Справа № 461/6636/21 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є.
Провадження № 22-ц/811/2801/23 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Шандри М.М.

суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.

розглянувши у м. Львові у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 29 жовтня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И Л А:

11.08.2021 Акціонерне товариство «Ідея Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Просило стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 89 432,93 грн, 2270 грн судового збору.

В обґрунтування поданого позову покликалося на те, що 31.07.2019 між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 , було укладено кредитний договір №Z06.13061.005542219. Згідно кредитного договору відповідач отримала кредит у розмірі 69534 грн зі сплатою 15,5% річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Позивач повність виконав свої зобов`язання згідно Кредитного договору, що підтверджується меморіальними ордерами. Проте, відповідач не повернула отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатила нараховані інші платежі, у тому числі проценти за Кредитним договором. Останній платіж відповідачем здійснено 02.12.2020. Сума боргу відповідача за кредитним договором станом на 31.05.2021 становить 89432,93 грн. Вказана заборгованість відповідача підтверджується випискою по особовому рахунку № НОМЕР_1 та довідкою-розрахунком заборгованості станом на 31.05.2021. Відтак, у зв`язку із невиконанням умов кредитного договору, 12 квітня 2021 року на адресу відповідача банком направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань. Згідно даної вимоги АТ «Ідея Банк» вимагало терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення кредитором цієї вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, а також суму пені, нарахованої по день повного погашення заборгованості та інші платежі за кредитним договором. Також відповідачу було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором в тридцятиденний строк з дня направлення цієї вимоги банком будуть здійсненні заходи щодо примусового стягнення із відповідача заборгованості за кредитним договором на власний вибір кредитора. Враховуючи наведене, а також те, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, просило позов задовольнити.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 29 жовтня 2021 року позовні вимоги Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 89 432 грн 93 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» судовий збір у розмірі 2270 грн.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що нарахування відповідачу плати за обслуговування кредиту було незаконним, як протягом строку кредитування, так і на момент звернення банком до суду. Таким чином, суд безпідставно задовольнив вимоги банку про стягнення з відповідача нарахованої плати за обслуговування кредиту у розмірі 7322,07 грн та простроченої плати за обслуговування кредиту у розмірі 17609,83 грн. Вказує, що за період з 31.07.2019 по 02.12.2020 ОСОБА_1 на погашення плати за обслуговування по кредитному договорі сплатила 58 287,27 грн, з яких 54 661 грн за період з 31.07.2019 по 12.11.2020 та 3626.27 грн яка була зарахована банком на погашення плати за обслуговування по кредитному договорі (підтверджується розрахунком банку долученим до позовної заяви). Також після направлення вимоги 06.04.2021 у банку не було права нараховувати проценти за користування кредитними коштами.

Просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким у задоволені позову відмовити повністю.

06.11.2023 АТ «Ідея Банк» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін.

Згідно ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам не повністю відповідає.

Судом встановлено, що 31.07.2019 між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 , було укладено договір кредиту № Z06.13061.005542219. Згідно кредитного договору відповідач отримала кредит у розмірі 69534 грн зі сплатою 15,5% річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів.

АТ «Ідея банк» виконав свої зобов`язання згідно кредитного договору, що підтверджується меморіальними ордерами. Проте, відповідач не повернула отриманий кредит встановлений договором термін.

Як вбачається із наявної в матеріалах справи виписки з особового рахунку по кредитному договору, останній платіж ОСОБА_1 здійснила 02.12.2020 року. Станом на 31.05.2021 виникла заборгованість у сумі 89432,93 грн, що складається з 53739,96 грн основного боргу, 5385,96 грн простроченого боргу, 3785,87 грн прострочених процентів, 1589,24 грн строкових процентів, 7322,07 грн нарахованою платою за обслуговування кредиту, 17609,83 грн простроченою платою за обслуговування кредиту.

У зв`язку із невиконанням умов кредитного договору, 12.04.2021 на адресу ОСОБА_1 банком направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями списків про згрупування поштових відправлень.

Задовольняючи позов АТ «Ідея Банк», суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 прострочила погашення поточних платежів кредиту та нарахованих процентів, належним чином не повернула отриманий кредит, не виконала взятих на себе за договором зобов`язань, а також не представила суду доказів на спростування вимог позивача, тому позов підлягає до задоволення.

Однак, з таким висновком суду колегія суддів не може повністю погодитися з наступних мотивів.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування»), кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

Згідно із частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування»), до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки.

Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування»), продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

Згідно із пунктом 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, завтерджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо).

