Справа № 952/723/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.03.2024 Зачепилівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Яценка Є.І.,

за участю секретаря судового засідання - Ніколенко Л.О.,

за участю сторін:

представника позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с. Зачепилівка Харківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітніх дітей, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на утримання дітей. Позивачка зазначила, що в період з 02.11.2007 по 03.02.2012 вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , який було розірвано рішенням Зачепилівського районного суду Харківської області від 03.02.2012. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 11.06.2012 Зачепилівським районним судом Харківської області було ухвалене рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі 1200 грн. щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Рішенням суду від 29.05.2023 вказаний розмір аліментів було змінено на частину заробітку (доходу). Діти часто хворіють та потребують постійного лікування, тому позивачка просить суд стягнути з відповідача додаткові витрати на дітей, які були понесені внаслідок лікування, в розмірі 24 440,81 грн.

Ухвалою від 20.10.2023 суддею прийнято до свого розгляду зазначену цивільну справу в порядку загального позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Відповідач подав відзив на позовну заяву у якому зазначив, що позивачка ОСОБА_2 не надала суду жодних доказів на підтвердження наявності, передбачених ст. 185 СК України, підстав для стягнення з нього додаткових витрат на ортодонтичне лікування доньки ОСОБА_5 в сумі 19 900,00 грн. Він ніде не працює, нерухомого майна не має, при цьому сплачує аліменти в розмірі половини частини від усіх видів його заробітку (доходу), що становить 6 833,50 грн. (згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 15.09.2023). На думку відповідача реальні додаткові витрати на лікування дітей становлять 4 540,81 грн. (24 440,81 грн. 19 900,00 грн. = 4 540,81 грн.), тому він погоджується компенсувати половину цієї суми, а саме 2 270,40 грн.

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не з`явився, жодних заяв чи клопотань від нього до суду не надходило. Враховуючи, що відповідач скористався своїми процесуальними правами та надав відзив на позов, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі на підставі наявних доказів.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних в справі доказів, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони з 02.11.2007 перебували у зареєстрованому шлюбі, який за рішенням суду від 03.02.2012 було розірвано.

Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 .

Згідно довідки Зачепилівської селищної ради Харківської області № 215/02-01 від 23.08.2023 діти проживають разом з позивачкою.

11.06.2012 Зачепилівським районним судом Харківської області було ухвалене рішення про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі 1200 грн. щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. В подальшому рішенням суду від 29.05.2023 вказаний розмір аліментів було змінено на частину заробітку (доходу).

01.08.2023 у сина ОСОБА_4 було діагностовано хронічний гастродуоденіт, загострення ДЖВШ, дефект міжпередсердної перегородки вторинний.

01.08.2023 у доньки ОСОБА_5 було діагностовано хронічний гастродуоденіт, неасоційований з H.pyljri, загострення ДГР, ДЖВШ, сколіоз грудно-поперекового відділу хребта 1-2 ступеня, плоско-вальгусні стопи.

В період з 2020 по 2023 рік донька ОСОБА_5 знаходилась на ортодонтичному лікуванні в КП «Новомосковська міська стоматологічна поліклініка» Новомосковської міської ради.

На лікування дітей позивачкою було витречено 24 440,81 грн., що підтверджується фіскальними чеками від 01.08.2023 на суму 3 361,00 грн., 09.08.2023 на суму 1079,81 грн., 13.08.2023 на суму 100 грн., квитанцією від 18.05.2023 на суму 19 900,00 грн.

З наданих копій квитанцій та фіскальних чеків вбачається, що із загальної суми додаткових витрат 19 900,00 грн. було витрачено на стоматологічно-ортодонтичне лікування в КП «Новомосковська міська стоматологічна поліклініка» Новомосковської міської ради, а сума 4 540,81 грн. це розмір витрат на придбання ліків та вартість обстеження і аналізів.

Відповідно до положень статті 185 Сімейного кодексу України, батько зобов`язаний приймати участь у додаткових витратах на свою дитину, якщо це обумовлено розвитком її здібностей, хворобою тощо. Цей перелік не є вичерпним - сюди входять усі потреби дитини, які не покриваються аліментами на її утримання. Розмір додаткових витрат встановлюється рішенням місцевого суду за позовом матері. При цьому повинні враховуватися всі обставини, які мають суттєве значення для визначення суми стягнення.

Додаткові витрати на дитину можуть сплачуватися наперед, або вони покриваються після їх фактичного понесення. Конкретна форма залежить від наявних документів - чеків, квитанцій, актів виконаних робіт, рекомендацій чи діагнозів тощо. При цьому стягнення грошових коштів може відбуватися разово, з певною періодичністю або постійно (до досягнення дитиною повноліття).

Виходячи з норм ст.185 СК України, додатковими витратами, які підлягають стягненню є: періодичні витрати на лікування дитини (в тому числі на оздоровлення); систематичні витрати, понесені у зв`язку з постійною хворобою дитини, фізичними травмами; витрати на гуртки, заняття, які розвивають конкретні здібності дитини.

Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. Додаткові витрати визначаються залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

У п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що до участі у додаткових витратах на утримання дитини, можна притягати лише батьків, у цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами.

Верховний Суд зауважує, що до таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на якусь хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

В силу ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення додаткових витрат на дітей, суд враховує, що відповідно до вимог статті 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Чинним законодавством України не передбачений вичерпний перелік таких додаткових витрат на утримання дитини. Підставою призначення додаткових витрат є особливі обставини, які можуть бути зумовлені, як негативними і так і позитивними фактами.

Верховний Суд у справі № 520/12681/17 зазначив, що розмір додаткових витрат на дитину має бути обґрунтованим відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Враховуючи наведене, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13.09.2017 у справі № 6-1489цс17 та постанові Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 520/12681/17.

Суд вважає, що витрати позивачки, пов`язані з проходженням лікарського обстеження та здачею аналізів, лікуванням дітей, в тому числі і лікування зубів, є додатковими витратами у розумінні ст. 185 СК України. Згідно медичних виписок лікування дітей сторін були надані медичні рекомендації, на виконання яких позивачкою було придбано медикаментів на суму 4 540,81,20 грн., що підтверджено відповідними фіскальними чеками. Також позивачкою сплачено 19 900,00 грн. за лікування зубів дитині ОСОБА_5 у КП «Новомосковська міська стоматологічна поліклініка». Отже позивачкою понесені додаткові витрати, викликані особливими обставинами, в розмірі 24 440,81 грн.

Таким чином, з урахуванням рівності обов`язку батьків щодо участі у додаткових витратах на дітей, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення додаткових витрат з відповідача у розмірі 12 220,40 грн., що становить половину суми витрат на лікування дітей.

При подачі до суду позову позивачка була звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тобто 50%, що становить 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 185,192 СК України, ст.ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітніх дітей - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , додаткові витрати на дітей у зв`язку з лікуванням в розмірі 12 220 (дванадцять тисяч двісті двадцять) гривень 40 копійок.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн., який перерахувати: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UА0026001, код класифікації доходів бюджету:22030106.

Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.І. Яценко