Провадження № 2/202/1859/2024
22 березня 2024 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,
за участю секретаря Пеки Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
Позивач ОСОБА_1 у листопаді 2021 року звернулася до Краматорського міського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 24 вересня 1993 року між нею та відповідачем Краматорським міським відділом реєстрації актів цивільного стану зареєстровано шлюб. Від цього шлюбу позивач та відповідач неповнолітніх дітей не мають. Позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося. З кінця 2010 року сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Шлюб існує формально.
Подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечити інтересам позивача.Наведене зумовило позивача звернутись до суду з відповідною позовною заявою.
Ухвалою судді Краматорськогоміського суду Донецької області від 21 грудня 2021 року відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, розпорядженням голови Верховного Суду від 15.03.2022 року за № 8/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (Краматорський міський суд Донецької області)» було змінено територіальну підсудність судових справ Краматорського міського суду Донецької області Індустріальному районному суду міста Дніпропетровська.
Рішенням Вищої ради правосуддя від 25 липня 2023 року № 747/0/15-23 «Про зміну територіальної підсудності судових справ Краматорського міського суду Донецької області» змінено з 07 серпня 2023 року територіальну підсудність судових справ Краматорського міського суду Донецької області шляхом її передачі до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області.

Водночас згідно з цим рішенням Вищої ради правосуддя Індустріальному районному суду міста Дніпропетровська належить продовжити розгляд справ, які надійшли до 06 серпня 2023 року включно на розгляд цього суду у порядку, визначеному частиною сьомою статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», та відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 15 березня 2022 року № 8/0/9-22.

Отже, судові справи, які станом на день видання Верховним Судом розпорядження від 15.03.2022 року за № 8/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (Краматорський міський суд Донецької області)» перебували в провадженні Краматорського міського суду Донецької області, підсудні Індустріальному районному суду міста Дніпропетровська, що узгоджується з позицією Ради суддів України, викладеною у рішенні від 17.08.2023 року.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 листопада 2023 року, головуючим суддею у розгляді вказаної заяви визначено суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 24 листопада 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбуприйнято до провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 та її представник, адвокат Борозенцев С.В., у судове засідання не з`явились, натомість представником позивача через систему «Електронний суд» подано заяву, відповідно до якої просив розглядати справу без участі позивача та її представника. Наполягали на задоволенні позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням. Причину неявки суду не повідомив, відзиву, заяв, заперечень до суду не надавав. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що 24 вересня 1993 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 ») уклали шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану м. Краматорська Донецької області, про що в Книзі реєстрації актів про укладання шлюбу зроблено запис за № 1182.

Також встановлено, що між сторонами фактично припинені шлюбні стосунки, сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не мають спільних неповнолітніх дітей, між ними примирення неможливе.

На даний час між позивачем та відповідачем відсутній майновий спір.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя.

Суд враховує, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони не бажають поновлювати стосунки, будь-яких заходів до примирення не приймають, доказів протилежного не надано, збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, а тому надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним.

Причиною розпаду сім`ї є протилежні погляди на шлюб та сім`ю.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення.

Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Враховуючи, що позивачем ОСОБА_1 не заявлено клопотання про зміну прізвища після розірвання шлюбу, суд вважає необхідним після розірвання шлюбу прізвище позивача не змінювати.

Таким чином, суд вважає, що сімейно-шлюбні відносини припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася остаточно та не може бути відновлена.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується вимогами ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої сплачені позивачем судові витрати підлягають стягненню на її користь з відповідача.

Відповідно до частини четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 104, 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12, 141, 259, 263-265, 268, 280-285 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 ») та ОСОБА_2 , зареєстрований 24 вересня 1993 року Відділом реєстрації актів цивільного стану м. Краматорська Донецької області, актовий запис № 1182 розірвати.

Прізвище ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складений 22 березня 2024 року.

Суддя Л.П. Слюсар