ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/3035/21 Номер провадження 22-ц/814/1340/24Головуючий у 1-й інстанції Городівський О.А. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.,

судді: Дорош А.І., Триголов В.М.

за участі секретаря судового засідання Коротун І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Миргородської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Миргородської міської ради, Державної інспекції архітектури та містобудування України на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 11 січня 2022 року (час ухвалення судового рішення з 13:44:14 год. до 14:23:12 год., дата виготовлення повного тексту рішення 17 січня 2022 року), у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Хорол-Дон» до ОСОБА_1 про визнання права власності на нежитлові будівлі за набувальною давністю.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача,

У С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021 року ТОВ «Хорол-Дон» звернувся до суду з вказаним позовом, просило ухвалити рішення, яким:

визнати за ТОВ «Хорол-Дон» с.Слобідка, Миргородського району Полтавської області право власності на виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами за межами населеного пункту с. Слобідка Полтавської області згідно технічного паспорту (інвентарна справа № 11430), який складається з будинку механізатора «А-1» 244,9 м2; склад «Б-1» 18,3 м2; автогараж «В-1» 713,7 м2; вбиральня «Г-1» 4,4 м2; майстерня «Д-1» 34,0 м2; склад «Е-1» 84,6 м2; кузня-майстерня «ж» та прибудова «ж1» 588,2 м2; будинок механізатора «З-1», прибудова «з», прибудова «з1» 148,3 м2; погріб «И-1» 9,7 м2; погріб «І-1» 21,7 м2; тепла стоянка техніки «К-1» 1505,7 м2; склад «Л-1» 40,3 м2; заправка «М-1» 8,4 м2; прохідна «Н-1» 9,9 м2; огорожа №1; ворота №2; колодязь питний №3; пробійний колодязь №4; вигрібна яма №5; ємність № 6-8;

визнати за ТОВ «Хорол-Дон» с. Слобідка, Миргородського району Полтавської області право власності на виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами в межах населеного пункту с. Слобідка Полтавської області згідно технічного паспорту (інвентарна справа № 11429), який складається з склад-критий тік «А-1» 1338,1 м2; склад «Б-1» 89,1 м2; склад «В-1» 121,1 м2; склад «Г-1» 1033,1 м2; КЗС-40 «Д-1» 84,1 м2; склад «Е-1» 34,0 м2; склад «Ж-1» 115,9 м2; вагова «З-1» 7,7 м2; вагова «Й-1» 12,0 м2; млин «І-1» 117,4 м2; огорожа № 1; огорожа № 2; огорожа № 3; ворота № 4; колодязь № 5.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що ТОВ «Хорол-Дон» з 2009 року добросовісно відкрито та безперервно користується виробничим будинком з господарськими спорудами в межах населеного пункту с.Слобідка Миргородського району Полтавської області та виробничим будинком з господарськими спорудами за межами населеного пункту с.Слобідка Миргородського району Полтавської області.

Дані об`єкти нерухомого майна 11 грудня 2009 року ТОВ «Хорол-Дон» були передані головою Слобідської спілки співвласників майна «Надія» ОСОБА_1 ..

В рахунок отриманого майна товариство перерахувало на рахунок спілки вартість майнових паїв всіх членів спілки, в сумі 280 559 грн.

На сьогоднішній день власник нерухомого майна відсутній, також відсутні правовстановлюючі документи на спірні об`єкти нерухомого майна.

Добросовісне володіння нерухомим майном підтверджується довідками від 03.03.2021 та технічним паспортом, виготовленим на замовлення товариства.

З моменту передачі майна ТОВ «Хорол-Дон» підприємство добросовісно ним користується, утримує та здійснює господарську діяльність із залученням їх до процесу виробництва.

В 2019 році товариство звернулось до Слобідської сільської ради Миргородського району Полтавської області для присвоєння поштової адреси спірним об`єктам нерухомого майна, які є предметом даної справи, проте отримали відмову у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. З метою отримання правовстановлюючих документів ТОВ «Хорол-Дон» звернулось до відділу реєстрації прав на нерухоме майно із заявою про реєстрацію права власності, проте отримало відмову у зв`язку з відсутністю у даного майна юридичної адреси.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 11 січня 2022 року позовні вимоги ТОВ «Хорол-Дон» задоволено в повному обсязі.

Визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Хорол-Дон» с.Слобідка, Миргородського району Полтавської області право власності на виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами за межами населеного пункту с.Слобідка Полтавської області згідно технічного паспорту (інвентарна справа № 11430), який складається з будинку механізатора «А-1» 244,9 м2; склад «Б-1» 18,3 м2; автогараж «В-1» 713,7 м2; вбиральня «Г-1» 4,4 м2; майстерня «Д-1» 34,0 м2; склад «Е-1» 84,6 м2; кузня-майстерня «ж» та прибудова «ж1» 588,2 м2; будинок механізатора «З-1», прибудова «з», прибудова «з1» 148,3 м2; погріб «И-1» 9,7 м2; погріб «І-1» 21,7 м2; тепла стоянка техніки «К-1» 1505,7 м2; склад «Л-1» 40,3 м2; заправка «М-1» 8,4 м2; прохідна «Н-1» 9,9 м2; огорожа №1; ворота №2; колодязь питний №3; пробійний колодязь №4; вигрібна яма №5; ємність № 6-8.

Визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Хорол-Дон» с.Слобідка, Миргородського району Полтавської області право власності на виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами в межах населеного пункту с.Слобідка Полтавської області згідно технічного паспорту (інвентарна справа № 11429), який складається з склад-критий тік «А-1» 1338,1 м2; склад «Б-1» 89,1 м2; склад «В-1» 121,1 м2; склад «Г-1» 1033,1 м2; КЗС-40 «Д-1» 84,1 м2; склад «Е-1» 34,0 м2; склад «Ж-1» 115,9 м2; вагова «З-1» 7,7 м2; вагова «Й-1» 12,0 м2; млин «І-1» 117,4 м2; огорожа № 1; огорожа № 2; огорожа № 3; ворота № 4; колодязь № 5.

В апеляційній скарзі Миргородська окружна прокуратура Полтавської області, яка діє в інтересах держави в особі Миргородської міської ради, Державної інспекції архітектури та містобудування України, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. Вирішити питання судового збору.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначається, що суд першої інстанції не повно та не всебічно з`ясовані ті обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог; зроблено висновки на підставі неналежних доказів; справу розглянуто з неправильним застосуванням вимог ст.344 ЦК України; справу розглянуто за відсутності спору між позивачем та відповідачем, тобто спору про право; не враховано обставини, встановлені рішенням Господарського суду Полтавської області у справі № 917/944/21, що набрало законної сили, за позовом ТОВ «Хорол-Дон» щодо якого встановлено ті ж обставини, що і в рішенні Миргородського міськрайонного суду від 11.01.2022 у справі за № 541/3035/21; при винесенні спірного рішення судом вирішено питання про права, інтереси та обов`язки незалучених до участі осіб.

Звертав увагу, що з відомостей, які містяться в рішенні суду, вбачається, що СССМ «Надія» не набула право власності на об`єкти нерухомого майна колишнього КСП «Заповіт Ілліча», а тому наразі зазначене майно фактично належить пайовикам. Зазначене також підтверджується листом Миргородської міської ради за вих. №2114/3371/01-28 від 16.06.2023.

Рішення не містить відомостей щодо правомірності користування ТОВ «Хорол-Дон» земельною ділянкою, на якій розміщено виробничі будинки з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, як в межах так і за межами населеного пункту с.Слобідка, Миргородського району Полтавської області. Судом у рішенні лише зазначено про перерахування в грудні 2009 року на рахунок Спілки грошових коштів, що являлось передумовою отримання товариством у добросовісне володіння нерухомих об`єктів КСП «Заповіт Ілліча».

Згідно відомостей, що розміщені в Єдиному реєстрі судових рішень та на сайті Судової влади, ТОВ «Хорол-Дон» зверталося до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Слобідської спілки співвласників майна «Надія» та Миргородської міської ради про той самий предмет і з тих самих підстав.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 11.11.2021 відмовлено у задоволенні позову у зв`язку із відсутності спору між сторонами, встановленням факту того, що Слобідська спілка співвласників майна «Надія» не є власником майна, а позивач знав та знає, що право власності на майно за відповідачем не реєструвалося, укладений договір купівлі-продажу майна нотаріально не посвідчений та не пройшов державну реєстрацію, а тому не можна вважати, що позивач добросовісно заволодів майном.

