Справа №345/600/24
Провадження № 2/345/313/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З А О Ч Н Е

04.03.2024 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

у складі головуючого судді Сухарник І.І.,

за участю секретаря судового засідання Рибчук Ю.М.,

розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в особі Калуського відділу державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області про скасування арешту на майно, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що в грудні 2023 року позивач вирішив переоформити право власності на свою квартиру, яка знаходиться по АДРЕСА_1 . Проте від нотаріуса довідався, що у відомостях єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна в реєстрі речових прав на нерухоме майно значиться тип обтяжень: арешт нерухомого майна з реєстраційним номером обтяження 8894771, де реєстратором таких обтяжень був відповідач по справі Калуський ДВС ще у 2009 році, а підставою була постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.07.2009 видана ДВС Калуського МРУЮ. Тому позивач не зміг у приватного нотаріуса вчинити жодну нотаріальну дію з приводу свого будь-якого нерухомого майна.

З цього приводу позивач звернувся до відповідача Калуський відділ ДВС. Від відповідача позивач отримав відповідь, що згідно даних автоматизованої системи виконавчих проваджень у відділі на примусовому виконанні перебували виконавчі провадження про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 . Дані виконавчі провадження повернені без виконання на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». Матеріали даних виконавчих проваджень знищено.

Оскільки виконавчі провадження щодо позивача були повернути стягувачу, а останній більше з 2009 року не звертався до відповідача ДВС про відкриття виконавчих проваджень, що видно із цієї довідки та із відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, де відсутні нові підстави арешту майна, то арешт всього нерухомого майна на даний час є безпідставний. У зв`язку з тим, що дані ВП внесені у спецрозділі автоматизованої системи ВП, це унеможливлює державним виконавцем технічно вчиняти будь-які дії щодо їх анулювання в даний час. Позивач зазначає, що вирішити даний спір у позасудовому порядку неможливо, а тому він змушений з цього приводу звернутись до суду та просить скасувати та припинити обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяжень 8894771, у єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АА № 968686, 20.07.2009, МВ ДВС Калуського МРУЮ на об`єкт обтяження: все нерухоме майно, власника: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 / НОМЕР_1 /, обтяження зареєстровано: 20.07.2009р. за №8894771 реєстратором: Івано-Франківська філія ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.

Ухвалою суду від 30.01.2024 провадження у справі відкрито за правилами глави 10 ЦПК України, тобто у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а також встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

В судове засідання позивач не з`явився, однак представник позивача подав суду заяву про розгляд справи в відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча Калуський відділ державної виконавчої служби у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повідомлявся про час та місце розгляду справи у визначеному чинним законодавством порядку, в тому числі шляхом розміщення оголошення про час та місце розгляду справи на офіційному сайті судової влади. Відповідач відзиву на позов у встановлені судом строки не подав, причини неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280, 281 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить 1/4 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (номер інформаційної довідки 358734877 від 16.12.2023), наявна інформація про державну реєстрацію обтяжень вищезазначеного майна: арешт нерухомого майна з реєстраційним номером обтяження 8894771, де реєстратором таких обтяжень був відповідач по справі Калуський ДВС ще у 2009 році, а підставою була постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.07.2009 видана ДВС Калуського МРУЮ (а.с.6).

Згідно листа від 17.01.2024 № 6100, отриманого від відповідача, на примусовому виконанні у відділі перебували виконавчі провадження про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 . Дані виконавчі провадження повернені стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» (у зв`язку із відсутністю майна боржника) в редакції закону від 21.04.1999. Матеріали даних виконавчих проваджень знищено (а.с.7).

Згідно з частиною 1 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Частиною 2 цього Закону передбачено, що арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Згідно з частиною 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

Відповідно до частини 5 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно з положеннями статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з частиною 1 статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з частинами 1, 2 статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

У відповідності до статті 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені статтею 16 ЦК України.

В судовому засіданні встановлено, що на даний час виконавче провадження, в рамках якого було накладено арешт на все належне позивачу нерухоме майно, закінчене, повторно виконавчий документ не був пред`явлений до виконання, а тому потреба в існуванні даного обтяження відпала.

Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини та враховуючи наявність накладеного арешту на майно позивача, внаслідок чого останній позбавлений можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном, яке належить йому на законних підставах, на власний розсуд, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту його права шляхом скасування такого арешту, а відтак і про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 273, 274-279, 280-283 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Скасувати та припинити обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 8894771, у єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АА № 968686, 20.07.2009, МВ ДВС Калуського МРУЮ на об`єкт обтяження: все нерухоме майно власника: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /РНОКПП НОМЕР_2 /, обтяження зареєстровано: 20.07.2009р. за № 8894771 реєстратором: Івано-Франківська філія ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищевказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий