РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2024 року

м. Рівне

Справа № 949/418/23

Провадження № 22-ц/4815/263/24

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: суддя Ковальчук Н. М.,

суддів: Гордійчук С. О., Хилевича С. В.,

секретар судового засідання Андрошулік І.,

учасники справи:

позивачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідачі - Комунальне некомерційне підприємство «Дубровицький районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Дубровицької міської ради, Управління Держпраці у Рівненській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвоката Ходака Владислава Володимировича, на рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 14 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Комунального некомерційного підприємства «Дубровицький районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Дубровицької міської ради, Управління Держпраці у Рівненській області про скасування акту спеціального розслідування гострого професійного захворювання та зобов`язання вчинити дії,

ухвалене 14.11.2023 року в м. Дубровиця о 16:44 в складі судді Отупор К. М., повний текст рішення виготовлено 24.11.2023 року,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2023 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися в суд з позовною заявою до Комунального некомерційного підприємства "Дубровицький районний центр первинної медико-санітарної допомоги" Дубровицької міської ради(далі КНП «Дубровицький РЦПМСД»), Управління Держпраці у Рівненській області, в якій, уточнивши вимоги, просили скасувати рішення комісії, викладене в Акті №1 від 05.10.2020 спеціального розслідування гострого професійного захворювання, що призвело до смертельного наслідку, що сталося 09.09.2020 та призвело до смертельного наслідку 15.09.2020 в КНП «Дубровицький РЦПМСД»(далі Акт № 1 від 05.10.2020 ) та зобов`язати КНП «Дубровицький РЦПМСД» провести спеціальне розслідування професійного захворювання, що призвело до смертельного наслідку, що сталося 09.09.2020 та призвело до смертельного наслідку 15.09.2020 в КНП «Дубровицький РЦПМСД» з урахуванням висновку, що захворювання є професійним (таким, що отримане на робочому місці).

Свої вимоги позивачі обґрунтували тим, що ОСОБА_3 (дружина позивача ОСОБА_1 та мати позивача ОСОБА_2 ) працювала медичною сестрою загальної практики сімейної медицини Дубровицької лікарської амбулаторії № 2 у КНП «Дубровицький РЦПМСД». ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Актом спеціального розслідування встановлений діагноз: коронавірусна хвороба Covid-19; легенева недостатність важкий перебіг; негоспітальна двобічна пневмонія, важний перебіг.

Постановою Кабінету Міністрів України № 337 від 17.04.2019 затверджений Порядок №337 розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві (далі Порядок №337). Постановою Кабінету Міністрів №1 від 05.01.2021 року, Порядок доповнено розділом "Процедура розслідування випадків смерті медичних працівників державних і комунальних закладів охорони здоров`я, що надають первинну, екстрену, а також в стаціонарних умовах вторинну (спеціалізовану) і третинну (високоспеціалізовану) медичну допомогу пацієнтам з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, внаслідок інфікування коронавірусом SARS-CoV-2" пункти 141-1 - 141-14.

За фактом смерті ОСОБА_3 комісією, утвореною наказом Управління Держпраці № 816 від 16.09.2020, складено Акт №1 №1 форми Н-1/НПвід 05.10.2020, який, на думку позивачів, є незаконним, оскільки розслідування нещасного випадку проведено відповідно до положень п.п. 30-53 Порядку №337, а мало би бути проведено у відповідності до п.п. 141 -1 - 141-14 Порядку №337.

Рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 14 листопада 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до КНП «Дубровицький РЦПМСД», Управління Держпраці у Рівненській області про скасування акту спеціального розслідування гострого професійного захворювання та зобов`язання вчинити дії відмовлено.

Вважаючи рішення суду незаконним, представник позивачів адвокат Ходак В. В., оскаржив його в апеляційному порядку. Апелянт вказує, що постановою КМ України від 17.04.2019 затверджений Порядок № 337, пунктами 30-53 якого передбачена процедура проведення розслідування (у тому числі спеціального) нещасних випадків та/або гострих професійних захворювань (отруєнь). Процедура розслідування випадків смерті саме медичних працівників державних і комунальних закладів охорони здоров`я, що надають первинну, екстрену, а також в стаціонарних умовах вторинну (спеціалізовану) і третинну (високоспеціалізовану) медичну допомогу пацієнтам з гострою респіраторною хворобою Covid-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, внаслідок інфікування коронавірусом SARS-CoV-2 передбачена окремим пунктами 141-1 - 141-14 Порядку № 337 і процедура розслідування, склад комісії? строки розслідування та суб`єкт затвердження Акту за цими пунктами є відмінними від розслідування за пунктами 30-53. Оспорюваний Акт № 1 від 05.10.2020 проведений за правилами пунктів 30-53, а мав би бути проведений за пунктами 141-1 - 141-14 Порядку №337. Зазначене призвело до того, що наказ про створення комісії для розслідування створено некомпетентним органом, порушено строк розслідування, до складу комісії не включені представники закладу охорони здоров`я. З огляду на вказані порушення Акт № 1 від 05.10.2020 підлягає скасуванню.

