УХВАЛА

про залишення скарги без руху

06.03.2024 Справа №2-7545/09 Провадження №4-с/607/26/2024

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Марциновська І.В. під час вирішення питання про прийняття до розгляду скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

УСТАНОВИЛА:

Григор`єв П.Б., від імені якого діє адвокат Варода П.Б., звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із вказаною вище скаргою.

Ознайомившись зі змістом скарги та доданих до неї документів, доходжу такого висновку.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Так, скарги в порядку виконання судових рішень подаються до суду у порядку, передбаченому розділом VІІ ЦПК України та повинні відповідати як спеціальним вимогам, передбаченим ст. 447-449 ЦПК України, так і загальним, що визначені у ст. 183 ЦПК України.

Відповідно до п. 5-7 ч. 1 ст. 183 ЦПК України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити, зокрема: підстави заяви (клопотання, заперечення); перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (клопотання, заперечення); інші відомості, що вимагаються цим Кодексом.

Абзац 2 ч. 2 ст. 183 ЦПК України визначає, що до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Разом з тим подана скарга указаним вимогам закону не відповідає з огляду на таке.

Так, звертаючись до суду з даною скаргою ОСОБА_1 не конкретизує, в межах якого виконавчого провадження подана дана скарга, що позбавляє суд можливості встановити, чи є ОСОБА_1 стороною даного виконавчого провадження та відповідно особою, яка має право на звернення з цією скаргою. Усі додані до скарги документи, що винесені під час виконання судового рішення у цивільній справі № 2-7445/09, стосуються виконавчого провадження, у якому боржником є ОСОБА_2 .

До скарги не додані жодні докази, з яким можливо було б встановити наявність та хід виконавчого провадження, у тому числі і винесення постанови про накладення арешту, боржником у якому є саме ОСОБА_1 .

Так само скаржник не надав докази, з яких вбачалось би, що станом на даний час у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого та рухомого майна міститься запис про наявність обтяжень належного ОСОБА_1 майна.

Крім цього, визначаючи суб`єктний склад учасників даного судового провадження, скаржник стягувачем визначив ОСОБА_3 . Разом з тим докази на підтвердження заміни стягувача у виконавчому провадженні, у якому боржником є ОСОБА_1 , до скарги не додані.

Так само не надав скаржник докази того, що копія даної скарги разом з доданими до неї документами надіслана (надана) іншим учасникам справи (провадження), хоча саме це послугувало підставою для повернення даної скарги без розгляду під час первісного її подання до суду. Указане, у свою чергу, ставить під сумнів обґрунтованість доводів скаржника щодо поважності пропусків строку звернення з такою скаргою до суду.

Зауважую, що долучення до скарги її копій з додатками не є виконанням визначених в абз. 2 ч. 2 ст. 183 ЦПК України вимог, оскільки законодавець покладає обов`язок направлення таких копій іншим учасникам саме на скаржника, а не на суд.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відтак, оскільки нормами ЦПК України не передбачено залишення без руху скарги в порядку виконання судових рішень, в даному випадку підлягають застосуванню за аналогією положення ЦПК України щодо залишення без руху позовної заяви.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням викладеного скаржнику слід виправити недоліки поданої скарги шляхом подання скарги у новій редакції із урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині даної ухвали.

Зважаючи на характер та обсяг виявлених недоліків позовної заяви, строк на їх усунення доцільно визначити сім днів з дня отримання копії ухвали.

Керуючись ст. 10, 175, 177, 183, 185 ч. 1, 2, 258-261, 353, 447-449 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Залишити без руху скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, надавши скаржнику строк сім днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених в мотивувальній частині ухвали недоліків.

Роз`яснити, що якщо скаржник не усуне недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга буде вважатися неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Марциновська