П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2024 року м. Київ

Справа № 761/25098/23

Провадження: № 22-ц/824/2806/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т. О.,

суддів Верланова С. М., Нежури В. А.,

секретар Сакалош Б. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

на рішення Шевченківського районного суд м. Києва від 16 жовтня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Матвєєвої Ю. О.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Саваріна Олена Сергіївна, про визнання права власності на спадкове майно, зобов`язання вчинити певні дії,

у с т а н о в и в:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 . Вона, як дружина, є спадкоємицею померлого першої черги за законом. За життя чоловік був військовослужбовцем СБУ України та після звільнення отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.03.2021 року зобов`язано ГУ ПФУ здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 . Однак, у зв`язку зі смертю чоловіка вказане рішення суду не було виконано. На її, позивачки,звернення стосовно перерахунку ГУ ПФУ було відмовлено. 08.04.2023 року приватним нотаріусом КМНО Саваріною О.С. їй також було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на пенсію у зв`язку з відсутністю відомостей про існування такого спадкового майна, оскільки Головне управління ПФУ у м. Києві не надало відомостей про суми пенсії, які не отримав за життя ОСОБА_2 . Зважаючи на викладене, просила суд визнати за нею, ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 право власності на недоотриману ним за життя пенсію за рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.03.2021 року у справі № 640/20737/20; зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві здійснити нарахування та виплату їй пенсію, яку недоотримав за життя її чоловік ОСОБА_2 за рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.03.2021 у справі № 640/20737/20.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на недоотриману ним за життя пенсію за рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.03.2021 року у справі № 640/20737/20.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії, яку недоотримав за життя її чоловік ОСОБА_2 за рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.03.2021 у справі № 640/20737/20.

Не погодившись із таким судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, рішення суду просило скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги було зазначено, що ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні ПФУ в м. Києві як отримувач пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ. ОСОБА_2 знято з обліку у зв`язку зі смертю пенсіонера.Виплату пенсії було припинено з 16.03.2021 у зв`язку з його смертю. Згідно із статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років. Військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали особами з інвалідністю за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності. Також вказано, що виплата неотриманої у зв`язку зі смертю стягувача суми кошті, нарахованої на виконання рішення суду, здійснюється на підставі рішення суду про заміну сторони виконавчого провадження в межах бюджетних коштів, виділених для погашення заборгованості за рішенням суду. Проте, ухвалою Окружного адміністративного суду про заміну сторони виконавчого провадження позивачу було відмовлено. За таких підстав рішення суду підлягає скасуванню.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 18 грудня 2023 року відкрито апеляційне провадження у справі, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Курганська Л.В. в інтересах ГУ ПФУ в м. Києві підтримала апеляційну скаргу з підстав, викладених у ній, та просила її задовольнити.

Адвокат Скрибка І.Ю. в інтересах ОСОБА_1 заперечував проти апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Саваріна О. С. в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, а тому колегія суддів відповідно до вимог частини 2 статті 372 ЦПК України вважала за можливе слухати справу за їївідсутності.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апедяційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як убачається із матеріалів справи та встановлено судом, з 07 вересня 1974 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі.

ОСОБА_2 отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

У вересні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.03.2021 року у справі №640/20737/20 позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_2 в здійсненні перерахунку пенсії на підставі довідки Служби безпеки України про розмір грошового забезпечення № 21/3/2-1416, невиплати позивачу 100% визначеного пенсійного забезпечення та зменшення основного розміру пенсії з 90% грошового забезпечення до 70%;

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 01.04.2019 на підставі довідки Служби безпеки України про розмір грошового забезпечення № 21/3/2-1416;

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 , починаючи з 01.01.2018 в розмірі 90% грошового забезпечення та з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

12.05.2021 року рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.03.2021 у справі № 640/20737/20 набрало законної сили.

08.07.021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Саваріною О.С. за заявою ОСОБА_1 було заведено спадкову справу № 10/2021 щодо майна померлого ОСОБА_2 .

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.10.2021 року, виданого приватним нотаріусом КМНО Саваріною О.С. серії НРК №859189 (спадкова справа №10/2021), ОСОБА_1 успадкувала грошовий вклад з належними відсотками, нарахуваннями, компенсаціями та індексаціями, які зберігаються в АТ «Банк Кредит Дніпро».

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.11.2021 року, виданим приватним нотаріусом КМНО Саваріною О.С. серії НРК №859320 (спадкова справа №10/2021), ОСОБА_1 успадкувала земельну ділянку площею 0,2497, яка розташована за адресою Київська область, Макарівський район, Лишнянська сільська рада, кадастровий номер :04:002:0118, що належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія РЗ № 270447.

04.11.2021 року ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в м. Києві із заявою про виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.03.2021 у справі № 640/20737/20 та виплату їй пенсії, яка була недоотримана за життя її чоловіком згідно з вказаним судовим рішенням.

У відповідь на вказану заяву ГУ ПФУ в м. Києві повідомило ОСОБА_1 про відсутність підстав для виконання судового рішення, оскільки рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.03.2021 у справі № 640/20737/20 набрало законної сили після смерті ОСОБА_2 .

Листом від 24.06.2021 № 2600-0202-8/103396 ГУ ПФУ в м. Києві повідомило позивачку про те, що правовідносини щодо перерахунку пенсії носять індивідуальний характер та безпосередньо пов`язані з особою, що доказувала своє право на отримання відповідних виплат і не допускають правонаступництва.

У зв`язку з наведеним, ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні у зв`язку зі смертю чоловіка.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.12.2021 року у справі, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.09.2022 року, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження відмовлено.

У березні 2023 року ОСОБА_1 як спадкоємець за законом звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Саваріної О.С. із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на пенсію, недоотриману за життя її покійним чоловіком.