Миргородським міськрайонним судом не тільки не враховано рішення Господарського суду Полтавської області від 11.11.2021 у справі № 917/944/21, але й не встановлено інші важливі обставини у справі.

Суд не звернув уваги на те, що відповідач по справі не є власником об`єктів нерухомого майна, не вжив заходів, спрямованих на залучення до справи інших осіб, чиї права та інтереси можуть бути порушені у зв`язку із ухваленням судового рішення. Так само як і позивач по справі фактично знав і не міг не знати про наявність цивільно-правових відносин, які виникли між ССС «Надія» та ТОВ «Хорол-Дон».

Вищевказане свідчить про відсутність спору про право. ОСОБА_1 не є особою, яка порушила, не визнає чи оспорює право власності ТОВ «Хорол-Дон».

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною власністю є попередній власник або особа, яка вважає себе власником майна. При цьому відповідач має не визнавати або оспорювати це право позивача, і між сторонами має існувати спір про право, який суд вирішує у порядку позовного провадження (п.54 постанови ВС КГС у справі №920/999/16 від 09.07.2019р.). Позов про право власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником.

Окрім того, суду не було надано жодних доказів про право ТОВ «Хорол-Дон» на користування земельними ділянками, на яких розміщено об`єкти нерухомості, вказані у позові.

Як вбачається з рішення Миргородського міськрайонного суду від 11.01.2022 у справі за № 541/3035/21 позивач ТОВ «Хорол-Дон» фактично заволодів об`єктом самочинного будівництва, адже він не отримував дозвіл на виконання будівельних робіт, отже спірне нерухоме майно є об`єктом самочинного будівництва.

Досліджені судом: акт прийому передачі від 11.12.2009 яким СССМ «Надія» передано ТОВ «Хорол-Дон» об`єкти нерухомості, платіжні документи про перерахування в грудні 2009 з рахунку ТОВ «Хорол- Дон» грошових коштів на рахунок СССМ «Надія» свідчать лише про виникнення цивільно-правових відносин між сторонами. Але, як було вказано вище Спілка не є власником майна КСП, а тому не може розпоряджатися ним, тому зазначені докази не підтверджують факт добросовісного володіння ТОВ Хорол-Дон» об`єктами нерухомого майна.

Крім того, з пояснень ОСОБА_1 суду було відомо про те, що спірне майно належало КСП «Заповіт Ілліча», яке здійснювало діяльність на території Слобідської сільської ради Миргородського району. Правонаступником КСП є приватне підприємство «Хлібороб».

Згідно інформації, викладеної у листі Миргородської міської ради за вих. № 2114/3371/01-28 від 16.06.2023, власниками майна колишнього КСП у «Заповіт Ілліча», яке не виділено в натурі, залишаються члени КСП - власники майнових паїв.

Однак вказані факти були проігноровані судом, в результаті чого було прийнято оскаржуване рішення.

Відносно порушення інтересів держави при постановленні судового рішення зазначав, що виключно до дискреційних повноважень Миргородської міської ради належить право розпорядження, зокрема, надання земельних ділянок для будівництва.

Водночас, на підставі рішення Миргородського міськрайонного суду за позивачем визнано право власності на нерухоме майно, яке розташоване на землях комунальної власності.

Таким чином, безпідставне, з порушенням вимог закону визнання судом права на власності на самочинно збудоване нерухоме майно на земельній ділянці комунальної власності, становлять «суспільний», «публічний» інтерес. Неправомірним рішенням суду порушено інтереси держави у сфері земельних відносин та містобудування, що у свою чергу суперечить принципам регулювання земельних відносин в Україну які закріплені в ст.ст. 13,14 Конституції України, ст. 5 Земельного кодексу України, що очевидно становить інтереси держави.

Оскаржуваним рішенням порушено інтереси держави не тільки у сфері земельних відносин, а і у сфері містобудівної діяльності.

