Справа №760/6749/21 2/760/4097/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Ішуніної Л. М.

за участю:

секретаря судового засідання Отруби В. В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просить стягнути з останньої на свою користь 129 680,26 грн майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також 3 575 грн та 4 576 грн витрат на оплату автотоварознавчих досліджень.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01 жовтня 2020 року відповідач, керуючи транспортним засобом Toyota Auris, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. В. Гетьмана, 4 у м. Києві перед зміною напрямку руху не переконалася в безпечності, порушила вимоги дорожньої розмітки 1.3, та при розвороті скоїла зіткнення з транспортними засобами Ford Fusion, д.н.з. НОМЕР_2 , який йому належить, та BMW д.н.з. НОМЕР_3 , що призвело до механічних пошкоджень та матеріальних збитків.

Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 22 грудня 2020 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та піддано стягненню у виді штрафу в дохід держави в розмірі 340 грн.

Позивач вказує, що згідно з висновком експертного дослідження за результатами проведення автотоварознавчого дослідження від 02 лютого 2021 року № ВЕД-04/21 та висновком експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи від 07 травня 2021 року № ВЕ-16/2021 вартість відновлювального ремонту пошкоджень його автомобіля Ford Fusion, д.н.з. НОМЕР_2 , завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), що відбулася 01 жовтня 2020 року, на дату проведення дослідження становить 681 853,11 грн. Ринкова вартість досліджуваного автомобіля (до ДТП) становить 302 278,74 грн, у зв`язку з чим, загальна вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Ford Fusion, д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП, що відбулося 01 жовтня 2020 року, на дату проведення дослідження становила 302 278,74 грн. В той же час, вартість транспортного засобу після ДТП становить 42 598,48 грн.

На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача у відповідності до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» застрахована не була, у зв`язку з чим, позивач звернувся з заявою про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті ДТП до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі МТСБУ).

Відповідно до рішення МТСБУ позивачу була сплачена гранична страхова сума відшкодування за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у розмірі 130 000 грн.

Разом з тим, виплачена МТСБУ сума відшкодування недостатня для повного відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП з вини відповідача, тому ОСОБА_3 повинна відшкодувати різницю між реальними збитками і вартістю автомобіля після ДТП та вже виплачено сумою страхового відшкодування.

Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду з указаним позовом за захистом прав та законних інтересів.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 березня 2021 року вказану справу передано судді Ішуніній Л. М.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 24 березня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін та надано відповідачу 15-денний термін для надання відзиву.

24 травня 2021 року позивачем подано до суду заяву про зміну предмету позову, яку з урахуванням вимог частини третьої статті 49 ЦПК України прийнято судом.

25 травня 2021 року ухвалою суду змінено порядок судового провадження та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

02 листопада 2023 року до суду надійшло клопотання сторони відповідача про залучення до участі в справі МТСБУ в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог та про витребування у МТСБУ належним чином засвідчених копій матеріалів страхової справи в межах якої було здійснено виплату страхового відшкодування позивачу за результатами ДТП, що мало місце 01 жовтня 2020 року.

Ухвалою суду від 02 листопада 2023 року, занесеною до протоколу судового засідання, вищевказане клопотання задоволено в частині витребування доказів.

08 листопада 2023 року до суду надійшли витребувані докази.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позові, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомила.

Крім того, у встановлений судом строк, відповідач не скористалася своїм правом на подання відзиву, тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача.

Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом установлено, що відповідач 01 жовтня 2020 року о 20-20 год. в м. Києві по вул. В. Гетьмана, 4, керуючи транспортним засобом Toyota Auris, д.н.з. НОМЕР_1 , перед зміною напрямку руху не переконалася в безпечності і порушила вимоги дорожньої розмітки 1.3 та при розвороті скоїла зіткнення з автомобілем Ford Fusion, д.н.з. НОМЕР_2 та автомобілем BMW, д.н.з. НОМЕР_3 , що призвело до механічних пошкоджень та матеріальних збитків.

Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 22 грудня 2020 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні вказаної ДТП.

Згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 автомобіль Ford Fusion, д.н.з. НОМЕР_2 , належить на праві власності ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого на момент вчинення ДТП була застрахована у ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай», що підтверджується полісом № 144838150 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Водночас, ОСОБА_3 є власником автомобіля Toyota Auris, д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , однак на момент вчинення ДТП її цивільно-правова відповідальність, як власника транспортного засобу застрахована не була.

Враховуючи викладене, позивач звернувся до МТСБУ з повідомленням про ДТП та заявою про відшкодування майнової шкоди, заподіяної в результаті ДТП.

