ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4183/24
провадження № 2/753/4437/24
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"05" березня 2024 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Мицик Ю.С., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: державний нотаріус Сьомої київської державної нотаріальної контори Шапченко О.А., про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

26 лютого 2024 року представник позивачки - адвокат Кишеня Володимир Сергійович, звернувся в інтересах ОСОБА_1 із позовною заявою до Київської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: державний нотаріус Сьомої київської державної нотаріальної контори Шапченко О.А., про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2024 визначено головуючого суддю Мицик Ю.С.

Перевіривши заяву з додатками на відповідність вимогам ст.ст.175-177 ЦПК України, суддя прийшов до висновку про її невідповідність вимогам ст.175 ЦПК України, обставини справи викладено неповно, не зазначено докази, які підтверджують кожну обставину, що суперечить вимогам п.5 ч.2 ст.175 ЦПК України.

Відповідно до частини п`ятої статті 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Як вбачається із позовної заяви, позивачка звертається із позовом до суду з вимогою про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини після померлої сестри ОСОБА_2 .

Позивач не зазначає і не надає доказів належності спадкодавцю спадкового майна на час звернення з позовом до суду та не вказує, яке саме майно підлягає спадкуванню, у зв`язку із чим позивачем не обгрунтовано звернення саме до Дарницького районного суду м. Києва.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року № 638/1988/17 правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно. Позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 лютого 2021 року у справі №911/2390/18 провадження № 12-73гс20 висловила наступні правові позиції:

«7.15. Приписами цивільного судочинства (частина перша статті 114 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України; в редакції, чинній до 14 грудня 2017 року, частина перша статті 30 ЦПК України в чинній редакції) передбачено виключну підсудність позовів, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцем знаходження майна або його основної частини.

7.16. Забезпечуючи єдність у застосуванні процесуального законодавства, суди цивільної юрисдикції стало застосовували це положення таким чином, що у цьому випадку виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Враховуючи положення статті 181 ЦК України, зазначали, що такими є, наприклад, позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини (така позиція викладена, у пункті 42 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», а також в подальшому Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду в постанові від 25 лютого 2018 року у справі № 201/12876/17 та від 11 липня 2019 року у справі № 426/7217/18).

Відповідно до частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

За наявності зазначених недоліків, перевірити підсудність вказаної справи Дарницькому районному суду м. Києва та відкрити провадження у справі неможливо, тому відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України позовна заява підлягає залишенню без руху.

На виконання вимог ухвали суду, позивачу необхідно вказати рухоме та нерухоме майно, яке входять до складу спадщини, що відкрита після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та подати всі наявні в неї докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Керуючись стст.185, 177 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: державний нотаріус Сьомої київської державної нотаріальної контори Шапченко О.А., про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини залишити без руху.

Встановити позивачу в п`ятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Роз`яснити позивачу, що невиконання вимог ухвали суду у встановлений строк є підставою вважати позовну заяву неподаною та такою, що підлягає поверненню позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.С. Мицик