Справа № 202/6659/23
Провадження № 2/202/164/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

судді Доценко С.І.

за участю секретаря Тарасової К.О.

представника позивача ОСОБА_1

представників відповідача Сисоєва Д., Вовк С.О., Кузішин С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління освіти Краматорської міської ради про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі, -

ВСТАНОВИВ:

12 квітня 2023 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник позивача, який, діючи в її інтересах, просить суд скасувати наказ управління освіти Краматорської міської ради № 28-к від 03.03.2023 року про звільнення позивачки ОСОБА_2 з посади завідувача Комунальним дошкільним навчальним закладом (ясел-садка) № 53 «Забава» комбінованого типу Краматорської міської ради ( надалі КДНЗ №53), за прогул без поважних причин , на підставі п.4 ст.40тКЗпП України, та поновити на посаді з 03.03.2023 року.

В обґрунтування поданої заяви представник позивача зазначив, що 02.01.2009 позивача було призначено на посаду завідувача ДНЗ № 53, який на тепер перейменований на КДН (ясел-садка) № 53 «Забава» комбінованого типу Краматорської міської ради. Після початку військової агресії рф проти України, наказом управління освіти Краматорської міської ради № 42 від 25.02.2022 було тимчасово припинено освітній процес у ДНЗ № 53. Відповідно до наказу управління освіти Краматорської міської ради № 53 від 25.04.2022 з 01.05.2022 оголошено простій для працівників закладів дошкільної освіти. Працівники ДНЗ № 53 з 26.03.2022 по 30.04.2022, згідно рекомендацій Управління освіти, знаходились у відпустках без збереження заробітної плати. За вимогою працівників всім надавались щорічні та соціальні відпустки. Відповідно до наказу Управління освіти № 153 від 23.09.2022 призупинено освітній процес в закладах дошкільної освіти до закінчення дії воєнного стану або до особливого розпорядження, у зв`язку з абсолютною неможливістю надання роботодавцем та виконання працівниками відповідної роботи. Позивач продовжувала виконувати свої посадові обов`язки з 24.02.2022 по 11.03.2022 року, перебуваючи безпосередньо на своєму робочому місці. Відповідно до наказу Управління освіти та відповідних наказів по ДНЗ №53 було припинено дію трудових договорів з усіма педагогічними працівниками та технічними працівниками з 01.10.2022 року, окрім завідувача , завгоспа( 1.0 ставки) сторожів ( 2.75 ставки), двірника (1.0 ставки).З метою збереження життя та здоров`я, уникнення негативних наслідків збройного конфлікту на території Донецької області, 15.03.2022 позивач разом с членами сім`ї виїхала спочатку до м. Вінниця, а 02.04.2022 року до м. Амстердаму Королівства Нідерландів, де і перебуває по теперішній час. Чоловік позивачки був прооперований в 2021 році з приводу онкологічної хвороби та потребує лікування та стороннього догляду. З 15.03.2022 по 07.04.2022 позивач знаходилась у щорічній відпустці, з 08.04.2022 по 30.04.2022 знаходилась у безоплатній відпустці. В період з 01.05.2022 по 31.07.2022 позивач щодня протягом робочого часу знаходилась на зв`язку та виконувала всі завдання керівництва. Відповідно до наказу управління освіти № 102 від 15.07.2022 для завідувачів ДНЗ було запроваджено дистанційну роботу з 01.08.2022 року. В період з 01.08.2022 по 30.09.2022 кожної п`ятниці до 12.00 позивачем надавались звіти про виконану роботу. Наказом № 189 управління освіти Краматорської міської ради від 31.10.2022 року «Про роботу керівників закладів дошкільної освіти з 10.11.2022 року було відновлено роботу керівників відповідних закладів в очному форматі. З 01.10.2022 по 22.11.2022 позивач знаходилась у щорічній відпустці. З 10.11.2022 ДНЗ №53 було призначено виконуючого обов`язки завідувача Жорину Олену Вікторівну. З 23.11.2022 по 20.02.2023 позивачу надано 90 днів відпустки як працівнику що виїхала за кордон. 13.02.2023 позивач надіслала заяву на ім`я начальника Управління освіти Сисоєва Д.В. з проханням надати їй відпустку без збереження заробітної плати згідно статті 26 ЗУ «Про відпустки», з урахуванням ч. 3 ст. 12 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» до припинення або скасування воєнного стану, але отримала відмову. 14.02.2023 позивач отримала повідомлення про необхідність приступити до виконання посадових обов`язків з 21.02.2023року безпосередньо на робочому місці згідно наказу управління освіти № 189 від 31.10.2022. 21.02.2023 року вона не повернулась в Україну та не стала до роботи у зв`язку з тим, що вона вважала , що запропоновані умови праці є небезпечними для її життя і здоров`я, тому що м. Краматорськ Донецької області, де знаходиться місце її роботи, знаходиться на території, де ведуться бойові дії (наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від № 309), а також вона опікувалась хворим чоловіком. 22.02.2023 позивачем було отримано лист від Управління освіти щодо надання пояснень про відсутність на робочому місці. 23.02.2023 позивач надала управлінню освіти пояснення щодо неможливості присутності на робочому місці в очному форматі. 03.03.2023 року позивач отримала наказ Управління освіти № 28-к від 03.03.2023 про її звільнення за прогул без поважних причин на підставі п. 4. ст. 40 КЗпП України. Позивач вважає звільнення незаконним оскільки відсутність позивача на роботі відбулась з поважних причин і не є прогулом. Тому позивач вважає, що наявні всі правові підстави для скасування наказу про її звільнення та поновлення на роботі.

