Провадження № 2/201/814/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

15 лютого 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Наумової О.С., за участю секретаря судового засідання Моренко Д.Г., розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

29.11.2023 ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя (а.с. 2 5).

Ухвалою судді від 01.12.2023 відкрито провадження по справі та призначено розгляд в порядку загального позовного провадження (а.с. 17).

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що сторони з 28.07.2017 перебувають у зареєстрованому шлюбі. У провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа про розірвання шлюбу за позовом ОСОБА_2 .Від шлюбу сторони не мають спільних дітей.

Під час шлюбу сторони придбали за спільні кошти трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 69,2 кв.м, житловою площею 46,8 кв.м, на підставі договору купівлі-продажу квартири від 20.06.2019, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Златовою Н.А., зареєстрований в реєстрі за № 4642. Покупцем в договорі купівлі-продажу квартири зазначена ОСОБА_2 .

Квартира придбана за 795980 грн., позивач надав письмову згоду на її придбання. Згоди про добровільний поділ майна подружжя не досягнуто.

На підставі викладеного, просив поділити спільно набуту за час шлюбу квартиру, виділивши у власність кожному по частині квартири АДРЕСА_2 . Також просив компенсувати судові витрати по справі.

Представник позивача - адвокат Панченко Г.В. (діє на підставі ордеру від 07.11.2022 а.с. 19) 15.02.2024 у судове засідання надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю (а.с. 39).

Представник відповідачки - адвокат Ільющенко Ю.А. (діє на підставі ордеру від 11.12.2023 - а.с. 22) і особисто відповідачка 06.02.2024 та 15.02.2024 в судове засідання надали заяви про розгляд справи без їх участі, відповідачка особисто позовні вимоги визнала повністю (а.с. 29, 40).

З огляду на відсутність клопотань про перенесення судового засідання на іншу дату, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін (їх представників), за наявними в матеріалах справи доказами.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що сторони з 28.07.2017 перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 6).

З Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що у провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суд м. Дніпропетровська знаходиться справа № Справа № 199/6744/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Ухвалою суду від 23.11.2022 зупинене провадження по цивільній справі до припинення перебування відповідача ОСОБА_1 у складі Збройних сил України, що переведені на воєнний стан.

Під час шлюбу сторони придбали трикімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 69,2 кв.м, житловою площею 46,8 кв.м, на підставі договору купівлі-продажу квартири від 20.06.2019, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Златовою Н.А., зареєстрований в реєстрі за № 4642 (а.с. 7-8).

Покупцем в договорі купівлі-продажу квартири зазначена ОСОБА_2 . Згідно із п. 2.1 договору купівлі-продажу квартира придбана за 795980 грн. У п. 9.1 договору ОСОБА_1 надав письмову згоду на придбання квартири.

Отже, спірне майно придбане сторонами під час перебування у шлюбі.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо), самостійного заробітку (доходу).

Згідно зі ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

У статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України.

Частиною 1 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу.

Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку.

Відповідачка визнала вимоги позивача по поділ майна у рівних частинах.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Судом перевірені відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо квартири за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 36-37).

Відповідно до абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

З огляду на той факт, що відповідачка позовні вимоги визнала у повному обсязі, про що вказала у своїй заяві, дійсно вказане нерухоме майно було придбане сторонами під час шлюбу, визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про поділ спільного майна підлягають задоволенню.

Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141-142 ЦПК України та обов`язково здійснюється судом за результатами розгляду справи.

Положеннями ч. 1 ст. 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що також кореспондується з ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Позивачем при звернені до суду сплачений судовий збір у розмірі 3979,40 грн. на підставі квитанції № 24762 від 22.11.2023 на рахунок UA000004629, отримувача коштів ГУК у Дніпр.обл./Собор. р-н./22030101, код отримувача 37988155, банк отримувача Казначейство України, платник ОСОБА_1 , Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська (а.с. 1).

У зв`язку з тим, що відповідачка позовні вимоги визнала в підготовчому судовому засіданні, то позивачеві з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків сплаченого при подачі позову судового збору, що становить у розмірі 1989,70 грн.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути на користь позивача решту суми сплаченого судового збору у розмірі 1989,70 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 82, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задовольнити.

Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 і ОСОБА_2 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 69,2 кв.м, житловою площею 46,8 кв.м.

Розділити (припинивши право спільної сумісної власності) між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) і ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 69,2 кв.м, житловою площею 46,8 кв.м, а саме:

визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 69,2 кв.м, житловою площею 46,8 кв.м;

визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 69,2 кв.м, житловою площею 46,8 кв.м.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору в розмірі 1989,70 грн., сплаченого при подачі позову відповідно до квитанції № 24762 від 22.11.2023 на рахунок UA000004629, отримувача коштів ГУК у Дніпр.обл./Собор. р-н./22030101, код отримувача 37988155, банк отримувача Казначейство України, платник ОСОБА_1 , Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1989,70 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 23 лютого 2024 року.

Суддя О.С. Наумова