Провадження №2/389/335/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2024 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді Берднікової Г.В.,

за участю секретаря судового засідання Іваніни В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам`янка Кіровоградської області цивільну справу, в порядку загального позовного провадження, за позовною заявою ОСОБА_1 до Суботцівської сільської ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності за набувальною давністю,

В С Т А Н О В И В:

До суду, 20 червня 2023 року надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить визнати за ним право власності за набувальною давністю на 46/100 квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до витягу про реєстрацію прав власності на нерухоме майно від 30 липня 2007 року ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності належить по 18/100 часток у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . За вказаною аресою зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Позивач за вказаною адресою безперервно проживає з 2007 року на підставі свідоцтва на право власності на житло № НОМЕР_1 від 12 липня 2007 року. Вказане житло було надано сім?ї позивача, до складу якої входив він, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі ордеру на житло. В подальшому, ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 приватизовано кожним по 18/100 часток у вказаній квартирі. Відповідно до довідки Знам?янського районного комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» від 16 травня 2016 року, на частину квартири, яка належала ОСОБА_2 , відповідно до рішення Знам?янського районного суду Кіровоградської області №2-138 від 20 жовтня 1995 року та складалася з 46/100, реєстрація права власності на нерухоме майно не проводилась. У 46/100 квартири ОСОБА_2 фактично ніколи не проживав та не був зареєстрований, у квартирі не з?являється з 2007 року, майнових прав на вказану частку не заявляє. Таким чином, наразі 46/100 квартири без виділення часток в натурі, на праві власності нікому не належать, при цьому перебувають у фактичному користуванні позивача. Останній був вселений до квартири ще дитиною, проживав в ній разом з матір?ю та братом і продовжує там проживати після смерті матері, несе витрати по утриманню житла, оплачує комунальні послуги, підтримує житло у належному стані, виготовив на нерухомість технічний паспорт, у зв?язку з чим вважає, що добросовісно заволодів нерухомим майном і продовжує самостійно, відкрито, безперервно ним володіти протягом тривалого часу, тому є підстави для визнання за ним права власності на житло за набувальною давністю. Представником позивача до Знам?янського районного комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» направлявся адвокатський запит щодо можливості приватизації 46/100 квартири, на який відповідь не надійшла. Разом з цим, в усному порядку позивачу було роз?яснено про неможливість приватизації вказаної частки квратири в позасудовому порядку. Вказані обставини змусили позивача звернутися до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Куєвда Ю.С. у судове засідання не з`явилися, представник позивача подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд розгляд справи провести без її участі.

Представник відповідача Суботцівської сільської ради у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі з урахуванням обставин викладених у відзиві. У поданому 04 липня 2023 року відзиві на позовну заяву вказав, що спірна квартира розподілена між чотирма членами сім`ї, а саме ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Сільська рада ніякого відношення до квартири не має, а отже визначення її відповідачем є помилковим.

Треті особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому плрядку, причини їх неявки суду не відомі. Письмові пояснення щодо суті спору до суду від останніх не надходили.

Дослідивши матеріали справи та оглянувши інвентарну справу на квартиру, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що за даними паспорта громадянина України серія НОМЕР_2 , позивач ОСОБА_1 зареєстрований з 31 серпня 2006 року за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 9-10).

Рішенням Знам`янського районного суду Кіровоградської області від 20 жовтня 1995 року (справа №2-138) за позовом ОСОБА_4 змінено договір найму житлого приміщення- квартири АДРЕСА_2 і встановлено порядок користування вказаною житловою площею, відповідно до якого ОСОБА_5 і дітям в цій квартирі передати в користування: кімнату 13 кв.м, кімнату 6,4 кв.м, лоджію 4,1 кв.м, а ОСОБА_2 залишити в користування кімнату 16,7 кв.м, битовку 0,8 кв.м, а кухню 9,2 кв.м, прохожу 9 кв.м, ванну кімнату і туалет сторонам залишити в загальному користуванні, зобов`язавши кожного з цих сторін окремо заключити зі Знам`янським кар`єром договір найму щодо своїх жилих площ у квартирі. Судом поміж іншого було встановлено, що згідно з рішенням адміністрації Знам`янського кар`єра і профкому від 20 вересня 1995 року відповідачу ОСОБА_2 та його сім`ї (дружина ОСОБА_4 , сини ОСОБА_6 і ОСОБА_7 ) була надана в користування квартира АДРЕСА_2 , яка є відомчою, оскільки знаходиться на обліку і балансі Знам`янського кар`єра. Сторони разом з дітьми заселилися і проживали у вказаній квартирі до кінця серпня 1994 року, а потім між ними виник спір (а.с.170-177).

Свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 від 12 липня 2007 року видане Знам`янським будівельно-монтажним експлуатаційним управлінням №3 посвідчує, що квартира за адресою АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_4 18/100 та членам її сім`ї ОСОБА_1 18/100, ОСОБА_3 18/100. Квартира приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Свідоцтво видане згідно з розпорядженням (наказом) від 12 липня 2007 року №5192. Відомості про право власності записані в реєстрову книгу за №295/2 (а.с. 11-12).

Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 30 липня 2007 року, за ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 відповідно до свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 12 липня 2007 року виданого Знам`янським будівельно-монтажниим експлуатаційним управлінням №3 на підставі розпорядження керівника органу приватизації від 12 липня 2007 року р.№5192, зареєстровано право приватної спільної часткової власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 , розмір частки кожного - 18/100 (а.с. 67).

18 листопада 2007 року ОСОБА_4 до Знам`янського РБТІ було подано заяву, в якій вона просила відповідно до тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно зареєструвати право спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 , за нею та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності.

Відомості з Дердавного реєстру речових прав на нерухоме майно свідчать про те, що 28 вересня 2021 року державним реєстратором за ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 зареєстровано право спільної часткової власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 , розмір частки кожного - 18/100. Підстава для державної реєстрації: свідоцтво про право власності, серія та номер: 5192 видане 12 липня 2007 року, видавник Знам`янське БМЕУ №3 (а.с.64-66). Такі ж відомості містяться і в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується інформаційною довідкою з реєстру, сформованою 16 жовтня 2023 року (а.с. 127-131).

Відповідно до довідки Знам`янського районного комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» на квартиру АДРЕСА_2 зареєстровано 30 липня 2007 року, по 18/100 за ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 згідно зі свідоцтвом про право власності на житло № НОМЕР_1 від 12 липня 2007 року виданого Знам?янським будівельно-монтажним експлуатаційним управлінням №3 на підставі розпорядження керівника органу приватизації від 12 липня 2007 року за №5192 та записано в реєстрову книгу №2 під реєстровим номером 295. Загальна площа квартири складає 63,8 кв.м, житлова - 38,9 кв.м. На частину квартири, яка належить ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 загальна площа складає 33,8 кв.м., житлова 21,1 кв.м. На частину квартири, яка належить ОСОБА_2 (згідно з рішенням Знам?янського районного суду Кіровоградської області №2-138 від 20 жовтня 1995 року) реєстрація прав власності на нерухоме майно в Знам?янському районному комунальному підприємстві «Бюро технічної інвентаризації» не проводилася. Загальна площа вищевказаної частини приміщення складає 30,0 кв.м, житлова 17,8 кв.м (а.с.20).

Свідоцтво про смерть серія НОМЕР_3 свідчить про те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 13). Відповідно до довідок Суботцівської сільської ради від 21 березня 2022 року та від 14 вересня 2023 року, у квартирі АДРЕСА_2 з 01 лютого 2001 року зареєстрованй та проживає ОСОБА_3 , з 31 серпня 2006 року зареєстрований та проживає ОСОБА_1 , також з 1998 року у вказаній квартиру була зареєстрована та проживала ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на території Суботцівської сільської ради не зареєстроване (а.с. 69,118, 120). За даними УДМС у Кіровоградській області ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 14 червня 2014 року зареєстрований по АДРЕСА_3 (а.с.166). Після смерті ОСОБА_4 , 07 липня 2023 року Другою знам`янською державною нотаріальною конторою Кіоовоградської області заведено спадкову сраву №92/2023, з матеріалів якої вбачається, що з заявою про прийняття її спадщини до нотаріуса у передбачений строк звернувся син ОСОБА_1 . А син ОСОБА_3 подав заяву про відмову від прийняття спадщини. Заповіти від імені ОСОБА_4 не посвідувалися (а.с.146 -148,164).

