Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" березня 2024 р. Справа № 608/2278/23

Номер провадження2/608/157/2024

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Яковець Н. В.

з участю секретаря Олійник О.С.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чорткові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини.

В позовній заяві позивач вказав, що на підставі судового наказу від 10 липня 2023 року у справі № 608/1561/23, виданого Чортківським районним судом, наказано стягнути з нього на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з 30 червня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. ОСОБА_2 не може сплачувати аліменти в такому розмірі, тому що є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання якої сплачує аліменти, також допомагає матеріально свої матері, з якою проживає, а також несе додаткові витрати під час проходження військової служби, які в повній мірі не фінансуються Міністерством оборони України. Беручи до уваги, що заробітна плата позивача після відрахування податків та зборів становить близько 17500 грн. то 1/6 частина заробітної плати буде становити 2915 грн., що буде відповідати рекомендованному розміру аліментів передбаченого ч.2 ст. 182 СК України та не призведе до погіршення матеріального забезпечення іншої дитини від першого шлюбу та матері позивача. У зв`язку із такими обставинами, просить зменшити розмір аліментів з 1/4 частини на 1/6 частину від доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини певного віку.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсудність, оскільки він проходить службу у лавах ЗСУ, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 адвокат Дядик Я.Б. позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити з мотивів, наведених в позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_3 позову не визнає, про що надала письмову заяву, посилаючись на те, що позивач як батько не бере ніякої участі у вихованні сина.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних мотивів.

Судом встановлено, що згідно судового наказу Чортківського районного суду Тернопільської області від 10 липня 2023 року з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягуються аліменти в розмірі однієї четвертої частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини в залежності від його віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 30 червня 2023 року.

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 28.07.2008 вбачається реєстрація народження ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 , батьками значаться ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , актовий запис № 04.

Згідно рішення Чортківського районного суду від 12 квітня 2017 року шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 розірвано, неповнолітню доньку сторін ОСОБА_5 , 2008 р.н. залишено проживати з матір`ю.

Згідно довідки №547 від 18 серпня 20232 року, виданої Нагірянською сільською радою Чортківського району, ОСОБА_2 , 1980 р.н. зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 та склад його сім`ї наступний: мати ОСОБА_7 , 1959 р.н.; брат ОСОБА_8 , 1983 р.н., зареєстрований, але не проживає з 2009 року (проживає в м. Тернопіль).

Відповідно до ксерокопій розписок наданих позивачем вбачається, що протягом 2017 -2023 рр. ОСОБА_9 одержувала від ОСОБА_2 кошти на утримання ОСОБА_5 .

Відповідно до довідки №12 від 22.01.2024 виданої Шульганівським старостинським округом Нагірянської сільської ради Чортківського району про те, що гр.. ОСОБА_3 , 1993 р.н. має на утриманні та виховує одна неповнолітнього сина ОСОБА_4 , 2020 р.н., батько у вихованні дитини участі не бере.

Згідно довідки про отримання допомоги №49 від 12 січня 2024 виданої ОСОБА_3 , жительці АДРЕСА_2 про те, що вона перебуває на обліку в Управліненні праці та соціального захисту населення Чортківської РДА та їй відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» з 01 жовтня до 31 грудня 2023 р. призначено державну соціальну допомогу. Загальна сума доходу за вказаний період, за винятком аліментів, становить 6584,20 грн.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду, на підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів позивач в позові вказує на те, що у нього не те, щоб змінилося (погіршилося) матеріальне становище, а на те, що він не має змоги сплачувати аліменти у розмірі, визначеному судом, оскільки він має на утриманні ще одну неповнолітню дитину від першого шлюбу та матеріально допомагає матері з якою проживає.

Аналіз ст. 192 СК України дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням фактичних обставин справи та виходячи з закріплених ч. 9 ст. 9 Сімейного кодексу України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, оцінюючи належність та допустимість доказів, суд вважає, що позивач є особою працездатного віку, має задовільний стан здоров`я, а вказані обставини, на які він посилається, не є підставою для зменшення розміру аліментів із 1/4 до 1/6 частки, а будь-яких належних та допустимих доказів щодо зміни його матеріального (погіршення) чи сімейного стану, які б були підставою для зменшення розміру аліментів у відповідності до вимог статті 192 СК України суду позивачем не надано.

Таким чином, суд, встановивши всі фактичні обставини справи та дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову ОСОБА_2 , оскільки належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового та сімейного стану.

Процесуальні витрати слід покласти на сторони в тих розмірах, що вони фактично понесли.

Керуючись ст.ст. 180, 182-183, 192 Сімейного кодексу України, та керуючисьст.ст. 10-13, 76-82, 89, 95, 141, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В позові Коцюлима ОСОБА_10 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено 24 березня 2024 року.

Суддя: Н. В. Яковець