Справа № 525/956/23
Провадження №2/525/28/2024 Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.03.2024 селище Велика Багачка
Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:
головуючої судді Прасол Я.В.,
секретаря судових засідань Хоменка М.М.,
з участю представника позивача адвоката Хомича О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області в режимі відеоконференції в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білоцерківської територіальної громади, в особі Білоцерківської сільської ради Миргородського району Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Дяченко Вячеслав Анатолійович, про встановлення факту родинних відносин та надання додаткового строку для прийняття спадщини,
14.09.2023 на адресу суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Білоцерківської територіальної громади, в особі Білоцерківської сільської ради Миргородського району Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Дяченко Вячеслав Анатолійович, про встановлення факту родинних відносин та надання додаткового строку для прийняття спадщини.
В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , він є спадкоємцем за законом після її смерті. Він в установлений законом строк звернувся до нотаріуса з питанням прийняття спадщини, йому було роз`яснено, що відповідно змін до законодавства, строк для прийняття спадщини на період воєнного стану зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Таким чином, він вважав, що має 10 місяців, для прийняття спадщини після смерті матері.
У вказаний строк, він 04.08.2023 звернувся до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Дяченка В.А. з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_2 , нотаріус відмовив йому у вчиненні нотаріальної дії, посилаючись на те, що норма Закону, якою було визначено зупинення строку для прийняття спадщини у період дії воєнного стану, втратила чинність і він пропустив строк на прийняття спадщини.
Вважає, що визначені законом шість місяців для прийняття спадщини були ним пропущені з об`єктивних причин, які не залежали від його волі та виключали можливість висловити своє волевиявлення на прийняття спадщини, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з даним позовом.
Також при вивченні нотаріусом документів з`ясувалося, що у свідоцтві про смерть матері та у свідоцтві про народження позивача ім`я матері написано не однаково, у свідоцтві про народження вона записана, як ОСОБА_3 , а у свідоцтві про смерть та правовстановлюючих документах на майно, як ОСОБА_4 , у зв`язку з чим виникла необхідність встановити факт, що померла ОСОБА_2 є рідною матір`ю позивача.
Ухвалою суду від 18.09.2023 було відкрито загальне позовне провадження у справі, підготовче засідання призначено на 18.10.2023, відповідачу та третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору направлено копію позовної заяви з додатками, роз`яснено порядок та строки подання відзиву на позов та письмових пояснень щодо предмету спору.
Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позов не подав, подав заяву про визнання заявлених позовних вимог, просив проводити розгляд справи без участі його представника.
01.11.2023 на адресу суду від позивача ОСОБА_1 в особі його представника адвоката Хомича О.О. надійшла заява про зміну підстав позову.
Сторона позивача посилалася на те, що крім підстав зазначених у первісному позові, однією з причин пропуску строку на прийняття спадщини також стало те, що померла ОСОБА_2 була людиною похилого віку, тяжко хворіла, потребувала постійного стороннього догляду, що свідчить, на переконання сторони позивача, про наявність об`єктивних, непереборних та істотних труднощів для вчинення позивачем дій щодо прийняття спадщини.
Ухвалами суду від 03.11.2023 вирішено питання про прийняття до розгляду заяви про зміну підстав позову у справі та продовжено строк підготовчого провадження у справі.

Згідно ухвали суду від 13.12.2023, судом було задоволено клопотання про виклик та допит у судовому засіданні свідків, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 12.01.2024. Розгляд справи відкладався з поважних причин.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Хомич О.О. позовні вимоги підтримали у повному обсязі, з підстав зазначених у позовній заяві, просили позов задовольнити. Позивач пояснив суду, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , він є єдиним спадкоємцем за законом, батько його помер ще у 1993 році. Він звернувся усно до нотаріуса і нотаріус пояснив, що він по діючому законодавству протягом 10 місяців має подати заяву про прийняття спадщини. Заяву він подав у даний строк, але, як з`ясувалося пізніше закон змінився і він пропустив строк на прийняття спадщини. Під час вивчення документів було встановлено, що у документах ім`я матері написане по різному.

Представник відповідача та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору у судове засідання не з`явилися, про місце, дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином, з клопотаннями про відкладення розгляду справи на адресу суду не зверталися. Від відповідача надійшла заява про визнання заявлених позовних вимог та розгляд справи без участі його представника.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що знайомий з заявником та його родиною з 1969 року, з часу, коли пішов у перший клас, часто бував у них у гостях, знав батьків. Мати позивача померла у 2023 році. За життя ОСОБА_2 працювала вчителькою, її називали і ОСОБА_4 , і ОСОБА_3 .

Свідок ОСОБА_6 суду повідомив, що є двоюрідним братом позивача, його мати ОСОБА_7 є рідною сестрою батька позивача ОСОБА_8 . Дядько ОСОБА_8 помер у 1993 році. Матір позивача тітку ОСОБА_4 добре знав, називали її і ОСОБА_4 , і ОСОБА_3 , як у документах записано було він не бачив, вона померла у 2022 році.

Суд, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Хомича О.О., дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до переконання, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що було видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 17.10.2022 ( а.с. 7).

Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входить 1/3 частина житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , які вона отримала у спадок, як спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_9 ( а.с. 11, 12).

Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Дяченко В.А. 04.08.2023 виніс постанову, згідно якої відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , у зв`язку з ненаданням доказів прийняття спадщини, згідно постанови спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася (а.с. 10).

ОСОБА_2 за життя хворіла, що підтверджується медичною документацією (а.с. 43-47).

Згідно свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками вказано ОСОБА_8 та ОСОБА_2 (а.с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_8 батько позивача, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 30.11.1993 (а.с. 9).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо державної реєстрації шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища, 05.12.1958 було здійснено актовий запис №181 про шлюб ОСОБА_8 та ОСОБА_10 (а.с. 157-158).

Згідно актового запису про народження №26 від 21.05.1962 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , його батьками зазначені ОСОБА_8 , 1930 року народження та ОСОБА_2 , 1932 року народження, при реєстрації народження було надано свідоцтво про одруження, видане 06.12.1958 ( а.с. 159-160).

Відповідно до листа Державного архіву Полтавської області №04-16/204 від 27.02.2024 довідку про народження ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 надати немає можливості, оскільки книги реєстрації актових записів громадянського стану про народження жителів с. Бірки ( станом на 01.09.1946 Великобагачанського району Полтавської області) за 1931-1932 р.р. на зберігання не передавалися. Значна кількість документів довоєнного часу втрачена у період окупації Полтавщини в роки Другої світової війни ( 1941-1943 р.р.) ( а.с. 150, 151).

Згідно висновку експерта №3655 за результатами лінгвістичного експертного дослідження від 28.11.2023, у результаті лінгвістичного дослідження, проведеного з опертям на лексикографічні праці, встановлено, що імена Ганна ( зафіксоване у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1 від 17.10.2022 і витязі зі Спадкового реєстру ( заповіти/спадкові договори) №74189735 від 03.10.2023) та Галина ( зафіксоване у свідоцтві про народження серії НОМЕР_3 від 21.05.1962) мають лінгвістичні ознаки тотожності у функціональному аспекті, зокрема їх можуть уживати для номінації однієї й тієї ж особи ( а.с. 92-103)

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

З огляду на досліджені судом докази, суд приходить до висновку, що дійсно ОСОБА_2 доводиться позивачу матір`ю.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). За положеннями статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на всій території України введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і діє донині.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» установлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини (із змінами, внесеними згідно з Постановою КМУ № 719 від 24.06.2022).

Пункт 3 вказаної Постанови виключено на підставі Постанови КМУ № 469 від 09.05.2023.

Із матеріалів справи встановлено, що спадщина після смерті ОСОБА_2 відкрилася та строк на її прийняття визначений Законом закінчився саме у період дії постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 у редакції від 24.06.2022.

Крім того, суд також враховує ту обставину, що пропущений ОСОБА_1 строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним, більш того, останній вважав, що діє у відповідності до вимог чинного законодавства, керуючись постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», розуміючи для себе, що строк для прийняття спадщини продовжений.

Враховуючи наведене, суд вважає, що причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними, такими, що пов`язані з об`єктивними обставинами та не мають стати причиною усунення його від права спадкування. При цьому суд не бере до уваги посилання позивача на ті обставини, що він пропустив строк з тих підстав, що перед смертю ОСОБА_2 хворіла та він змушений був здійснювати догляд за нею, оскільки вони жодним чином не впливали на можливість позивача прийняти спадщину після смерті останньої.

Суд відхиляє доводи сторони позивача про належність застосування до цієї справи висновків, викладених Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у справі №6-26219св14 від 17.09.2014 оскільки обставини, які досліджувалися судом у тій справі не є ідентичними тим, що є предметом спору у даній справі.

У ч. 1 ст. 5 ЦПК України зазначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

З огляду на те, що після померлої ОСОБА_2 спадкова справа у органах нотаріату не заводилася, у строк для подання заяви про прийняття спадщини існували об`єктивні, непереборні, істотні труднощі для спадкоємця ОСОБА_1 на вчинення дій, пов`язаних з прийняттям спадщини у порядку встановленому Законом, суд визнає поважними вказані позивачем причини пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини та, відповідно до ст. 1272 ЦК України, вважає за необхідне визначити йому додатковий строк для звернення із такою заявою до нотаріальної контори. При цьому, визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 27, 77, 81, 83, 263-265, 280-284, 288, 354 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , є рідною матір`ю ОСОБА_1 .

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , терміном 3 (три) місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України судом зазначається повне найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ;

представник позивача: адвокат Хомич Олексій Олексійович, Адвокатське об`єднання «ЛІТІГЕЙШН ГРУП», свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КВ №001346 від 18.01.2022, видане Радою адвокатів м. Києва, адреса здійснення діяльності: вул. Назарівська, 23А, Шевченківський район, м. Київ;

відповідач: Білоцерківська сільська рада Миргородського району Полтавської області, , юридична адреса: вул. Першотравнева, 9, с. Білоцерківка, Миргородський район, Полтавська область;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Дяченко Вячеслав Анатолійович, адреса: вул. Симона Петлюри, 3, м. Полтава.

Повне рішення суду складене 22.03.2024.

Суддя Я.В. Прасол