Справа № 646/1549/24
№ провадження 2/646/1553/2024
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2024 р. м. Харків

Суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова Сіренко Ю.Ю., розглянувши матеріали позовної заяви представника позивача Багрія Дениса Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в :

Представник позивача звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просить суд: визнати виконавчий напис №6280 від 17.12.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. таким, що не підлягає виконанню.

Дослідивши позовну заяву з доданими до неї документами, приходжу до наступного.

Підсудністю у цивільному судочинстві визначено розмежування компетенції між окремими ланками судової системи і між судами однієї ланки щодо розгляду і вирішення підвідомчих їм цивільних справ.

Як вбачається з матеріалів позову, представник позивача при подачі позову до Червонозаводського районного суду м. Харкова керувався правилами саме альтернативної підсудності цивільних справ та вказав, що даний позов подається за правилами статті 28 ЦПК України, за місцем виконання спірного виконавчого напису нотаріуса, тобто за місцем знаходження державного виконавця Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції Аршави І.Я.

Справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів.

Згідно положень п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів - виконавчих написів нотаріусів.

За змістом ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження», яка має назву «Місце виконання рішення», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Частиною 12 статті 28 ЦПК України передбачено, що позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Отже, законодавець пов`язує місце виконання рішення не з місцем знаходження кабінету/офісу державного виконавця, а з місцем вчинення виконавчих дій, які можуть вчинятись у тому числі за місцем проживання або роботи боржника.

З матеріалів позовної заяви встановлено, що 17.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №6280 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості за кредитним договором в розмірі 24050,00 грн.

Постановою державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції Аршавою І.Я. від 12.07.2022 року було відкрито виконавче провадження №69335118 з виконання виконавчого напису №6280 від 17.12.2021 року.

27.01.2023 року державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янсько-Слобідського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції Аршави І.Я. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, у зв`язку з тим, що забороняється у період дії воєнного стану примусове виконання виконавчих написів нотаріусів.

До позовної заяви не додано жодного документа, які б свідчили про те, що саме на території Основ`янського району м. Харкова вчиняються виконавчі дії з виконання спірного виконавчого напису нотаріуса, такі як: накладення арешту на майно, що належить боржнику та знаходиться на такій території, звернення стягнення на заробітну плату/пенсію/стипендію боржника, які він отримує від установ, що знаходяться на території Основ`янського району м. Харкова, накладення арешту на кошти боржника на його рахунках, що знаходяться у банківських та інших фінансових установах, які мають місце знаходження на вказаній території, а тому відсутні підстави вважати, що на території Основ`янського району м. Харкова виконується спірний виконавчий напис нотаріуса і, відповідно,- відсутні правові підстави для визначення підсудності даного позову Червонозаводському районному суду м. Харкова.

За змістом ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження», яка має назву «Місце виконання рішення», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Таким чином, в даному випадку виконавчі дії з виконання спірного виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. вчиняються за місцем проживання боржника ОСОБА_1 , а саме, за адресою: АДРЕСА_1 , що відповідно до положень статтей 24, 68 Закону України «Про виконавче провадження» є місцем проведення виконавчих дій, а отже, є місцем проживання божника.

Вирішуючи питання про передачу справи за підсудністю суддя враховує, що при поданні позовної заяви позивач обрав альтернативну підсудність справи за місцем виконання виконавчого напису нотаріуса, тобто за місцем знаходження державного виконавця, однак, справу слід передати на розгляд Комінтернівському районному суду м. Харкова (61068, м. Харків, Слобідський район, пров. Брянський, 5), оскільки у межах територіальної юрисдикції вказаного суду Слобідський район м. Харкова) проводяться виконавчі дії з примусового виконання виконавчого напису №6280, виданого 17.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М.

Відповідно матеріалів позову жодних виконавчих дій у межах виконавчого провадження №69335118 на території Основ`янського району м. Харкова державним виконавцем не здійснюється.

Згідно з нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини» інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у пункті 1 статті 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

З урахуванням викладеного, позовна заява не підсудна Червонозаводському районному суду м. Харкова, у зв`язку із чим підлягає передачі за належною територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Комінтернівського районного суду м. Харкова, як суду, на території якої виконується спірний виконавчий напис нотаріуса.

Відповідно до п. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), а також практики Європейського суду з прав людини, які, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п.1 ст.6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

Спори між судами про підсудність не допускаються. У зв`язку з цим та для того, щоб не допустити безпідставної тяганини під час розгляду цивільних справ з боку судів, на яких і лежить обов`язок правильно застосувати правила про підсудність то ЦПК України встановлює правило про недопустимість суперечок між судами про підсудність.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, Закону України "Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини", інститут безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий підсудності розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки, за його допомогою визначається "належний суд", тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

На підставі наведеного, вважаю за необхідне передати на розгляд за територіальною юрисдикцією (підсудністю) цивільну справу до Комінтернівського районного суду м. Харкова (61068, м. Харків, Слобідський район, пров. Брянський, 5).

Керуючись ст.ст. 27, 31, 32, 260, 261, 353 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Цивільну справу за позовом представника позивача Багрія Дениса Сергійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, - передати на розгляд за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Комінтернівського районного суду м. Харкова (61068, м. Харків, Слобідський район, пров. Брянський, 5).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя - Ю.Ю. Сіренко