10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними, проте, враховуючи ультраактивну форму дії Закону України «Про захист прав споживачів», визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положень Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19 (провадження №14-44цс21) відступила від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі №583/3343/19 (провадження № 61-22778св19) й постанові Верховного Суду від 15 березня 2021 року в справі №361/392/20 (провадження №61-16470св20) та зазначила, що умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Отже, положення укладеного між сторонами кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів, є нікчемними.

Відповідно до положень п.1.5 Кредитного договору №Z06.13061.005542219 від 31.07.2019, під час користування кредитом, банк надає позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим Договором та Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надані ДКБОФО), за надання яких встановлена плата, відповідно до п.5 Додатку №1 як «Інші послуги Банку». Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки в Банку сплачується згідно діючих Тарифів Банку Тарифи є невід`ємною частиною Договору, та розміщені на веб-сайті Банку (а.с.25).

У п.4.2 Додатку №1 «Паспорт споживчого кредиту» до Кредитного договору №Z06.13061.005542219 від 31.07.2019, зазначено, що плата за обслуговування кредитної заборгованості становить 4,9% щомісячно від початкової суми кредиту (а.с.26).

Відповідно до п.5. Додатку 1 «Паспорт споживчого кредиту» до Кредитного договору №Z06.13061.005542219 від 31.07.2019, позичальник повинен сплатити: 69 534,00 грн - погашення суми кредиту; 28401,44 грн - погашення процентів за користування кредитом: 159 875,90 грн - платежі за додаткові та супутні послуги банку, а саме «інші послуги банку» (а.с.26).

Таким чином, п.1.5 Кредитного договору №Z06.13061.005542219 від 31.07.2019 та п.п. 4.2,5 Додатку №1 «Паспорта споживчого кредиту» до Кредитного договору №Z06.13061.005542219 від 31.07.2019 відповідач встановив щомісячну плату за обслуговування кредиту банком.

Враховуючи те, що позивачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, апеляційний суд доходить висновку про те, що положення п.1.5 Кредитного договору №Z06.13061.005542219 від 31.07.2019 та п.п. 4.2,5 Додатку №1 «Паспорта споживчого кредиту» до Кредитного договору №Z06.13061.005542219 від 31.07.2019, укладеного між ОСОБА_2 та АТ «Ідея Банк», щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно у терміни та у розмірах, визначених згідно з Графіком за Договором кредиту, є нікчемними.

Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення (ст.236 ЦК України).

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції безпідставно задоволив позовні вимоги банку про стягнення з відповідача нарахованої плати за обслуговування кредиту у розмірі 7322,07 грн та простроченої нарахованої плати за обслуговування кредиту у розмірі 17609,83 грн.

Окрім цього, як убачається з виписки за період з 31.07.2019 по 02.12.2020 ОСОБА_1 сплатила 58287,27 грн на погашення заборгованості по кредиту, які банком безпідставно було зараховано, як платежі за обслуговування по кредитному договору (а.с.32-36).

Оскільки умови договору про встановлення плати за обслуговування по кредитному договору є нікчемними, 58287,27 грн слід зарахувати на погашення частини основного боргу (89432,93-58287,27-17609,83-7322,07 = 6213,11(а.с.100))..

Окрім цього, колегія суддів звертає увагу, що банк, звертаючись з вимогою про дострокове повернення кредиту від 06.04.2021(а.с.28), просив сплатити проценти у розмірі 3996,22 грн, в той час як, звертаючись з даним позовом, банк просить стягнути 5375,11 грн.

Враховуючи те, що банк використав своє право, надане йому ч. 2 ст. 1050 ЦК України та змінив строк виконання основного зобов`язання, звернувшись з вимогою від 06.04.2021 до ОСОБА_1 про дострокове повернення кредиту, позивач має право на стягнення процентів у розмірі 3 996,22 грн, які були нараховані на момент направлення вимоги про дострокове повернення кредиту.

За таких обставин, заборгованість за кредитним договором становить 4834,22 грн, яку слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Отже, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового судового рішення, яким позовні вимоги Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу слід задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 4834,22 грн.В решті позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 122,70 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 29 жовтня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги Акціонерного товариства «Ідея Банк» (адреса: 79008, м.Львів, вул. Валова,11, ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення боргу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» (адреса: 79008, м.Львів, вул. Валова,11, ) заборгованість за кредитним договором у розмірі 4 834 грн 22 коп.В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» (адреса: 79008, м.Львів, вул. Валова,11, ) судовий збір у розмірі 122,70 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено: 22.03.2024

Головуючий

Судді