За замовленням ОСОБА_1 , 10 травня 2016 року Знам`янським районним КП «Бюро технічної інвентаризації» на вказну квартиру виготовлено технічний паспорт (а.с. 14-19). На ім`я позивача за об`єктом споживання житлово-комунальних послуг АДРЕСА_1 , село Суботці виписані розрахункові книжки по розрахунку за воду, по оплаті послуг з газопостачання (а.с. 22,23,24). Також позивачем укладено 08 лютого 2018 року договір про надання населенню послуг з водопостачання та водовідведення, предметом якого є надання постачальником послуг з водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 25-26). Долучені до позову квитанції вказують на те, що позивачем протягом 2018 - 2023 років здійснювалася оплата житлово комунальних послуг, які надавалися за вказаною адресою (а.с.27-60).

Згідно з відповіддю №309884 від 07 листопада 2023 року з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадськї формувань ЗАТ «Знам`янський кар`єр», місцезнаходження вул.Кар`єрна, буд.1, с.Суботці Знам`янськго району Кіровоградсьокї області (організація якою ОСОБА_2 та членам його сім`ї була надана в користування квартира) має статус припиненого на підставі державної реєстрації припинення юридичної особи у зв`язку з визнанням її банкрутом. Дата запису про припинення - 16 липня 2007 року (а.с. 179).

Діяльність відокремленого структурного підрозділу Знам`янське будівельно-монтажне експлуатаційне управління №3 Служби будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд Одеської залізниці, яким видавалося свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 від 12 липня 2007 року, також припинено (а.с.213-216).

У довідці філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» АТ «Українська залізниця» від 15 лютого 2024 року наданої на запит суду вказано, що весь житловий фонд в селі Суботці був переданий в комунальну власність територіальної громади з технічною документацією та правовстановлюючими документами. Знам`янське БМЕУ №3 та Служба будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд ДП «Одеська залізниця» були ліквідовані в 2017 році, однак на момент їх ліквідації будь-якого житлового фонду у селі Суботці на балансі не обліковувалося й відповідно такий житловий фонд відсутній на балансі правонаступника ДП «Олеська залізниця» - АТ «Укрзалізниця» (а.с. 236).

На підставі розпорядження сільського голови Суботцівської сільської ради від 19 лютого 2016 року №11, вулицю Леніна в селі Суботці перейменовано на вулицю Центральна.

Положенням статті 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з положеннями частин першої та четвертої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 ЦК України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація).

Так, набути право власності на майно за набувальною давністю може будь-який учасник цивільних правовідносин, якими за змістом статті 2 ЦК України є фізичні особи та юридичні особи, держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права.

Проте не будь-який об`єкт може бути предметом такого набуття права власності. Право власності за набувальною давністю можна набути виключно на майно, не вилучене із цивільного обороту, тобто об`єкт володіння має бути законним.

Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

Звідси, йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю. Підставою добросовісного заволодіння майном не може бути, зокрема, будь-який договір, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність. Володіння майном за договором, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність, виключає можливість набуття майна у власність за набувальною давністю, адже у цьому разі володілець володіє майном не як власник.

Якщо володілець знає або повинен знати про неправомірність заволодіння чужим майном (у тому числі і про підстави для визнання договору про його відчуження недійсним), то, незважаючи на будь-який строк безперервного володіння чужим майном, він не може його задавнити, оскільки відсутня безумовна умова набуття права власності - добросовісність заволодіння майном.

Відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий). Нерухоме майно може стати предметом набуття за набувальною давністю, якщо воно має такий правовий режим, тобто є об`єктом нерухомості, який прийнято в експлуатацію.

Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник. Давнісне володіння є безперервним, якщо воно не втрачалося володільцем протягом усього строку, визначеного законом для набуття права власності на майно за набувальною давністю. При цьому втрата не зі своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності в разі повернення майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування (абзац другий частини третьої статті 344 ЦК України); не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є правонаступником іншого володільця, адже в такому випадку ця особа може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК України). Також не перериває набувальної давності здійснення володільцем фактичного розпорядження майном у вигляді передання його в тимчасове користування іншій особі.

