УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року

м. Київ

справа № 607/8287/23

провадження № 61-46ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М.(суддя-доповідач), Карпенко С. О.,

Сердюка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Дембіцький Павло Дмитрович, на постанову Тернопільського апеляційного суду від 27 листопада 2023 року у справі за позовом Об`єднання співвласників 5-ти квартирного будинку « АДРЕСА_1 » до ОСОБА_1 , треті особи: Тернопільська міська рада, Відділ державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради, про усунення перешкод у користуванні майном, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, припинення права власності, за заявою Об`єднання співвласників 5-ти квартирного будинку « АДРЕСА_1 » про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2023 року Об`єднання співвласників 5-ти квартирного будинку

« АДРЕСА_1 » (далі - ОСББ «М. Шептицького, 9») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: Тернопільська міська рада, Відділ державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради (далі - ВДАБК Тернопільської міської ради), в якому, з урахуванням заяви про зміну підстав позову, просило:

- зобов`язати ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні квартирами у будинку на АДРЕСА_1 , шляхом повного демонтажу об`єкту «Реконструкція квартири АДРЕСА_2 »;

- скасувати рішення державного реєстратора Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області Мельничук І. І. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, ідентифікаційний номер: 67575884 від 12 травня 2023 року на нежитлове приміщення - магазин промтоварів та стоматологічні кабінети, за адресою: АДРЕСА_3 ;

- припинити право власності шляхом скасування державної реєстрації права власності за ОСОБА_1 (номер запису про право власності: 50250176) на нежитлове приміщення - магазин промтоварів та стоматологічні кабінети, за реєстраційним номером: 040, за адресою: АДРЕСА_4 , приміщення 4.

12 травня 2023 року ОСББ «М. Шептицького, 9» звернулося до суду із заявою про забезпечення позову шляхом:

- заборони центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань ДАБК та нагляду (Державна інспекція архітектури

та містобудування України), та її структурним органам ДАБК

(ВДАБК Тернопільської міської ради) здійснювати реєстрацію дозвільних документів щодо об`єкту «Реконструкція квартири НОМЕР_1 під магазин промтоварів та стоматологічних кабінетів з влаштуванням надбудови на АДРЕСА_4 » та введення їх в експлуатацію до набрання законної сили рішенням суду у даній справі;

- заборони Тернопільській міській раді вчиняти реєстраційні дії щодо об`єкту «Реконструкція квартири НОМЕР_1 під магазин промтоварів та стоматологічних кабінетів з влаштуванням надбудови на АДРЕСА_4 » до набрання законної сили рішенням суду в даній справі;

- заборони державним реєстраторам вчиняти реєстраційні дії щодо об`єкту «Реконструкція квартири НОМЕР_1 під магазин промтоварів та стоматологічних кабінетів з влаштуванням надбудови на АДРЕСА_4 » до набрання законної сили рішенням суду.

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області ухвалою

від 15 травня 2023 року заяву ОСББ «М. Шептицького, 9» про забезпечення позову задовольнив частково.

Заборонив центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань ДАБК та нагляду (Державна інспекція архітектури та містобудування України), та її структурним органам ДАБК

(ВДАБК Тернопільської міської ради) здійснювати реєстрацію дозвільних документів щодо об`єкту «Реконструкція квартири НОМЕР_1 під магазин промтоварів та стоматологічних кабінетів з влаштуванням надбудови на АДРЕСА_4 » та введення їх в експлуатацію до набрання законної сили рішенням суду в даній справі.

Заборонив державним реєстраторам вчиняти реєстраційні дії щодо об`єкту «Реконструкція квартири НОМЕР_1 під магазин промтоварів та стоматологічних кабінетів з влаштуванням надбудови на АДРЕСА_4 » до набрання законної сили рішенням суду.

У задоволенні решти вимог заяви відмовив.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку.

Тернопільський апеляційний суд постановою від 27 листопада 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення. Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 травня 2023 року залишив без змін.

Судові рішення мотивовані тим, що забезпечення позову шляхом заборони здійснювати реєстрацію дозвільних документів та вчиняти реєстраційні дії є достатнім для забезпечення можливого виконання рішення суду у справі, із урахуванням принципу співмірності та пропорційності.

У касаційній скарзі, поданій 01 січня 2024 року через систему «Електронний суд», ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Дембіцький П. Д., посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду, якою апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Верховний Суд ухвалою від 19 січня 2024 року касаційну скаргу залишив без руху та надав строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. Запропонував заявниці уточнити прохальну частину касаційної скарги щодо вимог ухвали суду першої інстанції. Попередив про наслідки невиконання вимог вказаної ухвали.