Суд прийшов до невірного висновку про те, що на момент настання смерті ОСОБА_3 - 15.09.2020 року, Порядок №337 не містив такого розділу як "Процедура розслідування випадків смерті медичних працівників державних і комунальних закладів охорони здоров`я, що надають первинну, екстрену, а також в стаціонарних умовах вторинну (спеціалізовану) і третинну (високоспеціалізовану) медичну допомогу пацієнтам з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, внаслідок інфікування коронавірусом SARS-CoV-2", а саме пунктів 141-1 - 141-14, оскільки вказаним розділом Порядок № 337 доповнений Постановою Кабінету Міністрів №1 лише 05.01.2021 року, тому, під час проведення розслідувань нещасних випадків що сталися до 05.01.2021 року, для визначення нещасного випадку пов`язаним чи непов`язаним з виробництвом, повинен застосовуватися нормативно - правовий акт, під час дії якого стався цей нещасний випадок. Тобто, під час вирішення питання пов`язаний з виробництвом чи ні нещасний випадок, що стався з ОСОБА_3 , повинен був застосовуватися Порядок №337 саме у редакції, яка діяла на момент смерті останньої. Такий висновок суду суперечить п. 1 Постанови КМУ №1 від 05.01.2021 року, де зазначено, що доповнені положення застосовуються у разі смерті працівника під час дії карантину та протягом 3 місяців з дати його відміни. Карантин в Україні діяв з 12.03.2020 року до 30 червня 2023 року, тому положення Постанови КМУ №1 від 05.01.2021 року мають зворотню дію в часі. Саме такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 03.10.2022 року у справі №520/12333/21.

В оспорюваному рішенні суд вказав, що згідно Акту №1 від 05.10.2020 захворювання ОСОБА_3 виникло не внаслідок виконання професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження збудниками інфекційних хвороб, оскільки комісія не встановила причинно-наслідкового зв`язку захворювання ОСОБА_3 та виконання нею посадових обов`язків, а контактів ОСОБА_3 з хворими на робочому місці не встановлено. Разом з тим, у картці епідеміологічного обстеження № 7 зазначено дата захворювання 02.09.2020, а дата орієнтовного зараження 02.09.2020 06.09.2020. Згідно Акту №1 від 05.10.2020 ОСОБА_3 перебувала у відпустці з 01.09.2020 року по 24.09.2020 року. Інкубаційний період хвороби складає від 5 до 14 днів, тому таке зараження могло відбутись з 27.08.2020 року по 08.09.2020 року. У відповіді ДУ «Рівненський обласний лабораторний цент МОЗ України», куди був направлений відповідний запит, вказано, що ймовірність інфікування ОСОБА_3 була з 27.08.2020 року по 08.09.2020 року, тобто у період коли остання виконувала робочі обов`язки. Щодо можливості зараження з 27.08.2020 року по 08.09.2020 року суд у своїх висновках вказав, що у цей період ОСОБА_3 не була включена до персонального переліку працівників котрі безпосередньо були зайняті у ліквідації епідемії та здійсненні заходів із запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19 та лікуванням пацієнтів. Такий висновок не відповідає фактичним обставинам, оскільки ОСОБА_3 виконувала роботу щодо ліквідації епідемії, до її посадових обов`язків входила участь у профілактичній та санітарно-протиепідемічній роботі на дільниці.

Неправомірним є погодження місцевого суду із висновками комісії про неможливість зараження ОСОБА_3 на робочому місці, оскільки у КНП «Дубровицький РЦПМСД» наявні дві амбулаторії № 1 та № 2. Прийом хворих з підозрою на гостру респіраторну хворобу Covid-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, у Дубровицькій амбулаторії № 2 не здійснювався, а такий прийом проводився на базі Дубровицької амбулаторії №1 (кабінет інфекційних захворювань). ОСОБА_3 виконувала свої функціональні обов`язки в Дубровицькій лікарській амбулаторії № 2 в кабінеті №7. При цьому, суд не врахував, що визначеного механізму виявлення підозри на гостру респіраторну хворобу Covid-19 не існує. Тому, працюючи в Дубровицькій лікарській амбулаторії № 2 ОСОБА_3 приймала пацієнтів без явних симптом захворювання і мала реальну можливість захворіти.

