Справа № 453/68/24
№ провадження 2/453/206/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2024 року Сколівський районний суд Львівської області у складі: головуючого - судді Брони А.Л.,

секретаря судового засідання Бендеш А.І.,

без учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Сколе Львівської області в порядку позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Органу опіки та піклування Сколівської міської ради Львівської області, про позбавлення батьківських прав,-

в с т а н о в и в:

15.01.2024 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до Сколівського районного суду Львівської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Органу опіки та піклування Сколівської міської ради Львівської області, в якій просить позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою судді від 18.01.2024 року вказаний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження із визначенням дати підготовчого засідання.

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 20.02.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що з 09.08.2012 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . За час перебування у зареєстрованому шлюбі, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін народився син ОСОБА_3 . Заочним рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 26.05.2017 року шлюб між сторонами було розірвано.

Позивачка зазначає, що дитина постійно проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач, в свою чергу, уникає обов`язку утримувати дитину. Згідно розрахунку державного виконавця, сума заборгованості відповідача зі сплати аліментів станом на 01.11.2023 року складає 144 138,65 грн.

Позивачка також зазначає і про те, що причиною розпаду сім`ї була негативна поведінка відповідача в сім`ї та побуті. Він зловживав спиртними напоями, а будучи в нетверезому стані влаштовував вдома сварки, скандали, ображав її, принижував, знищував майно та речі. Всі ці конфлікти відбувалися в присутності їх малолітнього сина, що негативно вплинуло на здоров`я та моральний стан сина. Позивачка вказує і на те, що за час їх спільного проживання з відповідачем, такий ніколи не приймав участі у вихованні сина. Його роль, як батька, зводилася лише до того, що дитина зростала на його очах. Після розлучення, а саме з осені 2017 року, батько не спілкується з дитиною, не цікавиться навчальним процесом, не знає уподобань дитини. Відповідач був злісним правопорушником не тільки в сім`ї, а й у побуті. Неодноразово притягався до адміністративної та кримінальної відповідальності, що негативно його характеризує, відтак, на думку позивачки, він не може бути взірцем для неповнолітнього сина.

Оскільки зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення відповідача від виховання дитини, свідомого нехтування нею своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення до своїх батьківських обов`язків, позивачка змушена звернутися в суд із вказаним позовом.

Позивачка ОСОБА_1 в підготовче засідання не з`явилася, але попередньо її представник - адвокат Маципура Г.І. подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі та участі довірительки, вказавши, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять такі задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче засідання також не з`явився, але попередньо подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги ОСОБА_1 визнає та не заперечує щодо задоволення таких.

Третя особа - Орган опіки і піклування Сколівської міської ради Стрийського району Львівської області, явку свого представника в таке не забезпечила, але попередньо від начальника відділу Андрусишин Л.І. надійшло до суду клопотання в якому просить, у якому просить розглянути справу без участі третьої особи.

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутності сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Розглянувши матеріали справи, давши належу оцінку доказам у справі, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст. 4, ч.1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року у справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до вимог ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки і піклування, прокурор, а також сама дитини, яка досягла чотирнадцяти років.

Виходячи із наведених вище процесуальних норм та роз`яснень, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 09 серпня 2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено шлюб.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народився син - ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 05 лютого 2013 року Верхньосиньовидненською селищною радою Сколівського району Львівської області, згідно актового запису № 6.

Заочним рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 26.05.2017 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано. Після розірвання шлюбу позивачу було присвоєно прізвище - ОСОБА_1 .

Згідно витягу з реєстру територіальної громади, сформованого 23.11.2023 року Сколівською територіальною громадою, ОСОБА_1 проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно акту, складеного 24.11.2023 року комісією у складі старости смт. Верхнє Синьовидне, с. Межиброди, с. Дубина Сколівської міської ради Мицика В.Я. та спеціаліста міської ради Данилків О.І., дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно проживає із мамою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з листа директора Стрийського ліцею № 7 Я. Білинського, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навчається у Стрийському ліцеї № 7 в 5-Г класі з 01.09.2023 року. ОСОБА_2 не цікавився навчальним процесом сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах, проведеного головним державним виконавцем Сколівського ВДВС у Стрийському районі Львівської області ЗМУ МЮ Радевич В.Ф. при примусовому виконанні виконавчого листа № 453/414/17, виданого 16.06.2017 року Сколівським районним судом Львівської області про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заборгованість боржника ОСОБА_2 зі сплати аліментів станом на 01.11.2023 року становить 144 138,65 грн.

