суду зробити висновок про те, що позивач ТОВ «Київенерго-Борг»не довів своїх позовних про стягнення з ОСОБА_1 (позичальника) інфляційних втрат та 3 % річнихза період з 08 червня 2021 року по 18 липня 2021 року відповідно до положень частини 2 статті 625 ЦК України.

За наведених обставин, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Київенерго-Борг» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, оскільки на порушення обов`язку, передбаченого статями 12, 81 ЦПК України, позивачем не доведено підстави свого позову.

Доводи, викладені позивачем в апеляційній скарзі, не змінюють суть ухваленого у справі судового рішення про відмову в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Київенерго-Борг» з підстав недоведеності позовних вимог.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 02 жовтня 2023 року ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Київенерго-Борг» адвоката Пархоменко Ірини Сергіївни.

Оскільки оскаржене судове рішення залишено без змін, а скарга без задоволення, то судовий збір за подання апеляційної скарги не відшкодовується та покладається на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Київенерго-Борг» адвоката Пархоменко Ірини Сергіївни залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 02 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Судді