Управлінням освіти Краматорської міської ради надано відзив на позовну заяву в якому зазначено, що позивачка є керівником ДНЗ на яку Законом України « Про освіту» ( ст.26), Статуту установи, та відповідно до посадової інструкції покладені адміністративні та організаційно розпорядчі функції. А саме, фінансово-господарська діяльність установи, призначення та звільнення з посади працівників, визначати функціональні обов`язки, представляти установу у відносинах з державними органами,органами місцевого самоврядування ,юридичними та фізичними особами та інше. Наказом № 189 управління освіти Краматорської міської ради від 31.10.2022 року «Про роботу керівників закладів дошкільної освіти з 10.11.2022 року було відновлено роботу керівників відповідних закладів в очному форматі з метою належної організації господарчого управління (підтримки технічного стану будівель, прилеглої території, зберігання та передання продуктів харчування). Як і інші керівники, позивач була повідомлена про необхідність приступити до роботи в очному форматі, та було роз`яснено про можливість скористатись правом на відпустку, в обсязі,передбаченому ч.4 ст.12 ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану». Позивач реалізувала своє право на відпустки, в тому числі і на відпустку тривалістю 90 днів без збереження заробітної плати. В подальшому, відповідно до ч.3 ст.12 Закону «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану , це право роботодавця надавати відпустку без збереження заробітної плати без обмеження строку, встановленого ч.1 ст.26 Закону України «Про відпустки». Тому в подовженні відпустки без збереження заробітної плати було відмовлено, тому що умови потребували безпосередньої участі керівника установи для організації роботи. Листом управління освіти Краматорської міської ради від 14.02.2023 року №30.01-21/150 позивачку було належним чином повідомлено про закінчення терміну відпустки без збереження заробітної плати ,та попереджено про можливе притягнення до дисциплінарної відповідальності у випадку якщо позивач не стане до виконання своїх посадових обов`язків. Позивачка після закінчення відпустки на роботу не вийшла. На вимогу дати пояснення пояснила, що її не влаштовують умови праці в очному форматі тому що, на її думку, існує загроза для життя її та членів її родини а тому вона залишилась за кордоном та опікується хворим чоловіком. Будь-яких доказів на підтвердження поважності причин невиходу на роботу не подала, тому роботодавцем під час проведення службової перевірки причини, про які заявила позивачка, визнані неповажними, її відсутність на роботі визнана прогулом без поважних причин і наказом управління освіти Краматорської міської ради № 28-к від 03.03.2023 року позивачку було звільнено з займаної посади за прогул без поважних причин на підставі п.4 ст.40тКЗпП України. В задоволенні позову просив відмовити тому що , позивачка як керівник закладу, в підпорядкуванні якої перебувають працівники,та яка несе матеріальну відповідальність за збереження майна закладу, з об`єктивних причин не може належним чином виконувати свої професійні обов`язки дистанційно із-за кордону.