Як зазначає позивачка, вона самостійно забезпечує сина всім необхідним, приділяє належну увагу повноцінному вихованню, приділяє увагу навчанню та розвитку. Після розлучення з відповідачем, з осені 2019 року такий не спілкується з сином, не цікавиться навчальним процесом, не знає його уподобань. Крім того, відповідач був злісним правопорушником не тільки в сім`ї, а й у побуті. Неодноразово притягався до адміністративної та кримінальної відповідальності, що свідчить про нього, як негативну особу, що аж ніяк не може бути взірцем для неповнолітнього сина.

Як вбачається з висновку Органу опіки та піклування Сколівської міської ради №50/02-07 від 12.01.2024 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виконує обов`язки, покладені на нього чинним законодавством, як батько дитини, а відтак, з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керуючись статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства», статтями 19, 164 Сімейного кодексу України, Порядку провадження органами опіки та піклування, пов`язаних із захистом прав дитини, затверджених постановою Кабінету Міністрів України «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» №866 від 24 вересня 2008 року, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини від 11.01.2024 року № 2 «Про позбавлення батьківських прав», орган опіки та піклування Сколівської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно сина ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до статтей 11, 15 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини передбачені статтею 150 Сімейного кодексу України та полягають, зокрема, в наступному: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя та інше.

Згідно статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:

1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Верховний Суд в постанові від 24.10.2018 року по справі №761/2855/17 також вказав, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом та можливе в разі доведення умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків.

Зокрема, відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 16 постанови Пленуму ВСУ від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Як зазначено у пункті 52 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Савіни проти України», держава має позитивний обов`язок вживати виважених і послідовних заходів зі сприяння возз`єднанню дітей зі своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою. Однак, реалізація таких обов`язків держави вимагає від Відповідача активних дій, які б свідчили про його бажання скористатись такою допомогою держави. Однак, як вже зазначалось вище, відповідач самоусунувся від виховання власних дітей, не бажає з ними спілкуватись та дбати про них.

Відповідно до ч. 1 ст. З Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року ратифікованою Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ч. 1 ст. 9 Конвенції, визначення компетентними органами, що розлучення дитини з батьками необхідне в якнайкращих інтересах дитини може бути необхідне у випадку, коли батьки не піклуються про дитину.

Відповідно до Положень Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, принципово визначено, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Частиною 6 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний та духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Ті ж самі принципи закріплені вищезазначеною Декларацією прав дитини, відповідно п. 6. та п. 7 якої проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Дитина повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Якнайкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто відповідає за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить насамперед на її батьках.

Під час розгляду даної справи судом встановлено, що відповідач, маючи реальну можливість виконувати свої батьківські обов`язки відносно сина, зокрема, цікавитися ним, його життям, потребами, матеріально допомагати, дбати про його культурний та духовний розвиток, спілкуватися з ним, свідомо ухиляється від виконання таких обов`язків, оскільки жодних об`єктивних перешкод для виконання ним батьківських обов`язків судом не встановлено. Відповідач фактично самоусунувся від виховання та утримання дитини, не виявляє у відношенні сина батьківської турботи, що вказує на нехтування ним як своїх батьківських прав так і батьківських обов`язків. Доказів протилежного відповідачем до суду подано не було. Натомість, таким подано до суду заяву, в якій він надав свою згоду на позбавлення його батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що вимоги позивачки щодо позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ґрунтуються на нормах чинного законодавства і підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 81, 89, 90, 95, 247, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, ст. ст.150, 164, 166 Сімейного кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Органу опіки та піклування Сколівської міської ради Львівської області про позбавлення батьківських прав- задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Учасники справи:

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Третя особа: Орган опіки і піклування Сколівської міської ради Стрийського району Львівської області, місцезнаходження: 82600, Львівська область, Стрийський район, м. Сколе, м-н. Незалежності, 1, .

Суддя