Згідно рішення Миргородської міської ради № 14 від 15.12.2020, прийнятого у відповідності до ст. ст. 25, 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо впорядкування окремих питань організації та діяльності органів місцевого самоврядування і районних державних адміністрацій", Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення територій та адміністративних центрів у територіальних громад", Постанови Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17.07.2020 р. № 807-ІХ, Розпорядження Кабінету Міністрів України "Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Полтавської області" від 12.06.2020 р. № 721-р с. Слобідка реорганізовано шляхом приєднання до Миргородської міської ради.

З всього вищевикладеного вбачається, що Миргородська міська рада є уповноваженим органом по розпорядженню від імені територіальної громади земельними ділянками села Слобідка Миргородського району, проте участі у справі № 541/3035/21 не забезпечила.

Миргородською окружною прокуратурою Полтавської області, з метою виконання субсидіарної ролі у даному спорі, 02.11.2023 року направлено лист на адресу Миргородської міської ради про інформування прокурора щодо оскарження або бажання оскаржити рішення міськрайонного суду від 11.01.2022 в апеляційному порядку. Як вбачається з наданої відповіді, Миргородською міською радою не вжито належних заходів по захисту інтересів держави шляхом оскарження рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 11.01.2022 у справі за № 541/3025/21 в апеляційному порядку.

Вищевикладене також свідчить про неналежне виконання вказаним органам своїх повноважень, що є беззаперечною підставою для внесення апеляційної скарги саме прокурором.

Відзив на апеляційну скаргу судом не отримано.

Перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України).

Частиною 4 ст.82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як встановлено рішенням Господарського суду Полтавської області від 11.11.2021, яке набрало законної сили 14.12.2021 (а.с.164-166), 17.11.2009 між позивачем та відповідачем Слобідською спілкою співвласників майна «Надія» укладено договір купівлі-продажу майна №17/11-2009, за умовами якого продавець зобов`язався продати покупцю товар за найменуванням, у кількості та по ціні, які вказуються у акті приймання-передачі, що є додатком до цього договору; загальна вартість поставки 280 559,00 грн.; договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до моменту остаточного виконання (а.с.71 справи).

Згідно з додатком до договору, майно, передане позивачу від відповідача, було повернуто з ПАФ «Хлібороб» від співвласників майна колишнього КСП «Заповіт Ілліча» (тобто, за твердженням позивача, колишні колгоспники, пайовики, після того, як колгосп розпався, передали свої частки СССМ «Надія» згідно акту прийому-передачі від 13.04.2005р.).

Як вбачається з акту Слобідського спілки співвласників майна «Надія» від 11 грудня 2009, ТОВ «Хорол-Дон» було передано слідуючи основні засоби (оплата проведена повністю згідно банківських виписок на суму 280 559 грн.):

розташовані мтф Слобідка:

корівник №1, 1956 року введення в експлуатацію;

пункт штучного осіменіння, 1968 року введення в експлуатацію;

бойня 1972 року введення в експлуатацію;

башня МТФ 1969 року введення в експлуатацію;

огорожа;

сінажна яма 1973 року введення в експлуатацію;

розташовані стф Слобідка:

сарай концкормів 1989 року введення в експлуатацію;

сарай-відгодівля 1962 року введення в експлуатацію;

літній табір 1984 року введення в експлуатацію;

літній табір 1985 року введення в експлуатацію;

розташовані бриг.1 с.Слобідка:

стара контора 1958 року введення в експлуатацію;

критий сіновал 1987 року введення в експлуатацію;

погріб;

млин бригади №1 1920 року введення в експлуатацію;

розташовані бриг.2 с.Мальці:

конюшня 1978 року введення в експлуатацію;

млин 1939 року введення в експлуатацію;

розташовані тік с.Слобідка:

склад-комора 1964 року введення в експлуатацію;

зерносклад 1970 року введення в експлуатацію;

комора посівних матеріалів 1967 року введення в експлуатацію;

критий тік 1971 року введення в експлуатацію;

склад продтоварів 1970 року введення в експлуатацію;

вісова 1970 року введення в експлуатацію;

критий тік 1982 року введення в експлуатацію;

віса автомобільні тік 1975 року введення в експлуатацію;

віса автомобільні 1984 року введення в експлуатацію;