Позивачем надано відповідь на відзив в якому зазначено ,що 07.12.2022 року Міністерством освіти і науки України надано відповідь колезі позивачки ОСОБА_3 , в якому працівникам закладів освіти в умовах воєнного стану в Україні чи окремих її місцевостях, які вимушені були змінити місце проживання, залишити робоче місце, незалежно від місця їх проживання гарантується організація освітнього процесу в дистанційнім форматі ,або в будь-якій іншій формі що є найбільш безпечною для його учасників. Вважає перебування безпосередньо на робочому місці небезпечним тому що ДНЗ немає укриття.

Відповідачем надані заперечення в яких зазначено, що, на момент скасування для керівників дистанційного режиму роботи м. Краматорськ Донецької області не існувала реальна небезпека для життя та здоров`я працівникі , тому що територія м.Краматорська не відносилось до територій на яких ведуться бойові дії та тимчасово окупованої території. А, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції та тимчасово окупованих територій від 22.12.2022 № 309 Краматорськ Донецької області відноситься до території можливих бойових дій. На підставі роз`яснень Міністерства з питань реінтеграції та тимчасово окупованих територій, на території можливих бойових дій можливо забезпечувати функції держави, до яких може повертатись населення, втім періодично піддаються ворожим обстрілам.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити, тому що рішення про звільнення було прийнято без врахування поважних причин невиходу на роботу, не були забезпечені безпечні умови праці. Також просив покласти на відповідача понесені позивачем судові витрати на професійну правничу допомогу, надання якої підтверджено документально в сумі 12000 гривень.

Представники відповідача просили відмовити в задоволенні позовних вимог тому що позивач не є просто працівником , а є керівником установи, на яку покладено адміністративні організаційно-розпорядчі функції. В її підпорядкуванні перебували технічні працівники , яким вона має визначати роботу і роботу яких вона має контролювати. Також несе відповідальність за майно ДНЗ Вона має право першого підпису документів ДНЗ, . Тому, вона не може , перебуваючи за кордоном, виконувати свої обов`язки, або тривалий час її обов`язки не можуть покладатись на інших осіб. На території Краматорська не ведуться бойові дії та немає прямої загрози для життя, тому в таких умовах прийнято рішення відновити для керівників закладів очну роботу для виконання ними своїх обов`язків. Судові витрати на професійну правничу допомогу не пропорційні складності справи та обсягу допомоги.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступні фактичні обставини.

Так,судом встановлено, що позивачка в період з 02.01.2009 року по 03.03.2023 року перебувала на посаді завідуючої КДНЗ №53 «Забава» комбінованого типу Краматорської міської ради, що підтверджується копією трудової книжки, копією наказу №65 к управління освіти Краматорської міської ради від 29.12.2008 року про призначення на посаду ( а.с.30, 161).

Відповідно до статуту КДНЗ (ясел садку) №53 «Забава» комбінованого типу Краматорської міської ради, затвердженого рішенням міської ради 10.10.2014 року №42/VI-217, заклад є комунальним закладом дошкільного виховання ,підпорядковується в своїй діяльності управлінню освіти Краматорської міської ради (розділ І, п.1.1., 1.5 ) Розділом VIII визначено порядок управління ДНЗ, відповідно до якого управління здійснює управління освіти Краматорської міської ради (п.п.8.1), а безпосереднє керівництво роботою закладу - його завідувач, який призначається і звільняється з посади начальником управління освіти із дотриманням чинного законодавства (п.п. 8.2). Відповідно до визначених обов`язків, серед іншого керівник здійснює керівництво та контроль за діяльністю ДНЗ,діє від імені установи , представляє ДНЗ в усіх державних і інших органах. Укладає угоди з юридичними та фізичними особами. Розпоряджається та відповідає за збереження його матеріально-технічної бази ,приймає, звільняє працівників ДНЗ, видає в межах повноважень накази, розпорядження,затверджує правила внутрішнього трудового розпорядку, посадові інструкції працівників ( а.с.155-160).