У січні 2024 року до Верховного Суду через систему «Електронний суд»

на виконання вимог ухвали суду від 19 січня 2024 року від ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Дембіцький П. Д., надійшла заява про усунення недоліків, до якої додана уточнена касаційна скарга, в якій заявниця просить прийняти касаційну скаргу на постанову Тернопільського апеляційного суду від 27 листопада 2023 року, скасувати постанову апеляційного суду, якою апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, закрити провадження у справі в частині оскарження ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 травня 2023 року.

Отже, недоліки касаційної скарги, визначені ухвалою Верховного Суду

від 19 січня 2024 року, усунуті.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди не взяли до уваги та не врахували, що у зв`язку із застосуванням відповідних заходів забезпечення позову можуть бути порушені права та інтереси інших осіб.

Також заявниця вказує, що Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області рішенням від 11 грудня 2023 року у задоволенні позову

ОСББ «М. Шептицького, 9» до ОСОБА_1 , треті особи: Тернопільська міська рада, ВДАБК Тернопільської міської ради, про усунення перешкод

у користуванні майном, відмовив. Скасував заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 травня 2023 року.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на таке.

Суди встановили, що у травні 2023 року ОСББ «М. Шептицького, 9» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: Тернопільська міська рада, Відділ державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради (далі - ВДАБК Тернопільської міської ради), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просило зобов`язати відповідачку усунути перешкоди в користуванні квартирами у будинку на АДРЕСА_1 , шляхом повного демонтажу об`єкту «Реконструкція квартири АДРЕСА_2 ».

ОСББ « АДРЕСА_1 » зазначало, що відповідачка при реконструкції квартири АДРЕСА_2 ) під магазин промтоварів та стоматологічного кабінету здійснила надбудову в один додатковий поверх, без дотримання вимог та правил містобудівної діяльності.

Зокрема, дахова покрівля реконструйованої квартири НОМЕР_1 під магазин промтоварів та стоматологічного кабінету із надбудовою в один додатковий поверх на АДРЕСА_4 , перекрила димовий прохід, внаслідок чого він перестав виконувати свою функцію та перебуває в аварійному стані, що створює перешкоди у користуванні майном та не дає нормальної можливості проживати у квартирах на АДРЕСА_1 , оскільки існує загроза безпечного перебування мешканців у власних домівках, так як найвища точка димохідної труби повинна знаходитись на безпечній відстані від покрівлі.

Відповідно до технічного висновку від 31 березня 2023 року при здійснені реконструкції квартири АДРЕСА_6 , проігноровано дотримання положень пунктів 6.8.11 та 6.8.13 ДБН В.2.5.-67:2013 - «опалення, вентиляція та кондиціонування», а саме - комин (димохід) при реконструкції даної будівлі повністю перекритий карнизом (виступом) реконструйованого даху будівлі на АДРЕСА_4 , що є грубим порушенням пожежної безпеки та безпечного проживання людей в будинку на АДРЕСА_1 .

У травні 2023 року ОСББ «М. Шептицького, 9» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: Тернопільська міська рада, ВДАБК Тернопільської міської ради), про усунення перешкод у користуванні, скасування реєстрації та припинення права власності.

12 травня 2023 року ОСББ «М. Шептицького, 9» звернулося до суду із заявою про забезпечення позову.

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області ухвалою

від 15 травня 2023 року заяву ОСББ «М. Шептицького, 9» про забезпечення позову задовольнив частково.

Заборонив центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань ДАБК та нагляду (Державна інспекція архітектури та містобудування України), та її структурним органам ДАБК

(ВДАБК Тернопільської міської ради) здійснювати реєстрацію дозвільних документів щодо об`єкту «Реконструкція квартири НОМЕР_1 під магазин промтоварів та стоматологічних кабінетів з влаштуванням надбудови на АДРЕСА_4 » та введення їх в експлуатацію до набрання законної сили рішенням суду в даній справі.

Заборонив державним реєстраторам вчиняти реєстраційні дії щодо об`єкту «Реконструкція квартири НОМЕР_1 під магазин промтоварів та стоматологічних кабінетів з влаштуванням надбудови на АДРЕСА_4 » до набрання законної сили рішенням суду.

У задоволенні решти вимог заяви відмовив.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку.

Тернопільський апеляційний суд постановою від 27 листопада 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення. Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 травня 2023 року залишив без змін.

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області рішенням

від 11 грудня 2023 року у задоволенні позову ОСББ «М. Шептицького, 9»

до ОСОБА_1 , треті особи: Тернопільська міська рада, ВДАБК Тернопільської міської ради, про усунення перешкод у користуванні майном, відмовив. Скасував заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 травня 2023 року (https://reestr.court.gov.ua/Review/115692670).