зерноочисна машина 1987 року введення в експлуатацію;

ворохоочищувач ОВС-25 1988 року введення в експлуатацію;

дробарка кормова КДУ 2 1993 року введення в експлуатацію;

вагон ВО-10 1986 року введення в експлуатацію;

резервуар 25м/3;

зернопогрузчик ЗПС-60 1988 року введення в експлуатацію;

зернопогрузчик 43М-60 1990 року введення в експлуатацію;

загружчик насіння 1994 року введення в експлуатацію;

КЗС-40 1980 року введення в експлуатацію;

розташовані с.Слобідка:

пилорама приміщення 1980 року введення в експлуатацію;

сарай-пилорама 1981 року введення в експлуатацію;

лісопильна установка 1980 року введення в експлуатацію;

авто підйомник 1977 року введення в експлуатацію;

бетономішалка;

олійниця /обладнання/ 1994 року введення в експлуатацію;

Автогараж:

САЗ-3502 11-63 1986 року введення в експлуатацію;

САЗ-3507 11-99 1986 року введення в експлуатацію;

САЗ-3507 26-58 1988 року введення в експлуатацію;

САЗ-3507 33-38 1990 року введення в експлуатацію;

Бензовоз ГАЗ 5201 мз3607 1990 року введення в експлуатацію;

автобус КАВЗ 75-28 1993 року введення в експлуатацію;

компресор 1993 року введення в експлуатацію;

Тракт.бриг.:

майстерня 1967 року введення в експлуатацію;

склад запасних частин 1960 року введення в експлуатацію;

кузня-майстерня 1971 року введення в експлуатацію;

будинок механізатора/ст/ 1960 року введення в експлуатацію;

будинок механізатора /нов/ 1994 року введення в експлуатацію;

заправка 1970 року введення в експлуатацію;

тепла стоянка техніки 1974 року введення в експлуатацію;

Т-150К 1991 року введення в експлуатацію;

Т-150К 1994 року введення в експлуатацію;

ДТ-75 бульдозер 1990 року введення в експлуатацію;

ЮМЗ-6 1987 року введення в експлуатацію;

МКК6 на базі МТЗ-80 1990 року введення в експлуатацію;

МТЗ-80 1985 року введення в експлуатацію;

СПС 4,2А на базі МТЗ-80 1990 року введення в експлуатацію;

МТЗ-80 1993 року введення в експлуатацію;

ПЄ-08 погр-екскав 1994 року введення в експлуатацію;

ЄО екскаватор 1991 року введення в експлуатацію;

сіялка бурячна «Акорд» 1996 року введення в експлуатацію;

косарка МАРАЛ Е-281 1993 року введення в експлуатацію;

косарка Е-303 /плющ/ 1993 року введення в експлуатацію;

преспідборщик К-454 1991 року введення в експлуатацію;

жатка рядова ЖРС-4.9 1980 року введення в експлуатацію;

кран-балка 1995 року введення в експлуатацію;

станок токарний 1989 року введення в експлуатацію;

зварювальний апарат 1991 року введення в експлуатацію;

культиватор УСМК05.4 1989 року введення в експлуатацію;

котки ККН02.8 1993 року введення в експлуатацію;

котки ККН-2.8 1993року введення в експлуатацію;

вагон ВО-10 1986 року введення в експлуатацію;

колонка бензинова 1986 року введення в експлуатацію;

колонка дизпалива 1985 року введення в експлуатацію;

плуг ПН-435С 1989 року введення в експлуатацію;

плуг ПЛН-4.35 1989 року введення в експлуатацію;

плуг ПН-3.35 унів. 1988 року введення в експлуатацію;

плуг ПН-3.35Б 1993 року введення в експлуатацію;

плуг ПН-3.35Б 1993 року введення в експлуатацію;

плуг ПН-3.35Б 1993 року введення в експлуатацію;

борони посівні 1990 року введення в експлуатацію;

борони сцеп.ЗБЗС/7/ 1985 року введення в експлуатацію;

борони сцеп.БЗТС.1.86 1983 року введення в експлуатацію;

борони сцеп.ЗБЗЛ-7 1989 року введення в експлуатацію;

культив.КРН-5.6 1990 року введення в експлуатацію;