Проводячи розслідування, голова комісії у відповідності до п. 141-7, 141-4 Порядку №337, мав би проінформувати членів сім`ї про перше засідання комісії та про хід розслідування, допитати членів сім`ї свідками. Такі дії не були виконані.

З наведених міркувань просить скасувати оскаржуване рішення суду, ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог, а саме: скасувати рішення комісії, викладене в Акті №1 форми Н-1/НП спеціального розслідування гострого професійного захворювання, що призвело до смертельного наслідку, що сталося 09.09.2020 та призвело до смертельного наслідку 15.09.2020 в КНП «Дубровицький РЦПМСД» від 05.10.2020 та зобов`язати КНП «Дубровицький РЦПМСД» провести спеціальне розслідування професійного захворювання у відповідності до п. 141-, 141-14 Порядку №337.

До апеляційного суду надійшли відзиви на апеляційну скаргу позивачів. У своїх відзивах відповідачі вказують, що апеляція безпідставна, а рішення суду є законним.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції зробив висновок, що на момент спеціального розслідування факту гострого професійного захворювання, що стався з ОСОБА_3 , розслідування такого випадку було врегулювано п.п. 30-53 Порядку №337, а пунктами 141-1, 141-14 Порядку №337 доповнено Постановою Кабінету Міністрів №1 від 05.01.2021 року, тому, комісією вірно застосовано той нормативноправововий акт, під час дії якого стався нещасний випадок.

Окрім цього, відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з того, що до посадових обов`язків ОСОБА_3 не входило надання медичної допомоги пацієнтам з підозрою або встановленим захворюванням на коронавірусну хворобу COVID-19. Такий висновок суд першої інстанції обґрунтував тим, що наказом керівника КНП «Дубровицький РЦПМСД» №98/3 від 24.06.2020 створено черговий кабінет на базі Дубровицької лікарської амбулаторії загальної практики сімейної медицини №1, що розміщений за адресою: АДРЕСА_1 для прийому хворих з підозрою на гостру респіраторну хворобу Covid-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 та розроблено графік чергування лікарів загальної практики - сімейних лікарів із сестрами медичними. ОСОБА_3 працювала медичною сестрою в Дубровицькій лікарській амбулаторії загальної практики сімейної медицини №2, розміщеної в окремій одноповерховій будівлі за адресою: АДРЕСА_2 не була включена до лікувального закладу безпосередньо зайнятого у лікуванням пацієнтів, хворих на COVID-19.

Такі висновки суду першої інстанції є законними, з огляду на таке.

Судом встановлено: ОСОБА_3 працювала на посаді медичної сестри в КНП «Дубровицький РЦПМСД» відповідно до наказу № 9-к від 02.01.2013 року. Свої функціональні обов`язки ОСОБА_3 виконувала в Дубровицькій лікарській амбулаторії №2 , кабінет №7.

На виконання наказу МОЗ України від 16.06.2020 № 1411 «Про внесення змін до Стандартів медичної допомоги «Коронавірусна хвороба COVID-19» та на виконання розпорядження голови РДА № 41 головним лікарем КНП «Дубровицький РЦПМСД» видано наказ № 98 від 24.06.2020 «Про чергування сімейних лікарів у черговому кабінеті». Даним наказом створено черговий кабінет на базі Дубровицької лікарської амбулаторії загальної практики сімейної медицини №1, що розміщений за адресою: м. Дубровиця, вул. Воробинська, 180 для прийому хворих з підозрою на гостру респіраторну хворобу Covid-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 та розроблено графік чергування лікарів загальної практики - сімейних лікарів із сестрами медичними.

До наказу №98/3 від 24.06.2000 складений додаток зі списком лікарів та медсестер для роботи в черговому кабінеті, графік їх роботи щодо прийому хворих пацієнтів на Covid-19 з ознаками захворювання на Covid-19 у черговому кабінеті Дубровицької лікарської амбулаторії №1 за липень-вересень 2020 року. Відповідно до цих документів сестра медична ОСОБА_3 не була включена до персонального переліку працівників лікувального закладу, котрі безпосередньо були зайняті у ліквідації та здійсненні заходів із запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби Covid-19 та лікуванням пацієнтів.