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції,

ОСББ «М. Шептицького, 9» оскаржило його в апеляційному порядку.

Тернопільський апеляційний суд ухвалою від 14 лютого 2024 року призначив справу до судового розгляду на 14 березня 2024 року (https://reestr.court.gov.ua/Review/117016414).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з частинами першою, другою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Частинами третьою, десятою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками даного судового процесу.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача та є сукупністю встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

У постанові від 18 травня 2021 року у справі № 914/1570/20 (провадження

№ 12-90гс20) Велика Палата Верховного Суду вказала, що під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

Звертаючись до суду з позовом, ОСББ «М. Шептицького, 9» як на підставу порушених прав послалося на те, що відповідачка при реконструкції квартири

АДРЕСА_2 ) під магазин промтоварів та стоматологічного кабінету здійснила надбудову в один додатковий поверх, без дотримання вимог та правил містобудівної діяльності.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується цивільним судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження

№ 14-729цс19), у постановах Верховного Суду від 10 листопада 2020 року

у справі № 910/1200/20 та від 31 січня 2023 року у справі № 295/5244/22 (провадження № 61-12011св22).

Співмірність передбачає співвідношення цивільним судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Обрання належного, відповідного предмету спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову з заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору та, як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Отже, у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

У справі, що переглядається, вирішуючи питання про необхідність застосування заходів забезпечення позову, суди установили, що предметом спору в даній справі є усунення перешкод у користуванні майном.

Введення в експлуатацію нерухомого майна - реконструкція квартири АДРЕСА_2 та реєстрація права власності на таке майно значним чином ускладнить об`єктивний розгляд справи, оскільки призведе до зміни фактичних обставин справи, так як суд буде оцінювати не лише законність цієї будівлі, але і враховувати зареєстровані права власності на таку будівлю та виходити із принципу пропорційності захисту інтересів позивачів та інтересів власника майна.

Суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, задовольняючи частково заяву про забезпечення позову, врахував, що такий захід забезпечення позову як заборона вчиняти будь-які дії щодо відчуження спірного нерухомого майна узгоджується з предметом та підставами позову; позовні вимоги у цій справі стосуються безпосередньо скасування державної реєстрації права власності в частині реєстрації права власності за ОСОБА_1 на нежитлове приміщення; заборона вчиняти будь-які дії щодо відчуження нерухомого майна є співмірним заходом забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами.

Невжиття указаних заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити в подальшому виконання рішення суду у випадку задоволення позову та призведе до обмеження прав позивача на ефективний судовий захист.

Вжитий судами захід забезпечення позову є співмірним з вимогами щодо захисту прав заявника.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, а тому заборона вчиняти будь-які дії щодо відчуження нерухомого майна до ухвалення рішення у справі не порушує законні права та інтереси власника.

Таким чином доводи касаційної скарги про те, що у зв`язку із застосуванням відповідних заходів забезпечення позову можуть бути порушені права та інтереси інших осіб, є безпідставними.

Разом з тим, заходи забезпечення позову діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Розгляд справи по суті - це безпосередньо вирішення спору судом з винесенням відповідного рішення, у свою чергу забезпечення позову - це вжиття заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача. Такі заходи здійснюються до вирішення справи по суті з метою створення можливості реального та ефективного виконання рішення суду.

Отже, посилання в касаційній скарзі на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 грудня 2023 року у справі № 607/8287/23, яким скасовані заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 травня 2023 року, як на обставину для скасування оскаржуваного судового рішення, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вказане рішення від 11 грудня

2023 року не набрало законної сили, отже, постанова Тернопільського апеляційного суду від 27 листопада 2023 року, якою залишена без змін ухвала Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 травня 2023 року про забезпечення позову, підлягає перегляду в касаційному порядку.

Інші доводи касаційної скарги не спростовують правильних висновків судів першої та апеляційної інстанцій щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову і не свідчать про порушення судами норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Згідно з частиною четвертою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Частиною шостою статті 394 ЦПК України передбачено, що ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись частинами четвертою, шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Дембіцький Павло Дмитрович, на постанову Тернопільського апеляційного суду від 27 листопада 2023 року у справі за позовом Об`єднання співвласників 5-ти квартирного будинку « АДРЕСА_1 » до ОСОБА_1 , треті особи: Тернопільська міська рада, Відділ державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради, про усунення перешкод у користуванні майном, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, припинення права власності, за заявою Об`єднання співвласників

5-ти квартирного будинку « АДРЕСА_1 » про забезпечення позову.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявниці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. М. Фаловська С. О. Карпенко В. В. Сердюк