культив.плоск.КРН-5.6 1988 року введення в експлуатацію;

причіп 2ПТС-4 1980 року введення в експлуатацію;

сцепки трак.С-11 1987 року введення в експлуатацію;

сцепки тракт.С-11 1992 року введення в експлуатацію;

волокуші тракт. ВТУ-1 1982 року введення в експлуатацію;

стогомет ПФ-0.5 1991 року введення в експлуатацію;

вентилятор кузнечний;

горно кузнечне;

бочка ХЖВ-1.3;

ємкість 50м/з;

ходи парокінні;

ємкість 75 м/з;

ємкість 75 м/з. (а.с.71-71)

З копії рішення 14 сесії 7 скликання Слобідської сільської ради Миргородського району Полтавської області від 12.10.2017 вбачається, на обговоренні перебувала заява ТОВ «Хорол-Дон» в особі директора Рибальченко Г.С. про присвоєння поштової адреси на виробничі комплекси території тракторної бригади та токового господарства і вказаним рішенням відмовлено ТОВ «Хорол-Дон» в особі директора ОСОБА_1 у присвоєнні поштової адреси на виробничі комплекси території тракторної бригади та токового господарства в зв`язку з відсутністю підтверджуючих документів, рекомендованих сектором містобудування, архітектури та з питань цивільного захисту необхідних для присвоєння поштової адреси (а.с.75).

Відповідно довідки ДКП «Миргородтехінвентаризація» № 174-Д від 29.03.2021, станом на 31 грудня 2012 року за даними інвентаризаційної справи право власності на будівлі тракторної бригади, що розташовані за адресою: Миргородський район, с.Слобідка, за межами населеного пункту в ДКП «Миргород-техінвентаризація» не зареєстровано (а.с.7).

Відповідно довідки ДКП «Миргородтехінвентаризація» № 174-Д від 29.03.2021 станом на 31 грудня 2012 року за даними інвентаризаційної справи право власності на нежитлові будівлі, що розташовані за адресою: Миргородський район, с.Слобідка, за межами населеного пункту в ДКП «Миргород-техінвентаризація» не зареєстровано (а.с.40).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено настання обставин, з наявністю яких закон пов`язує можливість визнання права власності за набувальною давністю.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з таких міркувань.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно із частиною першою статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Частиною четвертою статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постановах Верховного Суду від 05 червня 2018 року (справа №924/925/17), від 22 травня 2018 року (справа № 922/1574/17), від 03 лютого 2021 року (справа № 469/716/17) викладений правовий висновок про те, що відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або особа, яка вважає себе власником майна. При цьому така особа має не визнавати або оспорювати це право позивача, і між сторонами має існувати спір про право, який суд вирішує у порядку позовного провадження. Позов про право власності за давністю володіння не може пред`являти законний володілець, тобто особа, яка володіє майном з волі власника, крім випадків, визначених частиною 3 статті 344 ЦК України. Отже, встановлення власника майна і його волі щодо передачі майна у володіння є обставинами, які мають юридичне значення для правильного вирішення спору у справі про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, і підлягає доведенню під час ухвалення судового рішення.

Як убачається з матеріалів справи, ТОВ «Хорол-Дон» визначив відповідачем по справі фізичну особу ОСОБА_1 , яка за станом на грудень 2009 року була головою Слобідської спілки співвласників майна «Надія», а за станом на час подання позову згідно витягу з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.66-70), і довіреності на ім`я адвоката Жаги Е.Г. (а.с.76) є керівником ТОВ «Хорол-Дон».

Отже, як фізична особа ОСОБА_1 не була (не є власником) спірного нерухомого майна, який заперечує право ТОВ «Хорол-Дон».