Відповідно до посадової інструкції завідуюча ДНЗ №53 ОСОБА_2 підпорядковується безпосередньо начальнику управління освіти Краматорської міської ради та має визначені права та обов`язки. ( а.с.162-169)

Таким чином, за своїми посадовими обов`язками, позивач була наділена організаційно - розпорядчими функціями які полягали в прийомі - звільненні з роботи, здійсненні керівництва та контролю за виконанням своїх обов`язків членами трудового колективу. Також на неї, як на керівника закладу, були покладені адміністративно-господарські функції, які полягали в управлінні та розпорядженні в установчому порядку майном ДНЗ та покладено відповідальність за збереження його матеріально-технічної бази.

Після початку збройної агресії рф робота ДНЗ №53 наказом управління освіти Краматорської міської ради № 42 від 25.02.2022 було тимчасово припинено освітній процес у закладах дошкільної освіти з 28.02.2022 12.03.2022 включно ДНЗ № 67.( а.с.33)

Відповідно до наказу управління освіти Краматорської міської ради № 53 від 25.04.2022 з 01.05.2022 оголошено простій для працівників закладів дошкільної освіти (далі ЗДО) (а.с.34), який був продовжений для працівників закладів дошкільної освіти з 01.06.2022 року по 31.07.2022 року (наказ управління освіти №72 від 20.05.2022 року (а.с. 35), наказ управління освіти Краматорської міської ради №91 від 23.06.2022 року (а.с. 36 )

Наказом управління освіти Краматорської міської ради №100 від 14.07.2022 року було визначено канали офіційного зв`язку ( а.с.37)

Наказом управління освіти Краматорської міської ради №101 від 15.07.2022 року з 01.08. 2022 року виведені з простою керівники закладів дошкільної освіти ( а.с.38)

Наказом управління освіти Краматорської міської ради №102 від 15.07.2022 року з 01.08.2022 року по 31 .08.2022 року керівникам закладів дошкільної освіти запроваджено дистанційну роботу, згідно з заявами працівників ( а.с.40).

Наказом управління освіти Краматорської міської ради №104 від 19.07.2022 року з 01.08.2022 року продовжено простій для працівників ЗДО, окрім завідувачів закладів (а.с.40).

Наказом управління освіти Краматорської міської ради №121 від 22.08.2022 року у зв`язку із військовою агресією рф з 01.09.2022 року до 21.11.2022 року або до фактичного відновлення роботу закладів призупинено дію трудових договорів з працівниками закладів дошкільної освіти за виключенням завідувачів для забезпечення загального управління закладом, завідуючих господарством - для забезпечення належного догляду за матеріальними цінностями, технічними працівниками у розмірі 2.0 ставки для забезпечення технічного обслуговування будівлі та прилеглої території закладу, сторожів у розмірі 2,75 ставки для забезпечення охорони закладу.( а.с.41)

Наказом управління освіти Краматорської міської ради №130 від 29.08.2022 року продовжено дистанційний режим роботи керівникам ЗДО згідно із заявами працівників ( а.с. 42)

Відповідно до наказу управління освіти Краматорської міської ради № 153 від 23.09.2022 керівникам ЗДО наказано призупинити освітній процес в закладах дошкільної освіти до закінчення дії воєнного стану або до особливого розпорядження, у зв`язку з абсолютною неможливістю надання роботодавцем та виконання працівниками відповідної роботи, окрім завідуючих господарством, технічних працівників у розмірі 2.0 ставки, сторожів у кількості 2,75 ставки (а.с.43-44 ).

