Справа № 939/711/24
РІШЕННЯ

Іменем України

22 березня 2024 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого - судді Стасенка Г.В.,

за участі секретаря судового засідання - Клопот О.О.,

заявника - ОСОБА_1 ,

представника заявника - адвоката Сікача О.М.,

заінтересованої особи - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому в залі судових засідань Бородянського районного суду в селищі Бородянці Бучанського району Київської області по вул. Шевченка, 3 цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , що діє в інтересах своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , заінтересована особа - ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника - адвокат Сікач О.М. звернувся до суду в інтересах заявника ОСОБА_1 з вказаною заявою, обґрунтовуючи її тим, що він (заявник) проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 з 2015 року по 2021 рік і в період спільного проживання у сторін народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Починаючи з 2021 року між заявником та ОСОБА_2 стосунки погіршилися, почалися сварки та суперечки на побутовій основі, у кожного з`явилося власне бачення побудови планів на майбутнє, плани виховання та розвитку дітей, а тому заявник залишив належну йому на праві власності квартиру, що знаходиться в м. Вишгороді, для проживання в ній ОСОБА_2 з їхніми спільними дітьми, а сам став проживати окремо. Проживаючи окремо, заявник на постійній основі допомагав дітям та забезпечував їх всім необхідним, але починаючи з липня 2022 року поведінка ОСОБА_2 стосовно заявника та їх спільних дітей кардинально змінилася, ОСОБА_2 перестала здійснювати належний догляд за дітьми, займатися їх вихованням, перешкоджала заявнику у зустрічах з дітьми, постійно вигадуючи різні причини; з метою захисту своїх прав на участь у вихованні дітей заявник звернувся до служби у справах дітей та сім`ї Вишгородської міської ради і рішенням ради йому було встановлено порядок участі батька у вихованні малолітніх дітей, проте ОСОБА_2 систематично порушувала визначений графік зустрічі заявника з дітьми. З 12 листопада 2022 року діти стали проживати із заявником, оскільки ОСОБА_2 привела їх у відділок поліції з вимогою забрати у неї дітей та передати їх заявнику, при цьому діти були налякані. Заявник влаштував дітей до дитячого закладу, де вони отримували належний догляд, але 20 грудня 2022 року ОСОБА_2 забрала молодшого сина з садочку до себе і відмовилася повернути його батьку. Поведінка ОСОБА_2 була незрозуміла, халатна та байдужа по відношенню до дітей, а тому рішенням Бучанської міської ради було визначено місце проживання дітей разом із батьком в АДРЕСА_1 ; про це рішення заявник повідомив ОСОБА_2 , але вона відмовилася повернути дитину, а заявник на свою адресу почув негативні та образливі слова. В подальшому, з метою убезпечити дітей від негативного впливу матері, у лютому 2023 року заявник звернувся до суду із заявою про визначення місця проживання дітей з батьком, але навіть після прийняття судом рішення на його користь ОСОБА_2 молодшого сина заявнику не повернула; лише за допомогою працівників поліції вдалося забрати дитину, але все це супроводжувалося агресивною поведінкою ОСОБА_2 , яка постійно висловлювалася нецензурною лайкою та погрожувала фізичною розправою в присутності дітей. Така агресивна поведінка ОСОБА_2 по відношенню до заявника, постійне висловлювання погроз, образ, принижень, влаштування скандалів, а також халатне та безвідповідальне ставлення до дітей, не є характерним для матері, яка також могла агресивно себе поводити і застосувати до дітей фізичне насильство, і, на думку заявника, викликано психічним захворюванням ОСОБА_2 .

Просив суд видати обмежувальний припис терміном до 15 вересня 2024 року, яким заборонити ОСОБА_2 наближатися ближче ніж на 200 метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 та неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , а також місця навчання, роботи та інших місць їх частого відвідування.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву підтримав і викладене підтвердив. Крім того суду пояснив, що ОСОБА_2 поводить себе агресивно, діти не бажають з нею проживати; на даний час діти проживають з ним, відвідують школу та дитячий садок і для їх безпеки просив суд видати обмежувальний припис терміном до 15 вересня 2024 року.

Представник заявника - адвокат Сікач О.М. також заяву підтримав і викладене підтвердив.

Заінтересована особа ОСОБА_2 суду пояснила, що вона проживала разом з ОСОБА_1 з 2015 року по 2021 рік, вони мають двох спільних дітей; на даний час вони проживають окремо; їй відомо, що є рішення суду про проживання дітей з батьком і діти на даний час живуть з батьком в с. Блиставиці, а саме син ОСОБА_5 проживає з батьком з листопада 2022 року, а син ОСОБА_6 - з лютого 2023 року; у заявника вона вдома була в жовтні 2023 року, заперечень стосовно винесення обмежувального припису щодо заборони їй наближатися до місця проживання заявника вона не має, але її цікавить лише можливість бачитися з дітьми.