Давнісне володіння має бути безперервним протягом певного строку, тобто бути тривалим. Тривалість володіння передбачає, що має спливти визначений у ЦК України строк, що різниться залежно від речі (нерухомої чи рухомої), яка перебуває у володінні певної особи. Для нерухомого майна такий строк складає десять років.

Також для набуття права власності на майно за набувальною давністю закон не повинен обмежувати чи забороняти таке набуття. При цьому право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається виключно за рішенням суду.

Отже, набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності.

У постанові від 01 серпня 2018 року у справі № 201/12550/16-ц (провадження № 61-19156св18) Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду зазначив, що при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, необхідним є встановлення, зокрема, добросовісності та безтитульності володіння. За висновком Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду наявність у володільця певного юридичного титулу унеможливлює застосування набувальної давності. При цьому безтитульність визначена як фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Отже, безтитульним є володіння чужим майном без будь-якої правової підстави. Натомість володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 травня 2019 року у справі №910/17274/17 (провадження № 12-291гс18) не знайшла підстав для відступу від наведених висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, оскільки за змістом частини першої статті 344 ЦК України добросовісність особи має існувати саме на момент заволодіння нею чужим майном, що є однією з умов набуття права власності на таке майно за набувальною давністю. Після заволодіння чужим майном на певних правових підставах, які в подальшому відпали, подальше володіння особою таким майном має бути безтитульним, тобто таким фактичним володінням, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Адже володіння майном на підставі певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності, оскільки у цьому разі володілець володіє майном не як власник.

Давність володіння є добросовісною, якщо особа при заволодінні майном не знала і не повинна була знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

На підставі досліджених доказів судом встановлено, що 46/100 квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , не мають власника. ОСОБА_2 , якому вказана частка квартира була передана у коритування право власності на цю частку не реєструвалося. Позивач добросовісно заволодів вказаною часткою квартири і понад 10 років відкрито, безперервно нею володіє. Інші особи на вказану чатку у квартирі не претендують.

Враховуючи те, що позивач добросовісно заволодів чужим майном 46/100 квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , і понад десять років відкрито, безперервно нею володіє, за ним може бути визнано право власності на вказану частку в нерухомому майні за набувальною давністю згідно з ч.1 ст.344 Цивільного кодексу України. Відтак, позовні вимоги є обгрунтованими і підлягають задоволенню.

Суд відзначає, що оскільки власник 46/100 квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , відсутній (як свідчать досліджені документи діяльність ЗАТ «Знам`янський кар`єр», яким надавалася квартира ОСОБА_2 та членам його сім`ї, припинена. Діяльність відокремленого структурного підрозділу Знам`янське БМЕУ №3, яким видавалося свідоцтво про право власності на житло також припинено. На момент ліквідації БМЕУ №3 будь-якого житлового фонду у селі Суботці на його балансі не обліковувалося. Житловий фонд в селі Суботці був переданий в комунальну власність територіальної громади з технічною документацією та правовстановлюючими документами. Суботцівська сільська рада стверджує, що квартира, яка є предметом спору, була розподілена між ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , проте останній право власності на 46/100 часток у квартирі, які належали йому на праві користування не оформлював. На інших осіб речові право власності на цю частку квартири також не реєструвалися. Суботцівська сільска рада вказує, що ніякого відношення до квартири не має), суд вважає, що належним відповідачем у справі є всеж Суботцівська сільська рада, виходячи з того, що квартира на частку в якій претендує позивач за даним позовом, розташована на території Суботцівської ОТГ та власник цієї частки не встановлений (відсутній). Безхозяйні речі можуть передаватися за рішенням суду у комунальну власність.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.2,4,12,13, 81,89, 141, 200, 206, 223, 259, 263 -265, 274,354 ЦПК України суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності за набувальною давністю на 46/100 квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач Суботцівська сільська рада, , місцезнаходження: вул. Центральна, 10, с. Суботці Кропивницького району Кіровоградської області.

Третя особа -ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Третя особа - ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_4

Суддя Г.В. Берднікова