На підставі викладеного, МТСБУ прийняло рішення про виплату відшкодування шкоди позивачу в розмірі 130 000 грн, що відповідає ліміту відповідальності, визначеного полісом останнього.

08 лютого 2021 року позивачу було перераховано 130 000 грн, що підтверджується випискою по його картковому рахунку.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи № ВЕ-16/2021 від 07 травня 2021 року вартість відновлювального ремонту пошкоджень автомобіля Ford Fusion, д.н.з. НОМЕР_2 , який належить позивачу, завданих внаслідок ДТП, що відбулася 01 жовтня 2020 року, становить 681 853,11 грн. Вартість транспортного засобу до ДТП - 302 278,74 грн, вартість автомобіля після ДТП - 42 598,48 грн.

Таким чином, зі змісту вказаного висновку вбачається, що витрати на ремонт транспортного засобу позивача перевищують вартість транспортного засобу до ДТП, тобто він вважається фізично знищеним.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 14 липня 2020 року в справі № 525/1592/18, від 21 липня 2022 року у справі № 752/13375/19.

Звертаючись до суду, позивач посилався на те, що МТСБУ йому не було виплачено у повному обсязі належну йому суму відшкодування, тому просив її стягнути з відповідача.

Відповідно до частини шостоїстатті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина ОСОБА_3 встановлена постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 22 грудня 2020 року та доказуванню не підлягає.

Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, необхідна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) шкоди та її розміру; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; 4) вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У пункті 1 частини першої статті 1188 ЦК України вказано, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Частиною другою статті 22 ЦК України визначено, що збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Згідно з положеннями статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до частини першої статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Разом з тим, як вже встановлено судом, цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП застраховано не була.

При цьому, у відповідності до положень пункту 21.4 статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом.

Статтею 28 зазначеного Закону визначено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закону) транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до підпункту " а " пункту 41. 1 статті 41 зазначеного Закону, Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Так, на виконання вищевказаних положень Закону, у зв`язку з тим, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент вчинення ДТП застрахована не була, МТСБУ було здійснено відшкодування позивачу заподіяної майнової шкоди внаслідок ДТП в розмірі ліміту відповідальності - 130 000 грн, встановленої полісом позивача, однак виплаченої суми відшкодування виявилося недостатньою для відшкодування завданої ОСОБА_3 шкоди, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість вимоги позивача про відшкодування різниці між вартістю транспортно засобу до ДТП (302 278,74 грн), проведеною МТСБУ виплатою (130 000 грн), а також вартістю пошкодженого автомобіля після ДТП (42 598,48 грн), що у загальному розмірі становить 129 680,26 грн (302 278,74-8,48=129 680,26).

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач не надавши до суду відзив, наведені позивачем обставини не спростувала, доказів виплати коштів позивачу не надала.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині вимог про відшкодуваня майнової шкоди.

Що стосується вимог про відшкодування витрат, пов`язаних із проведенням експертиз, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

За положеннями статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до частини шостої статті 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Відповідно до рахунка-фактури № 18/01/21 від 27 січня 2021 року та № 22/04/21 від 26 квітня 2021 року, квитанції № 0.0..1 від 27 січня 2021 року та № 0.0..1 від 28 квітня 2021 року позивачем сплачено 3 575 грн та 4 576 грн за складання висновків експерта з проведення автотоварознавчого дослідження автомобіля засобами Ford Fusion, д.н.з. НОМЕР_2 .

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує не те, коли замовлено експертизу та отримано висновок експерта - до чи після звернення позивача до суду з позовом, а те, чи пов`язані безпосередньо ці витрати з розглядом справи.

Відтак, відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі. Відтак сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 листопада 2023 року у справі №712/4126/22).

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що при ухваленні рішення судом було враховано висновок експерта від 07 травня 2021 року та саме на нього посилався позивач при визначенні розміру відшкодування, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних з проведенням експертизи в сумі 4 576 грн, а витрати пов`язані із проведенням експертизи від 02 лютого 2021 року відшкодуванню не підлягають, оскільки позивачем не доведено, що вони пов`язані з розглядом справи.

Крім того, згідно з частиною першою статті 133 та частиною першою статті141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем, що включають судовий збір, підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених вимог, тобто в сумі 1 358,54 грн.

З огляду на викладене та керуючись статтями 21, 30, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статтями 1166, 1187, 1188, 1194 ЦК України, статтями 1-23,76-81, 89, 95, 131, 141, 258-259, 263-265, 273, 352, 354, 355 ЦПК, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 кошти в сумі 129 680,26 (сто двадцять дев`ять тисяч шістсот вісімдесят гривень 26 коп.) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати, пов`язані з проведенням експертизи в сумі 4 576 грн та 1 358,54 грн судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Л. М. Ішуніна