Наказом управління освіти Краматорської міської ради №184 від 25.10.2022 року продовжено дистанційну роботу, в тому числі і керівникам ЗДО, згідно з заявами працівників та визначено порядок взаємодії керівників закладів з управлінням освіти Краматорської міської ради за допомогою офіційних каналів електронного зв`язку, визначених в наказі №100 «Про визначення офіційних каналів електронного зв`язку «від 14.07.2022 року та надання звітів про виконану роботу .( а.с.45)

Наказом управління освіти Краматорської міської ради № 189 від 31.10.2022 зобов`язано керівникам закладів дошкільної освіти з 10.11.2022 стати до роботи в очному форматі з дотриманням встановленого у закладі режиму праці для забезпечення належної роботи з організації підтримки технічного стану будівель, прилеглої території закладів освіти ,зберігання та передання продуктів харчування,зберігання матеріальних цінностей ( а.с. 74,89)

Відповідно до копії заяви, позивачка 13.02.2023 року зверталась до начальника управління Краматорської міської ради про надання відпустки без збереження заробітної плати з 21.02.2023 року до дня припинення або скасування дії воєнного стану, у зв`язку із необхідністю виїхати за межі України із-за ризиків для життя та гуманітарну ситуацію у місті ,що пов`язано з військовими діями та їхніми наслідками. На заяві зазначена резолюція керівництва « Заперечую у зв`язку зі службовою необхідністю» ( а.с.46)

Повідомленням управління освіти Краматорської міської ради від 14.02.2023 року позивачку, як керівника ДНЗ №53, письмово повідомлено, що 20.02.2023 року спливає термін її відпустки без збереження заробітної плати наданої відповідно до ст.12 Закону України « Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» та зазначено, що 21.02.2023 року їй необхідно приступити до виконання посадових обов`язків як керівника закладу.( а.с.90)

23.02.2023 року управління освіти Краматорської міської ради звернулась до керівника ДНЗ №53 ОСОБА_2 для надання пояснень щодо відсутності її на роботі 21.02.2023 року та повідомити де знаходяться печатка закладу та правовстановлюючі документи ( а.с.48)

22.02.2023 року ОСОБА_4 надала пояснення щодо відсутності на робочому місці, пояснивши , що вона не може бути на робочому місці тому що вона вважає, що є ризики для життя внаслідок військової агресії рф. Пояснила, що з 30.03.2022 року вона із сім`єю перебуває за кордоном України та опікується хворим чоловіком. Дистанційно виконувала свої обов`язки сумлінно. 13.02.2023 року направила заяву про надання відпустки без збереження заробітної плати до закінчення військового стану , але їй відмовлено.

Таким чином, судом встановлено, що позивачка після закінчення відпустки 21.02.2023 року не приступила до виконання своїх посадових обов`язків в очному режимі , відповідно до наказу роботодавця.

Актом про результати службового розслідування відсутності ОСОБА_2 на робочому місці від 27.02.2023 року встановлено, що ОСОБА_2 належним чином була повідомлена про наказ управління освіти від 31.10.2022 №189 « Про роботу керівників закладів дошкільної освіти про переведення з 10.11.2022 року, у встановлений час не стала до роботи , зазначені нею причини визнані неповажними а відсутність на роботі прогулом без поважних причин ( а.с 50).

Наказом управління освіти Краматорської міської ради № 28-к від 03.03.2023 ОСОБА_2 було звільнено за прогул без поважних причин на підставі п. 4. ст. 40 КЗпП України (а.с.52)

Таким чином, предметом позову в зазначеній справі є вимога про незаконне звільнення та поновлення на роботі працівника , яка звільнена з займаної посади за ініціативою роботодавця за порушення трудової дисципліни на підставі п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України в умовах воєнного стану .

Вирішуючи спір, суд виходить з того, що однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Статтею 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно з п. 4 ч.1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий договір до закінчення строку його чинності, можуть бути розірвані роботодавцем у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Відповідно до ст. 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження роботодавця, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна роботодавця, з яким укладено трудовий договір.

Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення.

відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується роботодавцем безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Згідно ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення роботодавець повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення .

У справах, в яких оспорюється незаконне притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення, саме роботодавець повинен довести, що застосування таких заходів стягнення відбулося без порушення законодавства про працю.