Судом достовірно встановлено, що робоче місце ОСОБА_3 , як сестри медичної, знаходилося в Дубровицькій лікарській амбулаторії загальної практики сімейної медицини №2, розміщеної в окремій одноповерховій будівлі за адресою: АДРЕСА_3 . Вказаний медичний заклад не проводив прийому хворих пацієнтів на Covid-19 з ознаками захворювання на Covid-19.

З 01.09.2020 по 24.09.2020 ОСОБА_3 перебувала у щорічній основній відпустці.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла.

Наказом Управління Держпраці у Рівненській області від 16.09.2020 №816 утворена комісія для проведення спеціального розслідування гострого професійного захворювання ОСОБА_3 , що призвело до смертельного наслідку, що стався 15.09.2020 у КНП «Дубровицький РЦПМСД».

По факту смерті ОСОБА_3 05 жовтня 2020 року комісією складено Акт №1 форми Н-1/НП спеціалізованого розслідування гострого професійного захворювання, що призвело до смертельного наслідку, що сталося 09.09.2020 року та призвело до смертельного наслідку 15.09.2020 року в КНП «Дубровицький РЦПМСД», проведений за правилами пунктів 30-53 Порядку №337. Комісією встановлено: діагноз ОСОБА_3 , встановлений закладом охорони здоров`я Коронавірусна хвороба Covid-19. Легенева недостатність важкий перебіг. Негоспітальна двобічна пневмонія. Важкий перебіг, ДН ІІ-ІІІ ст. Смерть ОСОБА_3 є випадком гострого захворювання, який не підпадає під дію п. 52 Порядку №337 та визнається не пов`язаним з виробництвом і на нього складається акт форми Н-1/НП.

Спір між сторонами виникли у зв`язку з тим, що позивачі не погодились з результатами розслідування смерті ОСОБА_3 , на їх думку, розслідування мало проводитись за правилами пунктів 141-1, 141-14 Порядку №337.

Правовідносини у цій справі регулюються, зокрема, Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб" від 06.04.2000 №1645-ІІІ, у редакції Закону № 588-IX від 7 травня 2020 року (далі Закон № 1645-ІІІ), Законом України «Про охорону праці» від 14 жовтня 1992 року № 2694-XII (далі - Закон № 2694-XII), Порядком № 337, Порядком здійснення страхових виплат у разі захворювання або смерті медичних працівників у зв`язку з інфікуванням гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, та визначення їх розмірів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2020 р. № 498(далі Порядок №498).

Норми матеріального права застосовуються в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до преамбули Закону № 1645-ІІІ цей Закон визначає правові, організаційні та фінансові засади діяльності органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, спрямованої на запобігання виникненню і поширенню інфекційних хвороб людини, локалізацію та ліквідацію їх спалахів та епідемій, встановлює права, обов`язки та відповідальність юридичних і фізичних осіб у сфері захисту населення від інфекційних хвороб.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 39 Закону № 1645-ІІІ захворювання на інфекційні хвороби медичних та інших працівників, що пов`язані з виконанням професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження збудниками інфекційних хвороб (надання медичної допомоги хворим на інфекційні хвороби, роботи з живими збудниками та в осередках інфекційних хвороб, дезінфекційні заходи тощо), належать до професійних захворювань. Зазначені працівники державних і комунальних закладів охорони здоров`я та державних наукових установ підлягають обов`язковому державному страхуванню на випадок захворювання на інфекційну хворобу в порядку та на умовах, установлених Кабінетом Міністрів України.

За пунктом 6 Порядку № 498 факт смерті медичного працівника з причин, пов`язаних з його інфікуванням COVID-19 під час виконання професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження, встановлюється комісією (спеціальною комісією) з розслідування (спеціального розслідування), що проводиться відповідно до Порядку № 337, та оформляється актом розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався (сталося/сталася), за встановленою формою. Процедура проведення розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, що сталися з особами, визначеними частиною першою статті 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», визначена та регулюється Порядком № 337.

Пунктом 9 Порядку №337 регламентовано, що розслідування (спеціальне розслідування) проводиться у разі настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), у тому числі про які своєчасно не повідомлено роботодавцю чи внаслідок яких втрата працездатності потерпілого настала не одразу. Строк давності для розслідування нещасних випадків та/або гострих професійних захворювань (отруєнь) на виробництві становить три роки з дня їх настання. У разі встановлення факту нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) рішенням суду розслідування проводиться незалежно від дати їх настання.