У листі від 08.04.2023 №21/02-14 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Саваріна О.С. повідомила позивачку про відсутність підстав для видачі такого свідоцтва у зв`язку з відсутністю відомостей про існування такого спадкового майна. Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві не надало відомостей про суми пенсії, які не отримав за життя ОСОБА_2 .

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що норми Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не виключають застосування положень ЦК України про включення до складу спадщини нарахованої, але неодержаної спадкодавцем за життя пенсії, у разі відсутності у померлого членів сім`ї. Оскільки ОСОБА_2 за життя повинно було бути здійснено перерахунок пенсії на підставі рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.03.2021 року у справі №640/20737/20, позивачка, як спадкоємець за законом, в установленому законом порядку прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, та набула право на отримання нарахованої, але не виплаченої доплати до пенсії свого чоловіка.

Перевіряючи вказані висновки суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Окрім того, відповідно ч. 1 статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права і обов`язки мають усі фізичні особи.

Відповідно до частини ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність особи припиняється у зв`язку з її смертю.

Згідно із статтею 1219 ЦК України не входять складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) права на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України.

Статтею 1227 ЦК України визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, є Закон № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до частини першої статті 61 Закону № 2262-ХІІ, яка врегульовує питання виплати пенсії та допомоги в разі смерті пенсіонера, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Частинами другою та третьою статті 61 Закону №2262-ХІІ визначено, що при зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Положення частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 Закону №2262-ХІІ також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Отже, положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 Закону № 2262-ХІІ, який визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19, від 30 січня 2024 року у справі № 420/8604/21.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що «тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що:

- цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;

- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;

- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати».

Згідно зі ст.ст. 1218, 1227 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Суми пенсії, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

У пунктах 1 і 4 частини 1 статті 1219 ЦК України закріплено, що особисті немайнові права, а також права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом, не входять до складу спадщини, оскільки є правами та обов`язками, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що право на перерахунок пенсії є особистим правом, яке нерозривно пов`язано з особою та не входить до складу спадщини.

Тобто, предметом спадкування можуть бути лише конкретні суми виплат, які належали спадкодавцеві за життя і залишилися недоотриманими у зв`язку з його смертю.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 484/3648/16-а та від 14.05.2021 у справі № 1.380.2019.002606.

Установлено, що ОСОБА_2 була призначена і виплачувалась пенсія згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.03.2021 року у справі №640/20737/20 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_2 в здійсненні перерахунку пенсії на підставі довідки Служби безпеки України про розмір грошового забезпечення № 21/3/2-1416, невиплати позивачу 100% визначеного пенсійного забезпечення та зменшення основного розміру пенсії з 90% грошового забезпечення до 70%; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 01.04.2019 на підставі довідки Служби безпеки України про розмір грошового забезпечення № 21/3/2-1416; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 починаючи з 01.01.2018 в розмірі 90% грошового забезпечення та з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії.

Судові рішення, що набрали законної сили, виконуються органами Пенсійного фонду України відповідно до покладених судом зобов`язань, в межах компетенції та в порядку, визначеному чинним законодавством.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто, до набрання законної сили рішенням суду, яким ГУ ПФУ у м. Києві було зобов`язано провести йому перерахунок та виплатити відповідне підвищення до пенсії.

Вказане судове рішення не було пред`явлено до примусового виконання, виконавчий лист не видавався,виконавче провадження щодо виконання цього судового рішення не відкривалося. Отже, перерахунок пенсії ОСОБА_2 на виконання судового рішення не проводився, конкретна сума сума перерахованої пенсії не визначена, відповідно, сума недоотриманої пенсії відсутня.

Поза увагою суду першої інстанції залишилось і те, що право на перерахунок пенсії є особистим правом, яке нерозривно пов`язано з особою та не входить до складу спадщини. Предметом спадкування можуть бути лише конкретні (визначені) суми виплат, які належали спадкодавцеві за життя і залишилися недоотриманими у зв`язку з його смертю.

Вказане і стало підставою для відмови ОСОБА_1 у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 640/20737/20.

Пенсія (її конкретний визначений розмір) на виконання рішення суду у справі № 640/20737/20 не була нарахована ОСОБА_2 за життя, відповідних сум не існує. Суд першої інстанції не звернув уваги на дані обставини справи та, як наслідок дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

При цьому, слід вказати і на те, що згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Стаття 392 ЦК України, в якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах.

Проте, як установлено вище, на момент смерті ОСОБА_2 рішення суду про зобов`язання ПФ здійснити йому перерахунок пенсії й призначити відповідні виплати не набрало законної сили, і, в подальшому, не було пред`явлено до виконання у зв`язку зі смертю ( ОСОБА_2 ), відповідно, перерахунку пенсії не відбулось, правовідносини у справі № 640/20737/20 не допускають правонаступництва, а тому у позивачки ОСОБА_1 не виникло права на виконання рішення суду у справі № 640/20737/20 та отримання відповідних сум, які повинні були виникнути в процесі виконання цього рішення.

Законодавець дозволяє спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії (доплат до пенсії), тобто суми коштів, які вже існували, а не виплат (суми коштів), які б могли виникнути у майбутньому, проте з тих чи інших причин не виникли.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення у відповідності з вимогами ч.1 ст.376 ЦПК України є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції невірно встановлені фактичні обставини у справі, висновки суду не відповідають наданим сторонами доказам, судом неправильно застосовано норми матеріального права, а тому рішення суду першої інстанції у відповідності до положень ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням у справі нового судового рішення про відмову в позові.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суд м. Києва від 16 жовтня 2023 року скасувати та ухвалити у справі нове судове рішення про відмову в позові.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції з підстав, визначених ч. 2 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 25 березня 2024 року.

Головуючий Т. О. Невідома

Судді С. М. Верланов

В. А. Нежура