Відповідно до частини третьої статті 29 КЗпП ознайомлення працівників з наказами (розпорядженнями), повідомленнями, іншими документами роботодавця щодо їхніх прав та обов`язків допускається з використанням визначених у трудовому договорі засобів електронного зв`язку. У такому разі підтвердженням ознайомлення вважається факт обміну відповідними електронними документами між роботодавцем та працівником.

Відповідно до ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені ст. 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 Конституції України.

Статтею 43 Конституції України гарантується право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Проте до переліку прав, які не можуть бути обмежені в будь-якому разі, права, гарантовані цією статтею, не належать.

Указом Президента України від 24.02.2022р. № 64/2022«Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022р., в Україні введено воєнний стан у зв`язку із збройною агресією рф проти України, який неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу.

Воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Зважаючи на викладене, з 24.02.2022 року , з моменту введення воєнного стану та до його скасування у встановленому Законом порядку ,відповідно до положень ст. 64 Конституції України та згідно з п. 3 цього Указу, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, в тому числі й право громадян на працю.

15.03.2022р. прийнято Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» № 2136-IX, який визначає особливості трудових відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Частинами першою та другою Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» встановлено, що на період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина відповідно до статей 43, 44 Конституції України. У період дії воєнного стану не застосовуються норми законодавства про працю у частині відносин, врегульованих цим Законом.

Згідно з п. 2 Прикінцевих положень КЗпП України (в редакції Закону № 2136-IX від 15.03.2022р.) під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», діють обмеження та особливості організації трудових відносин, встановлені Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

Таким чином, положення Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», які регулюють деякі аспекти трудових відносин, мають пріоритетне застосування на період дії воєнного стану.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про відпустки» за сімейними обставинами та з інших причин працівнику може надаватися відпустка без збереження заробітної плати на термін, обумовлений угодою між працівником та власником або уповноваженим ним органом, але не більше 15 календарних днів на рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» у період дії воєнного стану надання працівнику щорічної основної відпустки за рішенням роботодавця може бути обмежено тривалістю 24 календарні дні за поточний робочий рік. Якщо тривалість щорічної основної відпустки працівника становить більше 24 календарних днів, надання не використаних у період дії воєнного стану днів такої відпустки переноситься на період після припинення або скасування воєнного стану.

Згідно з ч. 2 ст. 12 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» у період дії воєнного стану роботодавець може відмовити працівнику у наданні будь-якого виду відпусток (крім відпустки у зв`язку вагітністю та пологами та відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку), якщо такий працівник залучений до виконання робіт на об`єктах критичної інфраструктури.

У період дії воєнного стану роботодавець може відмовити працівнику у наданні невикористаних днів щорічної відпустки. Норми частини сьомої статті 79, частини п`ятої статті 80 Кодексу законів про працю України та частини п`ятої статті 11, частини другої статті 12 Закону України "Про відпустки" у період дії воєнного стану не застосовуються.

Ч. 3 ст. 12 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» визначає, що протягом періоду дії воєнного стану роботодавець на прохання працівника може надавати йому відпустку без збереження заробітної плати без обмеження строку, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про відпустки".

Згідно з ч. 4 ст. 12 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» у період дії воєнного стану роботодавець за заявою працівника, який виїхав за межі території України або набув статусу внутрішньо переміщеної особи, в обов`язковому порядку надає йому відпустку без збереження заробітної плати тривалістю, визначеною у заяві, але не більше 90 календарних днів, без зарахування часу перебування у відпустці до стажу роботи, що дає право на щорічну основну відпустку, передбаченого пунктом 4 частини першої статті 9 Закону України "Про відпустки".

З урахуванням встановлених обставин та наведених правових норм суд приходить до висновку, що позов не може бути задоволений із наступних підстав.

