У Х В А Л А

20 березня 2024 року

м. Київ

справа № 216/7404/19

провадження № 61-18199ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Фаловської І. М.,

розглянувши касаційну скаргу акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 квітня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 листопада 2023 року у справі за позовом акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за необлікований (донарахований) об`єм природного газу, зустрічним позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» про захист прав споживача, визнання дій незаконними та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» (далі - АТ «Криворіжгаз») звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм природного газу у розмірі 304 697,96 грн.

06 травня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до АТ «Криворіжгаз», в якому просив: визнати незаконними дії працівників АТ «Криворіжгаз» щодо складення акта про порушення від 26 липня 2019 року № 483, скасувати рішення від 08 серпня 2019 року, від 12 вересня 2019 року про затвердження акта від 26 липня 2019 року № 483, нарахування необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу на загальну суму 304 697,96 грн; відшкодувати моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 квітня 2023 року у задоволенні позову АТ «Криворіжгаз» відмовлено, зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконними дії АТ «Криворіжгаз» щодо складання акта про порушення від 26 липня 2019 року № 483.

Визнано незаконними дії АТ «Криворіжгаз» щодо прийняття рішень від 08 серпня 2019 року, від 12 вересня 2019 року про задоволення акта про порушення від 26 липня 2019 року № 483, та донарахування за необлікований об`єм природного газу в розмірі 304 697,96 грн, та скасовано вказані рішення.

Стягнено з АТ «Криворіжгаз» на користь ОСОБА_1 20 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди, 19 000,00 грн - витрат на професійну правничу допомогу, 7 159,20 грн - витрат на проведення експертного дослідження, всього - 46 159,20 грн.

У задоволенні решти зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 15 листопада 2023 року апеляційну скаргу АТ «Криворіжгаз» залишено без задоволення. Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 квітня 2023 року залишено без змін.

18 грудня 2023 року АТ «Криворіжгаз» засобами поштового зв`язку направило на адресу Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 квітня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 листопада 2023 року.

У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 квітня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 листопада 2023 року, ухвалити нове судове рішення про задоволення позову АТ «Криворіжгаз».

Ухвалою Верховного Суду від 29 січня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху.

Вимоги ухвали Верховного Суду від 29 січня 2024 року АТ «Криворіжгаз» виконало, сплатило судовий збір та подало платіжний документ.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року

№ 10-р(II)/2023, зокрема, визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Згідно із пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є:

- справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства);

- справи про розірвання шлюбу.

Предметом позову АТ «Криворіжгаз» в справі № 216/7404/19 є вимога майнового характеру - про стягнення заборгованості за необлікований (донарахований) об`єм природного газу у розмірі 304 697,96 грн, а предметом зустрічного позову ОСОБА_1 є вимоги немайнового характеру - про визнання незаконними дії працівників АТ «Криворіжгаз» та скасування рішень про затвердження акта про порушення, нарахування необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу; та вимога майнового характеру - про відшкодування моральної шкоди в розмірі 50 000,00 грн.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 01 січня 2024 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розмірі 3 028, 00 грн.

Ціна первісного позову АТ «Криворіжгаз» становить 304 697,96 грн, ціна зустрічного позову ОСОБА_1 в частині вимоги майнового характеру становить 50 000,00 грн (загальна сума - 354 697,96 грн), що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 грн * 250 = 757 000,00 грн).

Щодо справи в частині вимог немайнового характеру - про визнання незаконними дії працівників АТ «Криворіжгаз» та скасування рішень про затвердження акта про порушення, нарахування необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу, то вона не є справою, яка підлягає розгляду лише за правилами загального позовного провадження, виключний перелік яких передбачений частиною четвертою статті 274 ЦПК України.

Справа № 216/7404/19 є незначної складності та не належить до винятків із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна справа є такою з урахуванням її властивостей, тому незалежно від того визнав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, враховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати справу № 216/7404/19 незначної складності.

У касаційній скарзі АТ «Криворіжгаз» посилався на те, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики у справах про стягнення заборгованості за необлікований (донарахований) об`єм природного газу.

Верховний Суд у визначенні правового питання як такого, що має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, виходить з того, що таке правове питання має бути вагомим питанням правозастосовчої практики, мати винятково актуальне значення для її формування. Такі ознаки визначаються предметом спору, значимістю для держави й суспільства у цілому правового питання, що постало перед практикою його застосування.

Заявник не обґрунтував, у чому полягає значущість для держави і суспільства правового питання, яке на його думку, має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики у контексті цієї справи, в якій АТ «Криворіжгаз» брало участь.

Отже, підстав для висновку про те, що справа стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики немає.

Крім того, у касаційній скарзі заявник зазначив, що справа має значний суспільний інтерес.

Зазначені посилання заявника є необґрунтованими та формальними, оскільки заявник не обґрунтував у чому саме полягає значний суспільний інтерес у цій справі. Вжите законодавцем словосполучення «значний суспільний інтерес» необхідно розуміти як серйозну, обґрунтовану зацікавленість, яка має виняткове значення для усього суспільства в цілому, певних груп людей, територіальних громад, об`єднань громадян тощо до певної справи в контексті можливого впливу ухваленого у ній судового рішення на права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Вказане поняття охоплює ті потреби суспільства або окремих його груп, які пов`язані із збереженням, примноженням, захистом існуючих цінностей девальвація та/або втрата яких мала б значний негативний вплив на розвиток громадянського суспільства. Наявність значного суспільного інтересу може мати місце й тоді, коли предмет спору стосується питання загальнодержавного значення, а саме визначення і зміни конституційного ладу в Україні, виборчого процесу (референдуму), обороноздатності держави, її суверенітету, найвищих соціальних цінностей, визначених Конституцією України тощо.

Касаційна скарга заявника не містить обґрунтованих аргументів, які б свідчили про суспільний інтерес саме до цієї конкретної справи й вказували на те, що предмет цього спору стосується питань, які мають виняткове значення для суспільства в контексті наведених вище критеріїв.

Під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до статей 389, 394 ЦПК України.

Верховний Суд дослідив та взяв до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, які б свідчили про необхідність перегляду судових рішення у цій справі у касаційному порядку.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Верховний Суд враховує рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року № R (95) 5, згідно яких державам-членам необхідно вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 квітня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 листопада 2023 року у справі за позовом акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за необлікований (донарахований) об`єм природного газу, зустрічним позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» про захист прав споживача, визнання дій незаконними та відшкодування моральної шкоди.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

А. С. Олійник

І. М. Фаловська