Відповідно до пункту 10 Порядку №337 спеціальному розслідуванню підлягають:нещасні випадки із смертельними наслідками;групові нещасні випадки;випадки смерті працівників під час виконання ними трудових (посадових) обов`язків;гострі професійні захворювання (отруєння), що призвели до тяжких чи смертельних наслідків;нещасні випадки, факт настання яких встановлено у судовому порядку, а підприємство (установа, організація), на якому вони сталися, ліквідовано без правонаступника;нещасні випадки, що спричинили тяжкі наслідки, у тому числі з можливою інвалідністю потерпілого;випадки зникнення працівника під час виконання трудових (посадових) обов`язків;нещасні випадки з особами, які працюють на умовах цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, фізичними особами - підприємцями, особами, які провадять незалежну професійну діяльність, членами фермерського господарства;нещасні випадки, що сталися з особами, фактично допущеними до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

Згідно із пунктом 15 Порядку №337 до складу спеціальної комісії входять:посадова особа Держпраці та/або її територіального органу (голова комісії);представник робочого органу Фонду;представник уповноваженого органу чи наглядової ради підприємства (у разі її утворення) або місцевої держадміністрації чи органу місцевого самоврядування у разі, коли зазначений орган відсутній;керівник (спеціаліст) служби охорони праці підприємства (установи, організації) або посадова особа, на яку роботодавцем покладено виконання функцій з охорони праці, а у разі її відсутності - представник роботодавця;представник первинної організації профспілки, членом якої є постраждалий (у разі її відсутності - уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці);представник профспілкового органу вищого рівня або територіального профоб`єднання;представник місцевої держадміністрації або органу місцевого самоврядування у разі, коли нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) сталися з особами, які працюють на умовах цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, фізичними особами - підприємцями, особами, які провадять незалежну професійну діяльність, членами фермерського господарства;лікар з гігієни праці територіального органу Держпраці (у разі настання гострого професійного захворювання (отруєння);посадові особи органів Держпродспоживслужби, ДСНС (у разі потреби та за відповідним погодженням).

Процедура проведення розслідування (у тому числі спеціального) нещасних випадків та/або гострих професійних захворювань (отруєнь) передбачена пунктами 30-53 Порядку №337.

Водночас, постановою Кабінету Міністрів №1 від 05.01.2021 року, Порядок №337 доповнено розділом "Процедура розслідування випадків смерті медичних працівників державних і комунальних закладів охорони здоров`я, що надають первинну, екстрену, а також в стаціонарних умовах вторинну (спеціалізовану) і третинну (високоспеціалізовану) медичну допомогу пацієнтам з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, внаслідок інфікування коронавірусом SARS-CoV-2" пункти 141-1 - 141-14.

Розслідування випадків смерті саме медичних працівників державних і комунальних закладів охорони здоров`я, що надають первинну, екстрену, а також в стаціонарних умовах вторинну (спеціалізовану) і третинну (високоспеціалізовану) медичну допомогу пацієнтам з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, внаслідок інфікування коронавірусом SARS-CoV-2 передбачена окремим розділом Порядку № 337, а саме пунктами 141-1 - 141-14.

Так, відповідно до пунктів 141-1 - 141-7, 141-10 Порядку № 337 розслідування випадків смерті медичних працівників державних і комунальних закладів охорони здоров`я, що надають первинну, екстрену, а також в стаціонарних умовах вторинну (спеціалізовану) і третинну (високоспеціалізовану) медичну допомогу пацієнтам з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, внаслідок інфікування коронавірусом SARS-CoV-2 під час виконання професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження збудниками інфекційних хвороб проводиться комісією з розслідування гострого професійного захворювання COVID-19, спричиненого коронавірусом SARS-CoV-2, що призвело до смертельного наслідку (далі - комісія), утвореною керівником закладу охорони здоров`я, в якому працював медичний працівник.

Керівник закладу охорони здоров`я, в якому працював медичний працівник, смерть якого настала внаслідок інфікування коронавірусом SARS-CoV-2 під час виконання професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження збудниками інфекційних хвороб (далі - медичний працівник, що помер внаслідок інфікування), зобов`язаний не пізніше наступного робочого дня з моменту отримання інформації про випадок смерті медичного працівника надати повідомлення згідно з додатком 2 у паперовій формі:територіальному органу Держпраці;робочому органу Фонду;уповноваженому органу управління або наглядовій раді закладу охорони здоров`я (у разі її утворення).

Комісія утворюється у складі голови та членів комісії наказом керівника закладу охорони здоров`я не пізніше наступного робочого дня з дня надсилання повідомлення про настання нещасного випадку.До складу комісії входять представники закладу охорони здоров`я:керівник (спеціаліст) служби охорони праці або посадова особа, на яку керівником закладу охорони здоров`я покладено виконання функцій з охорони праці (голова комісії);посадова особа, відповідальна за організацію лікувального процесу;представник кадрової служби;представник фінансово-економічної служби;представник юридичної служби;представник первинної організації профспілки, представником якої був медичний працівник, що помер внаслідок інфікування (у разі її відсутності - уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці).Розслідування гострого професійного захворювання COVID-19, що призвело до смертельного наслідку, проводиться комісією протягом п`яти робочих днів з дня її утворення.

Комісія: проводить засідання, на яких розглядає інформацію про гостре професійне захворювання COVID-19, що призвело до смертельного наслідку, складає протоколи засідання комісії; отримує письмові пояснення від посадових осіб, працівників закладу охорони здоров`я, свідків про обставини виникнення гострого професійного захворювання COVID-19, що призвело до смертельного наслідку; визначає вид події, що спричинила гостре професійне захворювання COVID-19, що призвело до смертельного наслідку; визначає необхідність проведення лабораторних досліджень та медичних експертиз; встановлює осіб, які порушили вимоги нормативно-правових актів з охорони праці; розробляє план заходів щодо запобігання гострим професійним захворюванням; з`ясовує обставини та причини настання гострого професійного захворювання COVID-19, що призвело до смертельного наслідку; изначає пов`язане чи не пов`язане гостре професійне захворювання COVID-19, що призвело до смертельного наслідку, з виробництвом; складає акти за формою Н-1 згідно з додатком 11 та визначає кількість таких актів; розглядає та підписує примірники актів за формою Н-1; передає не пізніше наступного робочого дня після підписання актів за формою Н-1 матеріали розслідування та примірники таких актів керівнику закладу охорони здоров`я для їх розгляду та затвердження.

Рішення щодо визнання гострого професійного захворювання COVID-19, що призвело до смертельного наслідку, пов`язаним чи не пов`язаним з виробництвом приймається комісією шляхом голосування простою більшістю голосів. У разі рівної кількості голосів членів комісії голос голови комісії є вирішальним. Голова комісії зобов`язаний до першого засідання комісії листом поінформувати членів сім`ї медичного працівника, що помер внаслідок інфікування, або уповноважених ними представників про призначення розслідування, їх права, запросити до співпраці та на засідання комісії, у подальшому надавати інформацію про хід проведення розслідування, ознайомити з матеріалами розслідування на заключному засіданні комісії. Керівник закладу охорони здоров`я повинен надіслати оригінали актів за формою Н-1 протягом двох робочих днів після їх затвердження: територіальному органу Держпраці за місцем настання випадку гострого професійного захворювання COVID-19, що призвело до смертельного наслідку;робочому органу Фонду за місцем настання випадку гострого професійного захворювання COVID-19, що призвело до смертельного наслідку;членам сім`ї медичного працівника, що помер внаслідок інфікування, або уповноваженим ними особам. Іншим особам, які брали участь у розслідуванні гострого професійного захворювання COVID-19, що призвело до смертельного наслідку, надається копія акта.

Вищенаведені у даній постанові докази та норми матеріального права спростовують аргументи апеляційної скарги про те, що розслідування за правилами пунктів 30-53 Порядку №337 нещасного випадку, що стався з ОСОБА_3 , проведено всупереч закону, а Акт №1 форми Н-1/НП від 05 жовтня 2020 року підлягає скасуванню.

Судом першої інстанції належним чином досліджені всі обставини та наявні у матеріалах справи докази. Місцевий суд зробив вірний висновок про те, що ОСОБА_3 на момент захворювання займала посаду медичного працівника комунального закладу охорони здоров`я, який не надавав первинну, екстрену, а також в стаціонарних умовах вторинну (спеціалізовану) і третинну (високоспеціалізовану) медичну допомогу пацієнтам з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особами, які подали апеляційні скарги, не надано.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвоката Ходака Владислава Володимировича залишити без задоволення.

Рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 14 листопада 2023 року залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 березня 2024 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Гордійчук С. О.

Хилевич С. В.