Позивач з 02.01.2009 року по 02.03.2023 року перебуваючи на посаді завідуючої дитячого навчального закладу №53 «Забава» комбінованого типу Краматорської міської ради , управління яким, здійснює управління освіти Краматорської міської ради, за своїми посадовими обов`язками була наділена організаційно - розпорядчими функціями які полягали в прийомі - звільненні з роботи, здійсненні керівництва та контролю за виконанням своїх обов`язків членами трудового колективу. Також на неї, як на керівника закладу, були покладені адміністративно-господарські функції, які полягали в управлінні та розпорядженні в установчому порядку майном ДНЗ та покладено відповідальність за збереження його матеріально-технічної бази.

Після початку збройної агресії рф робота ДНЗ №53 було припинення освітнього процесу, а робота закладу була переведена в режим дистанційної роботи. Але ж в підпорядкуванні позивачки як керівника закладу, залишились технічні працівники, робота яких була направлена на забезпечення збереження майна закладу, а саме - завідуючі господарством - для забезпечення належного догляду за матеріальними цінностями, технічні працівники у розмірі 2.0 ставки для забезпечення технічного обслуговування будівлі та прилеглої території закладу, сторожи у розмірі 2,75 ставки для забезпечення охорони закладу . Таким чином, в підпорядкуванні позивачки.

З 02.04.2022 року позивач виїхала із України до м. Амстердаму , де і перебуває до теперішнього часу.

Дистанційний режим роботи закладу продовжувався неодноразово до 09.11.2022 року, а з 10.11.2022 року управлінням освіти Краматорської міської ради було наказано керівникам закладів дошкільної освіти стати до роботи в очному форматі, про що позивач була повідомлена по встановленим засобам зв`язку.

Судом встановлено, що позивач скористалась своїм правом на відпустку та на відпустку без збереження заробітної плати в максимально встановлених розмірах та її заява на продовження дії відпустки до закінчення воєнного стану не була задоволена роботодавцем ( що, відповідно до норм Закону "Про відпустки", Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» є правом роботодавця), про що вона була належним чином повідомлена .

Судом встановлено, що роботодавець попередив позивачку завчасно про закінчення строку відпустки 20.02.2023 року та необхідність стати до роботи в очному порядку з 21.02.2023 року та попереджено про наслідки невиходу на роботу без поважних причин .

Позивач із тексту позовної заяви визнає, що була обізнана про наказ управління освіти Краматорської міської ради про скасування режиму дистанційної роботи та необхідності 21.02.2023 року стати до роботи в очному форматі, але на роботу не вийшла, подала пояснення на вимогу роботодавця.

Пояснення позивача по своїй суті виражають небажання виконувати наказ управління освіти та виходити на роботу до закінчення воєнного стану в Україні з посиланням на небезпечні умови праці та хворобу чоловіка, яким вона опікується.

За результатами службового розслідування доводи позивача, викладені в поясненнях, не були прийняті як поважні причини невиходу на роботу, тому що не підтверджені доказами , а її відсутність на робочому місті була визнана прогулом без поважних причин, що стало підставою для її звільнення 03.03.2023 року за ініціативою роботодавця на підставі п.4 ч1 ст.40 КЗпП .

На думку суду, при таких обставинах у відповідача, як роботодавця, були достатні правові підстави для притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності за грубе порушення трудової дисципліни, яким є прогул без поважної причини, тому що вона не стала до роботи після закінчення відпустки 21.02.2023 року, та для розірвання з нею трудового договору за ініціативою роботодавця на підставі п.4 ч.1 ст.40 КЗпП.

Прогул є грубим порушенням трудової дисципліни , а тому застосований роботодавцем захід дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з займаної посади є , на думку суду, соразмірним тяжкості дисциплінарного порушення.

Суд вважає, що управлінням освіти Краматорської міської ради, яке є уповноваженою особою в цих правовідносинах, було додержано строки притягненнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності, передбачені ст.148 КЗпП , та додержано встановлений ст.149 КЗпП порядок застосування дисциплінарних стягнень .

Суд погоджується з доводами відповідача про неможливість належного виконання позивачем трудових обов`язків дистанційно , при перебуванні за межами України, тому що позивач займала керівну посаду, відповідно до якої була представником закладу у відносинах з органами державної влади, місцевого самоврядування, фізичними і юридичними особами, мала право першого підпису, на неї покладені організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, які потребували від неї в умовах воєнного стану належним чином виконувати свої трудові обов`язки по організації роботи підлеглих працівників та забезпеченню збереження майна закладу та додержання трудової дисципліни .