Вислухавши пояснення заявника ОСОБА_1 і представника заявника - адвоката Сікача О.М., заінтересованої особи ОСОБА_2 , дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Ніжині Чернігівської області і зареєстрований в АДРЕСА_2 , що підтверджується копією паспорта громадянина України. (а. с. 10-11)

Відповідно до копії свідоцтва про народження, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в місті Києві, в графі мати зазначена ОСОБА_2 , а в графі батько - ОСОБА_1 . (а. с. 13)

З копії свідоцтва про народження вбачається, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в місті Києві, і його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . (а. с. 14)

Відповідно до рішення виконавчого комітету Вишгородської міської ради від 18 серпня 2022 року № 164, було встановлено порядок визначення способу участі у вихованні та спілкуванні ОСОБА_1 з його малолітніми дітьми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; в додатку до рішення є затверджений порядок визначення способу участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітніх дітей з графіком відвідування батьком дітей та рекомендації для батька. (а. с. 28-29)

З копій довідок Вишгородського РУП ГУНП в Київській області вбачається, що ОСОБА_1 23 серпня 2022 року, 07 жовтня 2022 року та 11 листопада 2022 року звертався до поліції з приводу невиконання ОСОБА_2 рішення щодо порядку визначення способу участі у вихованні малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та спілкуванні з ними. (а. с. 31-36)

Відповідно до рішення виконавчого комітету Бучанської міської ради від 13 січня 2023 року № 33 було визначено місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 разом з батьком ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 та зобов`язано батьків дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належним чином виконувати свої батьківські обов`язки по відношенню до дітей та не перешкоджати один одному в участі у їх вихованні та утриманні. (а. с. 30)

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 20 вересня 2023 року було визначено місце проживання малолітніх синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . (а. с. 15-22)

З копії акта депутата Бучанської міської ради від 25 грудня 2023 року вбачається, що ОСОБА_1 проживає без реєстрації в АДРЕСА_1 і разом з ним проживають його діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ( а. с. 23)

Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18 березня 2019 року № 15991843, квартира АДРЕСА_3 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 . (а. с. 24)

З копії психолого-педагогічної характеристики на дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 09 лютого 2023 року вбачається, що дитина займалася з логопедом і у дитини спостерігаються труднощі, а саме нечітка вимова багатьох звуків, перестановка, заміна їх, словниковий запас нижче вікової норми, повільний темп засвоєння навчального матеріалу, увага не сконцентрована, розсіяна; рекомендовано працювати над накопиченням якісного і кількісного словника, формуванням складової структури слів, розвивати комунікативні навички, фонематичний слуг, слухове сприйняття, навички читання та письма, працювати над розподілом уваги у межах 30 хвилин. (а. с. 25)

Відповідно до повідомлення Вишгородського РУП ГУНП в Київській області від 20 листопада 2023 року № 187-аз, за зверненням ОСОБА_1 щодо невиконання ОСОБА_2 рішення Вишгородського районного суду Київської області, відповідно до якого малолітні діти мають проживати з батьком в АДРЕСА_1 , інспектор сектору ювенальної превенції відділу превенції Вишгородського РУП ГУНП в Київській області спільно з нарядом групи реагування патрульної поліції та ОСОБА_1 здійснили виїзд за адресою: АДРЕСА_4 і під час перебування працівників поліції за цією адресою ОСОБА_2 поводила себе агресивно, висловлювалася відносно ОСОБА_1 нецензурною лайкою, погрожувала фізичною розправою, також при сварці був присутній малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; працівникам поліції також відомо, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , неодноразово проходила лікування у психіатричних лікарнях. (а. с. 37-38)

Згідно з копією листа служби у справах дітей та сім`ї Вишгородської міської ради № 115/01-09 від 27 лютого 2024 року, який адресований адвокату Сікачу О.М., ОСОБА_1 у 2022 році звертався до органу опіки та піклування Вишгородської міської ради з проханням визначити способи участі у вихованні та спілкуванні з його малолітніми дітьми і рішенням виконавчого комітету було затверджено порядок визначення способу участі батька у вихованні дітей; також відомо, що на ОСОБА_2 складалися матеріали про притягнення її до адміністративної відповідальності; 14 квітня 2023 року ОСОБА_2 прийшла до їх адміністративної будівлі та стала вимагати вжити заходи щодо повернення їй малолітніх дітей, ОСОБА_2 спілкувалася у підвищеному та зневажливому тоні, використовувала ненормативну лексику, погрози, застосовувала непристойні жести; на прохання покинути службове приміщення та звернутися після закінчення обідньої перерви, відреагувала агресивно та почала псувати особисті речі начальника служби, у зв`язку з чим було здійснено виклик поліції. (а. с. 40-42)

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", під домашнім насильством - розуміються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Статтею 21 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 та п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Відповідно до п. 1, 3 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству"; батьками та іншими законними представниками дитини, родичами дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачухою або вітчимом дитини, а також органом опіки та піклування в інтересах дитини, яка постраждала від домашнього насильства, - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", або постраждала від насильства за ознакою статі, - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

Оцінюючи викладене, враховуючи потенційні ризики для ОСОБА_1 та його неповнолітніх дітей внаслідок неправомірної поведінки ОСОБА_2 , суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення заяви ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису терміном до 15 вересня 2024 року, яким заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженці с. Супрунівка Полтавського району Полтавської області, наближатися ближче ніж на 200 метрів до місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , а також до місця роботи ОСОБА_1 та місця навчання дітей: ОСОБА_3 і ОСОБА_4 .

Вчастині заборони ОСОБА_2 наближатися ближче ніж на 200 метрів до інших місць частого відвідування заявника та його дітей заяву ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, оскільки обмежувальний припис не може містити невизначене формулювання обмежень прав особи, до якої він застосовується, а в даному випадку заявником ОСОБА_1 не визначено конкретні місця частого відвідування його та дітей.

Відповідно до ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Керуючись ст. 259, 263-265, 268, 350-6 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

ЗаявуОСОБА_1 задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис терміном до 15 вересня 2024 року, яким заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженці с. Супрунівка Полтавського району Полтавської області, наближатися ближче ніж на 200 метрів до місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , а також до місця роботи ОСОБА_1 та місця навчання дітей: ОСОБА_3 і ОСОБА_4 .

В іншій частині заяву залишити без задоволення.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Бородянський районний суд Київської області.

Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 25 березня 2024 року.

Головуючий - суддяГеннадій СТАСЕНКО