Справа № 643/1524/24
Провадження № 2/643/1640/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2024 м.Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Афанасьєва В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Московського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми індексації по аліментним виплатам призначеним у твердій грошовій формі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить суд стягнути з відповідача на його користь індексацію аліментів, присуджених в твердій грошовій сумі за період з березня 2023 року по лютий 2024 року у розмірі 38457 грн. 99 коп. та суму витрат на правову допомогу 12 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 25.06.2005 року він та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 26.08.2016 року Московським районним судом м. Харкова справа № 643/15629/15-ц. Від шлюбу у сторін є неповнолітня дитина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 09.07.2015 року дружина покинула родину та виїхала до Російської Федерації у м. Москва. Донька з 09.07.2015 року і по сьогоднішній день проживає з позивачем та знаходиться на повному його утриманні. Постановою Харківського апеляційного суду з відповідачки стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. кожного місяця, починаючи з 01.07.2015 року по 06.09.2017 року та на підставі рішення Чугуївського міського суду від 05.02.2018 року стягнуто аліменти в твердій грошовій формі в розмірі 2000 грн. на місяць з 06.09.2017 року та до досягнення дитиною 18 річного віку. На рішення Харківського апеляційного суду відповідачкою подано касаційну скаргу, в задоволенні якої постановою Верховного суду України від 25.11.2019 року відмовлено. 06.11.2013 року Верховним Судом України у цивільній справі №6-113цс13, встановлено, що розмір аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі на підставі ч. 2ст. 184 СК України, підлягає індексації за аналогією закону згідно з п. 8 ст.8 ЦПК України у порядку, передбаченому з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення". Згідно зіст. 2 Законом України «Про індексацію грошових доходів населення», індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру. Одним із видів доходів є аліменти, визначені судом у твердій грошовій сумі. Тобто, розмір аліментів, призначених судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Порядок проведення такої індексації затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078. Позивачем здійснено розрахунок суми індексації аліментів, присуджених в твердій грошовій сумі, за період з березня 2023 року по лютий 2024 року, який складає 38457,99 грн. Для складання позову та здійснення розрахунку індексації аліментів позивач звертався до адвоката за правовою допомогою, а тому вважає, що з відповідачки також повинні бути стягнені витрати, які він поніс в зв`язку зі зверненням за правовою допомогою. Сума витрат на правову допомогу складає 12 000,00 грн.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 20.02.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін.

У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, який рішенням Московського районного суду м. Харкова від 26.08.2016 року було розірвано.

Від даного шлюбу у сторін народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 28.02.2006 року.

Рішенням Харківського районного суду м. Харкова від 20.03.2018 року місце проживання дитини визначено разом з батьком.

За рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 05.02.2018 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн., починаючи з 06.09.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 19.07.2018 року вищевказане рішення суду змінене в частині періоду стягнення аліментів, з ОСОБА_2 стягнено аліменти на утримання доньки за попередній період з 01.07.2015 року по 06.09.2017 року.

25.11.2019 року Верховний суд своєю постановою залишив без задоволення касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Апеляційного суду Харківської області від 19.07.2018 року, залишивши її без змін, а скаргу без задоволення.

Позивачем по справі наданий розрахунок коефіцієнтів та сум індексації по аліментам, відповідно до якого загальна сума розрахованої індексації за період з березня 2023 року по лютий 2024 року у розмірі 38457 грн. 99 коп.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Зі статті 181 СК України слідує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 2ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

До 12 червня 2016 року спеціального закону про індексацію аліментів не було прийнято, а в Україні діяв Закон України «Про індексацію грошових доходів населення». У частині першій статті 2 цього закону визначені об`єкти індексації грошових доходів населення; при цьому розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, до цих об`єктів не відносився.

Верховний Суд України у своїй постанові від 06 листопада 2013 року, прийнятій у справі № 6-113цс13 висловив позицію про те, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі частини другої статті 184 СК України, підлягає індексації за аналогією закону згідно з пунктом 8статті 8 ЦПК України у порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».

Індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг (стаття 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»).

Частиною 1ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначені у Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078(далі - Порядок).

Відповідно до положень частин першої-четвертої статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»(у редакції, чинній до 24 грудня 2015 року) індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсоток. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цьогоЗакону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Законом України від 24 грудня 2015 року № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» у частині першій статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» величину «101» замінено величиною «103».

Таким чином, з правового аналізу статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» слідує, що індексація аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі проводиться лише в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлено в розмірі 101 відсотки до 24 грудня 2015 року, з 24 грудня 2015 року така індексація проводиться в разі перевищення 103 відсотки.

Встановивши, що до 01 січня 2016 року індекс інфляції за період прострочення заборгованості становить 101 %, а з 01 січня 2016 року - 103%, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для застосування індексу інфляції саме за період, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлено в розмірі 101 відсотки до 24 грудня 2015 року, з 24 грудня 2015 року така індексація проводиться в разі перевищення 103 відсотки.

Суд приймає поданий позивачем ОСОБА_1 розрахунок індексації по аліментах як такий, що проведений відповідно до вимог законодавства, оскільки наявні всі підстави для застосування індексу інфляції за період, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлено в розмірі 101 відсотки до 24.12.2015 року, з 24.12.2015 року - індексація проводиться в разі перевищення 103 відсотків, а відтак позовні вимоги щодо стягнення індексації по аліментам за період з березня 2023 року по лютий 2024 року підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 та ч. 6ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що позивач відповідно до п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, він підлягає стягненню з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної частини вимог у розмірі 1211,20 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, понесених позивачем, що складаються з витрат на правову допомогу у розмірі 12 000,00 грн., суд приходить до наступного висновку:

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст.133та частин 1-3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 2ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.ч. 3, 4ст. 137 ЦПК України).

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі «East/West Alliance Limited» проти України»», заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy), № 34884/97).

На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу позивачем надано договір про надання правової допомоги від 26.01.2024 року; копію акту прийому-передачі виконаних робіт за Договором від 26.01.2024 р.; попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Згідно наданих доказів встановлено, що позивачем було укладено договір з адвокатом Мазницьким М.М., з акту прийому-передачі виконаних робіт за договором про надання правової допомоги вбачається, що за надання юридичних послуг позивачем внесено гонорар в сумі 12 000 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12 000,00 грн., що відповідає співмірності із складністю справи та виконаних адвокатом робіт.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 1, 2, 77-78, 81, 89, 141, 223, 247, 259, 263-265, 273, 279, 354 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , індексацію розміру аліментів, присуджених за рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 05.02.2018 року, зміненим постановою апеляційного суду Харківської області від 19.07.2018 року, за період з березня 2023 року по лютий 2024 року у розмірі 38457 грн. (тридцять вісім тисяч чотириста п`ятдесят сім) 99 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 12000 грн. (дванадцять тисяч грн. 00 коп.)

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за вебадресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/ на Офіційному вебпорталі судової влади України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий - суддя: В.О. Афанасьєв