Також, суд зауважує , що на момент судового розгляду позивачка продовжує перебувати за межами України і на момент судового розгляду представник позивача не довів, що позивачка має намір повернутись в Україну та стати до виконання своїх обов`язків, як керівника закладу в встановленому роботодавцем порядку.

Суд не приймає як доказ подану позивачем в обґрунтування своїх доводів про поважність причин невиходу на роботу роз`яснення Служби освітнього омбудсмена , які надані на ім`я ОСОБА_5 про те що засновник закладу освіти не може примушувати керівників закладів освіти перебувати на території закладу освіти, який перебуває в зоні бойових дій.

Так, на момент наказу про запровадження для керівників закладів дошкільної освіти Краматорської міської ради очного формату роботи , та на момент , коли позивачка мала стати до роботи, м. Краматорськ Донецької області, де знаходилось робоче місце позивача, не відносилось до територій на яких ведуться бойові дії та не було тимчасово окупованою територією. Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції та тимчасово окупованих територій від 22.12.2022 №309 Краматорськ Донецької області відноситься до території можливих бойових дій. На підставі роз`яснень Міністерства з питань реінтеграції та тимчасово окупованих територій, на території можливих бойових дій можливо забезпечувати функції держави , до яких може повертатись населення, втім періодично піддаються ворожим обстрілам. В м. Краматорськ функціонують органи державної влади та місцевого самоврядування.

Окрім того, суд звертає увагу на те , що ст.15 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено, що під час війни або іншої суспільної небезпеки, яка загрожує життю нації, будь-яка держава може вживати заходів, що відступають від її зобов`язань за цією Конвенцією, виключно в тих межах, яких вимагає гострота становища, і за умови, що такі заходи не суперечать іншим її зобов`язанням згідно з міжнародним правом.

Тому, суд вважає, що позивач могла виконувати покладені на неї обов`язки , передбачені трудовим договором, в межах визначених наказом роботодавця.

Також суд не приймає як докази поважності причини невиходу на роботу посилання на хворобу чоловіка , тому що із наданих доказів встановлено, що діагноз був поставлений чоловіку ще в 2021 році, до виникнення спірних правовідносин, і доводи позивача про те що вона здійснює догляд за хворим чоловіком, і що він потребує такого стороннього догляду не підтверджені належними доказами.

На думку суду, в умовах воєнного стану, на керівника установи будь - якого рівня будь-якого закладу покладається особлива відповідальність. Маючи можливість виконувати обов`язки, передбачені трудовим договором, керівник не може знаходитись осторонь процесів, які відбуваються в державі та має робити все необхідне для організації роботи своєї ланки для зміцнення потужності держави, не перекладаючи свої обов`язки на іншу особу до закінчення правового режиму воєнного стану .

При цьому, якщо позивач вважала для себе запропоновані умови роботи в очному форматі неприйнятними, та не мала наміру повертатись в Україну до закінчення воєнного стану, то, отримавши відмову роботодавця продовжити відпустку без збереження заробітної плати до закінчення воєнного стану, вона мала достатньо часу ініціювати розірвання трудового договору за угодою сторін ( п.1 ч.1 ст.36), чи за власною ініціативою, у зв`язку неможливістю продовжувати роботу (ст. 38 КЗпП ).

Таким чином в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Судові витрати по справі складаються із судового збору в сумі 1073.60 грн .та заявлених позивачем витрат на правничу допомогу .

Враховуючи, що на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору, то його слід віднести за рахунок держави.

Відповідно до ст.142 ЦПК України ,враховуючи, що в задоволенні позову відмовлено, судові витрати на професійну правничу допомогу несе позивач.

Керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в повному обсязі в задоволенні позову ОСОБА_2 до Управління освіти Краматорської міської ради про скасування наказу про звільнення №28- к від 03.03.2023 року та поновлення на роботі.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя С. І. Доценко