Провадження № 2/147/138/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2024 року смт Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Борейко О. Г.,

із секретарем Прокопенко В. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, у приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

14 лютого 2024 року до Тростянецького районного суду Вінницької області з Гайсинського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовна заява мотивована тим, що 15 вересня 2018 року позивач та відповідач зареєстрували шлюб. За час перебування у шлюбі сторони мають малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачкою та після розірвання шлюбу проживатиме з нею. Шлюбні відносини між сторонами припиненл рік тому, через несумісність характерів. По даний час шлюбні відносини між ними не поновлювалися. Сім`я розпалася остаточно. Враховуючи наведені обставини, ОСОБА_1 просить розірвати шлюб між нею і ОСОБА_2 , після розірвання шлюбу просить залишити їй дівоче прівище ОСОБА_4 , справу розглянути у її відсутність, згодна на заочний розгляд та не згодна на примирення.

Ухвалою суду від 14 лютого 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, водночас у прохальній частині позову зазначала про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, надіслав суду заяву про у якій позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Просить слухати справу за його відсутності через віддаленість місця проживання та зайнятість по роботі.

Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, використали надане їм ч.3 ст.211 ЦПК України право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст.247 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів.

Судом встановлено, що 15 вересня 2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 був зареєстрований шлюб у Оболонському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, за актовим записом №1455. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « ОСОБА_6 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Києві народився ОСОБА_3 , батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 8).

Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

В силу статей 24, 56 Сімейного кодексу України (далі СК України) кожен з подружжя вправі припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбу не допускається.

Такі положення національного законодавства України відповідають статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно із ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Частина 1 статті 105 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них.

Відповідно до статтей 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Суд не може примусити позивача зберегти сім`ю, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідач позовні вимоги визнала та не заперечує проти розірвання шлюбу.

Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вбачає можливим прийняти визнання позову відповідачем.

З огляду на позицію позивача щодо неможливості зберегти сім`ю, визнання позову відповідачем, суд вважає необхідним шлюб розірвати не вживаючи заходів для примирення.

Суд переконаний, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, за таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

З огляду висловлене у позовній заяві бажання позивача змінити прізвище на дошлюбне, суд вважає за можливе повернути ОСОБА_1 дошлюбне прізвище - ОСОБА_4 .

Згідно із ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Розподіл судових витрат суд проводить відповідно до ст.141 ЦПК України.

За змістом ст.141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на сторону відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Суд вважає необхідним розподілити судові витрати згідно з вимогами статтей 141, 142 ЦПК України, ст. 7 Закону України «Про судови збір»: стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 496,80 грн. та зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Подільському районі м. Києва повернути ОСОБА_1 50% сплаченого відповідно до квитанції №0.0..1 від 28.11.2023 судового збору в сумі 496,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 104-115 СК України, статтями 13, 81, 141, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , який був зареєстрований 15 вересня 2018 року Ободонським районним у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, за актовим записом №1455.

Після розірвання шлюбу відновити ОСОБА_1 дошлюбне прізвище - ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50% сплаченого судового збору в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 80 копійок.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Подільському районі м. Києва повернути ОСОБА_1 50% сплаченого судового збору в сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 80 копійок відповідно до квитанції №0.0..1 від 28.11.2023.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи до або через відповідні суди, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_4 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя О. Г. Борейко