Пред`явлення вимоги до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року (справа № 910/17274/17) викладений такий висновок про застосування норми права у спірних правовідносинах: «умовами набуття права власності за набувальною давністю на підставі статті 344 ЦК України є: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна (нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери) право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду. Набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності. За змістом частини першої статті 344 Цивільного кодексу України добросовісність особи має існувати саме на момент заволодіння нею чужим майном, що є однією з умов набуття права власності на таке майно за набувальною давністю. Після заволодіння чужим майном подальше володіння особою таким майном має бути безтитульним, тобто таким фактичним володінням, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Володіння майном на підставі певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Звідси, йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю. Підставою добросовісного заволодіння майном не може бути, зокрема, будь-який договір, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність. Володіння майном за договором, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність, виключає можливість набуття майна у власність за набувальною давністю, адже у цьому разі володілець володіє майном не як власник. Якщо володілець знає або повинен знати про неправомірність заволодіння чужим майном (у тому числі і про підстави для визнання договору про його відчуження недійсним), то, незважаючи на будь-який строк безперервного володіння чужим майном, він не може його задавнити, оскільки відсутня безумовна умова набуття права власності - добросовісність заволодіння майном».

Як убачається із долученого позивачем до позову акта від 11 грудня 2009 року, спірні нежитлові приміщення передані ТОВ «Хорол-Дон» за плату Слобідською спілкою співвласників майна «Надія», тобто позивач отримав у своє розпорядження нерухоме майно підставі певної угоди, укладеної із юридичною особою (а.с.92,93), за плату (а.с.94).

Окрім того, як убачається із рішення Господарського суду Полтавської області від 11 листопада 2021 року (а.с.164-166), у межах розгляду справи № 917/944/21 суд дослідив, зокрема, договір купівлі-продажу майна від 17 листопада 2009 року (спірного нерухомого майна у справі, що переглядається) і з урахуванням пояснень позивача (ТОВ «Хорол-Дон») зробив висновок, що останній (ТОВ «Хорол-Дон») на момент укладення цього договору не міг не знати про відсутність у відчужувача (ОССМ «Надія») правовстановлюючих документів на спірне нерухоме майно.

Про відсутність правовстановлюючих документів на спірне нерухоме майно ТОВ «Хорол-Дон» стверджує також у позові.

Як слідує з листа Миргородської міської ради (а.с.144 і зворот) нерухоме майно, на яке претендує ТОВ «Хорол-Дон», є власністю співвласників колишнього КСП «Заповіт Ілліча», яке у встановленому порядку не виділене в натурі.

Отже, у межах розгляду цієї справи встановлено, що володілець спірного майна - ТОВ «Хорол-Дон», знав(є) і повинен був знати на момент набуття у володіння майна про неправомірність такого заволодіння на підставі нікчемного правочину, тому, незважаючи на будь-який строк безперервного володіння чужим майном, позивач не може його задавнити, оскільки відсутня безумовна умова набуття права власності - добросовісність заволодіння майном.

Окрім того, враховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди (ст.120 ЗК України), цей спір не може бути вирішений без участі власника землі, на якій розташовані спірні будівлі, тому слід визнати обгрунтованими доводи прокурора про те, що рішенням суду першої інстанції вирішено питання про права та обов`язки Миргородської міської ради.

Матеріалами справи підтверджено виконання прокурором приписів ст.23 ЗУ «Про прокуратуру» (а.с.149-151, 152, 162).

З урахуванням наведеного рішення суду першої інстанції слід скасувати і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, а саме про відмову в задоволенні позову.

Частиною 13 ст.141 ЦПК України визначено, що суд апеляційної чи касаційної інстанціях, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частиною 1 та п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як слідує з матеріалів справи, за подання апеляційної скарги Полтавською обласною прокуратурою сплачено 6 312,59 грн судового збору (а.с.182). Оскільки апеляційна скарга задоволена, ці витрати слід покласти на ТОВ «Хорол-Дон».

Керуючись ст.367, ст.374 ч.1 п.2, ст.376 ч.1 п.4, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Миргородської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Миргородської міської ради, Державної інспекції архітектури та містобудування України задовольнити.

Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 11 січня 2022 року скасувати, ухвалити нове рішення по суті заявлених вимог.

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Хорол-Дон» до ОСОБА_1 про визнання права власності на нежитлові будівлі за набувальною давністю відмовити за недоведеністю.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Хорол-Дон» (; с.Слобідка, Миргородський район Полтавської області, 37 674) на користь Полтавської обласної прокуратури 6 312,59 грн витрат зі сплати судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 04 березня 2024 року.

Головуючий суддя О.А. Лобов

Судді: А.І.Дорош

В.М.Триголов