Справа № 352/686/24
Провадження № 2/352/299/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2024 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - Гриньків Д.В.,

секретар судового засідання Радишевська З.М.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до Тисменицької міської ради про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

І. Короткий зміст позовних вимог.

13.02.2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулися до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до Тисменицької міської ради про визнання права власності.

Свої позовні вимоги позивачі мотивували тим, що після смерті ОСОБА_4 , яка є матір`ю ОСОБА_1 та бабусею ОСОБА_3 , відкрилася спадщина на все її майно, а саме: будинковолодіння, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 . Спадщину після смерті матері позивач ОСОБА_1 прийняла, оскільки постійно проживала разом із нею на час відкриття спадщини. 23.11.2023 року звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини для оформлення права на вищевказане будинковолодіння, нотаріусом заведено спадкову справу, однак вивчивши документи нотаріус відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки вказане будинковолодіння належить до майна колгоспного двору, членом якого, окрім вказаних осіб, був ще чоловік позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 . Тому просить суд визнати право власності на 5/8 часток домоволодіння за ОСОБА_1 та 3/8 часток будинковолодіння за ОСОБА_3

ІІ.Стислий виклад позиції учасників справи.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивачів ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про час, дату та місце розгляду справи, до суду надіслав заяву, в якій зазначає, що не ставили питання щодо визнання спадщини відумерлою і на спадкове мано не претендують, розгляд справи просили проводити без участі представника Тисменицької міської ради.

ІІІ. Відомості про рух справи. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 14.02.2024 р. відкрито провадження в цивільній справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 11.03.2024 року підготовче провадження закрито та призначено справу до розгляду.

ІV. Фактичні обставини справи.

Згідно зі свідоцтвом про право власності на жилий будинок від 15.02.1991 р. головою колгоспного двору, що складається з житлового будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_2 , є ОСОБА_4 (а.с.13).

Згідно довідки Милуванського старостинського округу №5 Тисменицької міської ради №30 від 08.02.2024 року, домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_1 , станом на 1991 рік відносилося до типу колгоспного двору. В даному господарстві постійно проживали та продовжують проживати: голова домогосподарства ОСОБА_4 , 1913 року - померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , зять ОСОБА_5 1949 року народження, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочка ОСОБА_1 , 1952 року народження, онука ОСОБА_6 , 1988 року народження (а.с.12).

У копії свідоцтва про народження матір`ю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_7 (а.с.7).

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого 21.06.1975 року, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 21.06.1975 року уклали шлюб, після укладення шлюбу присвоєні прізвища " ОСОБА_8 "(а.с.7).

У відповідності до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого Рошнівською сільською радою народних депутатів Тисменицького району батьками ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_5 та ОСОБА_1 (а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 виданого 21.03.2001 року Милуванською сільською радою, актовий запис № 8 (а.с.6).

Згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №74859600 від 23.11.2023 року приватний нотаріус Секрета І.І. зареєструвала спадкову справу за №71613119 після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11).

У постанові про відмову у вчиненні нотаріальних дій, нотаріус Секрета І.І. відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 , так як останній належав членам колгоспного двору, головою якого була ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть виданого повторно 17.01.2024 року виконавчим комітетом Милуванської сільської ради Тисменицького району Івано-Фраківської області серії НОМЕР_4 вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер (а.с.9).

З довідки Милуванського старостинського округу №5 Тисменицької міської ради №41 від 04.03.2024 року вбачається, що ОСОБА_5 1949 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 постійно проживав та був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 по момент смерті. На день його смерті разом із ним постійно проживали та продовжують проживати дружина ОСОБА_1 , 1952 року народження, дочка ОСОБА_9 , 1988 року народження, онук ОСОБА_10 , 2006 року народження.

Відповідно до витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №76071587 від 04.03.2024 року приватний нотаріус Секрета І.І. зареєструвала спадкову справу за №72094464 після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно відповіді приватного нотаріуса Секрети І.І. від 05.03.2024 року №28/02-14 року після смерті ОСОБА_5 заведена спадкова справа №15/2024, однак у зв`язку із відсутністю документа власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 видати свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_1 та ОСОБА_6 неможливо.

V. Мотиви з яких виходить суд та норми права.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини та громадянина захищаються судом.

Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст.16 ЦК України може бути, зокрема, визнання права.

Виходячи з положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Статтями 121, 123 ЦК УРСР (в редакції 1963 року, що були чинними на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що майно колгоспного двору належить його членам в рівних частках на засадах спільної сумісної власності.

15 квітня 1991 року вступив в дію Закон України „Про власність. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 6 своєї постанови № 20 від 22.12.1995 р. "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" - положення статей 17, 18 Закону України "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року).

До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство.

Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

б) розмір частки члена двору визначається виходячи із рівності часток усіх його членів включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 1268 ЦК України в редакції, чинній на момент прийняття спадщини, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

У відповідності до вимог ст. 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Положеннями ч. 1 ст.1296 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно з положеннями ч.1ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

У відповідності до положень п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

VІ. Висновки суду.

Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене.

Оскільки встановлено, що ОСОБА_4 як голові колгоспного двору належав житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований в АДРЕСА_1 , після її смерті ОСОБА_1 належить 1/4 частки спадкового майна, а також як члену колгоспного двору належить 1/4 частки вказаного будинку та 1/8 частки після смерті чоловіка, а ОСОБА_3 належить 1/4 частка в будинковолодінні як члену колгоспного двору та 1/8 після смерті батька ОСОБА_5 , подали заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину, але з наведених вище причин нотаріус не може оформити право власності на вказане будинковолодіння, тому позов слід задовольнити та визнати за позивачем ОСОБА_1 5/8 часток та за ОСОБА_3 3/8 частки спірного майна в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавців.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 247, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, ст.ст.11, 15, 16, 182, 328, 392, 1216, 1218, 1223, 1233, 1296, 1297 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до Тисменицької міської ради про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 5/8 часток будинковолодіння в АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 3/8 часток будинковолодіння в АДРЕСА_1 .

Згідно ст.273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

позивачі: ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ;

ОСОБА_3 , АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ;

відповідач: Тисменицька міська рада, вул. Галицька, 17, м. Тисмениця, Івано-Франківський район, Івано-Франківська область, 77401, .

Рішення складене в повному обсязі 15.03.2024 року.

Суддя Тисменицького районного суду

Івано-Франківської області Гриньків Д.В.