СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/2780/23
Провадження № 2/306/138/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2024 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в особі :

головуючого - судді : Вінер Е.А.

з секретарем : Петрус А.В.

з участю позивача ОСОБА_1

з участю представника позивача Качур В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сваляві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до ТОВ "Закарпатгаз Збут" (адреса: 88015, м.Ужгород, вулиця Богомольця,21 Закарпатської області), ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (адреса: 04116, м.Київ, вулиця Шолуденка,1) про визнання дій протиправними та зобов"язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ Закарпатгаззбут, ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз України про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії. Позовні вимоги мотивує тим, що протягом тривалого часу потерпає від протиправних дій газопостачальника та оператора газотранспортної мережі,які ссистематично незаконно нараховують їй борг за послуги, які вже оплачені.Звернення на гарячу лінію та до ТОВЗакарпатгаз Збут і НКРЕКП не дали належного результату і носять формальний характер та не вирішують суті питання.Незаконно нарахована заборгованість,яка була так і залишається. Позивачеві було надіслано рахунок від 06 травня 2022 року на суму заборгованості 2544,19 грн., яка нібито нарахована за 2015-2018 роки,хоча доказів несплати немає. Просить визнати протиправними дії ТОВ "Закарпатгаз Збут", ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" та зобов"язати скасувати борг за розподіл природного газу та спожитий природний газ.

Представником відповідача ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз України надано відзив, у якому зазначив, що з травня 2022 року споживач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 знаходиться в реєстрі постачальника ТОВ ГКНафтогаз України.Згідно з даними про фактичний місячний відбір/споживання природного газу, що надавався оператором газорозподільної мережі через інформаційну платформу оператора газотранспортної системи по особовому рахунку НОМЕР_1 позивачем здійснено споживання природного газу в обємі 1819,5 куб.м. на загальну суму 14 477,60 грн., при цьому заборгованість у розмірі 1 583,56 грн. залишилась несплаченою позивачем. Просить у задоволенні позовних вимогах ОСОБА_1 відмовити (а.с.35-54).

Представником відповідача ТОВ Закарпатгаззбут, надано відзив, у якому зазначив, що у споживача ОСОБА_1 наявна прострочена заборгованість за спожитий природний газ в період до 01.05.2023 року перед постачальником природного газу ТОВ Закарпатгаз Збут у розмірі 1141,19 грн., про яку позивачку товариство неодноразово повідомляло. Квитанції, які додає позивачка від 3-х різних юридичних осіб, які згідно отриманих ліцензій надають різні послуги, і квитанції стосуються оплати послуг, які отримані позивачем в різний період, а саме квитанції ТОВ Закарпатгаз Збут за спожитий природний газ в період до 01.05.2022 року, квитанції ТОВ ГК Нафтогаз України за спожитий природний газ в період із 01.05.2022 року квитанції, АТ Закарпатгаз за розподіл природного газу. Просить у задоволенні позовних вимогах ОСОБА_1 відмовити (а.с.35-54).

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснила, що у неї немає заборгованості, рахунки оплачені. Просить позов задоволити.

Представники відповідачів у судове засідання не з`явилися.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч.1ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Як слідує із змісту ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Судом встановлено, що позивач здійснювала фактичне споживання природного газу за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 50-51).

Також встановлено, що правові відносини щодо постачання природного газу під час споживання природного газу та на момент виникнення у відповідача заборгованості, регулювались відповідним законодавством України.

Згідно з вимогами «Правил постачання природного газу» (постанова НКРЕКП від 30.09.2015р. №2496, надалі Правила) визначено, що постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статтей 633,634,641та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Постановою НКРЕКП від 30.09.2015р. №2500 затверджено Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам. Згідно з п.1.1. Типового Договору визначено, що він є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу Споживачу як товарної продукції Постачальником (п.1.1 Типового Договору). Згідно з п.1.2. Типового Договору визначено, що умови цього Договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок природного газу" та Правил постачання природного газу, затвердженихпостановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року №2496 та є однаковими для всіх побутових споживачів України. Згідно з п.1.3. Типового Договору визначено, що цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статтей 633,634,641,642 ЦК Українина невизначений строк шляхом приєднання Споживача до умов цього Договору.

Згідно з п.17, 27, 32 ч.1 ст.1 Закону України «Про ринок природного газу» Оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників). Постачальник природного газу - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу. Регулятор - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Частиною 1 ст.4 Закону України "Про ринок природного газу"`передбачено,що державне регулювання ринку природного газу здійснює Регулятор у межах повноважень, визначених цим Законом та іншими актами законодавства.

Згідно з п.1, 6, 17, 30 ч.3 ст.4 Закону України «Про ринок природного газу`до компетенції Регулятора на ринку природного газу належать: видача ліцензій на право провадження видів діяльності на ринку природного газу, що підлягають ліцензуванню з урахуванням положень статті 9 цього Закону, та нагляд за дотриманням ліцензійних умов ліцензіатами; затвердження кодексів газотранспортних систем, кодексу газорозподільних систем, кодексів газосховищ та кодексу установки LNG; затвердження правил постачання природного газу; інші функції, передбачені законом.

Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України "Про ринок природного газу"`господарська діяльність на ринку природного газу, пов`язана з його транспортуванням, розподілом, зберіганням, наданням послуг установки LNG, постачанням природного газу, провадиться за умови отримання відповідної ліцензії.

Статтею 12 ч.1,3 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено,що постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами.

Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.

Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Відповідно до ч.1,2 ст.40 Закону України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором.

Згідно з ч.1,2 ст.41 Закону України «Про ринок природного газу» регулятор затверджує кодекс газорозподільних систем за результатами консультацій із суб`єктами ринку природного газу. Оператор газорозподільної системи розміщує кодекс газорозподільних систем на своєму веб-сайті. Кодекс газорозподільних систем повинен містити такі положення: основні правила технічної експлуатації газорозподільних систем, планування, оперативно-технологічного управління та розвитку газорозподільних систем та механізми нагляду за їх додержанням; умови, у тому числі комерційні та технічні, доступу до газорозподільних систем, включаючи комерційні та технічні умови приєднання нових об`єктів замовника до газорозподільної системи; правила обліку природного газу (у тому числі приладового); правила поведінки на випадок збоїв у роботі газорозподільних систем; порядок обміну інформацією з іншими суб`єктами ринку природного газу; інші питання щодо експлуатації газорозподільних систем.

Главою 4 розд.ІХ Кодексу газорозподільних систем (постанова НКРЕКП від 30.09.2015р. №2494, надалі Кодекс ГРМ) встановлений Порядок комерційного обліку газу по об`єктах побутових споживачів (населення).

Згідно з п.1 гл.4 розд.ІХ Кодексу ГРМ визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору. Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ. У разі відсутності лічильника газу в Оператора ГРМ приймаються дані лічильника газу побутового споживача. При цьому Оператор ГРМ має право протягом експлуатації лічильника газу та відповідно до вимог цього Кодексу здійснювати контрольне зняття показань ЗВТ (лічильника газу) для контролю та перевірки його показань.

Згідно з п.2 гл.4 розд. IX Кодексу ГРМ періодом, за який по об`єкту побутового споживача визначається об`єм та обсяг спожитого (розподіленого) природного газу, є календарний місяць. При цьому відповідно до вимог Кодексу ГТС Оператор ГРМ на щоденній основі забезпечує передачу Оператору ГТС через його інформаційну платформу інформації про прогноз відборів/споживання природного газу по побутовому споживачу на кожну наступну газову добу протягом газової доби (оновлені прогнози), а також надає дані про фактичний (попередній) обсяг природного газу, спожитий за кожну попередню газову добу.

Відповідно до п.4 гл.4 розд.ІХ Кодексу ГРМ побутовий споживач, який розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 1 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу. У разі неотримання Оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу (алокація) по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача, з урахуванням вимог цього Кодексу. Група споживання по кожному об`єкту побутового споживача, який розраховується за лічильником газу, визначається Оператором ГРМ згідно з цим Кодексом.

Згідно з п.5 гл.4 розд.ІХ Кодексу ГРМ після визначення за підсумками розрахункового періоду (газового місяця) об`єму розподіленого та спожитого природного газу по об`єкту побутового споживача Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку здійснює переведення величини об`єму природного газу в обсяг розподіленої (спожитої) енергії за трьома одиницями виміру: у кВт год, Гкал, МДж. Дані про об`єм (м куб.) та обсяг (кВттод, Гкал, МДж) розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за розрахунковий період (газовий місяць) зазначаються Оператором ГРМ в особистому кабінеті споживача на сайті Оператора ГРМ (за наявності) та/або в рахунку про сплату послуги за договором розподілу природного газу. Оператор ГРМ відповідно до вимог Кодексу ГТС передає інформацію про об`єм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період Оператору ГТС для проведення ним остаточної алокації по постачальнику споживача.

Визначені за умовами цієї глави та договору розподілу природного газу об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником.

Розбіжності у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого природного газу врегульовуються договором розподілу природного газу, а у разі недосягнення згоди - в судовому порядку.

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено перелік житлово-комунальних послуг, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами, до житлових послуга з управління багатоквартирним будинком.

Споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Аналогічна правова позиція щодо обов`язку споживачів оплачувати житлово-комунальні послуги, якими вони фактично користувалися; укладання договорів між постачальником та споживачем природного газу викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 червня 2021 року по справі №303/7554/16-ц та у постанові Судової палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15.

В результаті викладеного вище, встановлено, що у позивача наявна заборгованість за спожитий природний газ, а тому в задоволені позову необхідно відмовити.

Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

Керуючись ст. 3-13, 19, 76-81, 89, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до ТОВ "Закарпатгаз Збут" (адреса: 88015, м.Ужгород, вулиця Богомольця,21 Закарпатської області), ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (адреса: 04116, м.Київ, вулиця Шолуденка,1) про визнання протиправними дій ТОВ "Закарпатгаз Збут", ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" та зобов"язання скасувати борг за розподіл природного газу та спожитий природний газ відмовити.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Закарпатського апеляційного суду.

Повний текст судового рішення складено 12 березня 2024 року.

Суддя Свалявського районного суду

Закарпатської області Е.А.Вінер