Справа №295/6672/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Кузнєцова Д.В.,

за участі секретаря с/з Карпішиної С.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Сачка А.В.,

представника відповідача адвоката Кирилюка В.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди та моральної шкоди, завданої в результаті залиття квартири, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із указаним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що являється власником квартири АДРЕСА_1 та 05.04.2022 року відбулося затоплення його квартири власником квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_3 . Відповідно до акту від 05.04.2022 року комісією проведено обстеження та виявлено сліди затоплення квартири, а також встановлено, що затоплення сталося з квартири АДРЕСА_2 після внутрішнього квартирного вентиля. За висновком експерта №1344/06-2022 від 17.06.2022 року вартість завданої матеріальної шкоди внаслідок залиття приміщень квартири АДРЕСА_3 в діючих цінах на момент проведення дослідження складає 62 394,06 грн. Згідно з актом від 05.04.2022 року сталося залиття квартири, внаслідок чого вийшло з ладу наступне обладнання та меблі: кухонна витяжка САТА Р-3060; варильна поверхня газова Zepa ga40MECOXL, №050200874, 2005 року виробництва; кухонний гарнітур індивідуального виготовлення. Відповідно до висновку оцінювача від 05.04.2022 року вартість заміщення пошкоджених речей становить 33 700 грн. Таким чином, розмір матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири, становить 96 094,06 грн. За словами позивача, залиття квартири призвело до неможливості проживання та необхідності здійснення ремонту. Відповідач відмовилась відшкодовувати завдану шкоду добровільно і позивач витрачає додаткові кошти для підготування матеріалів, що б звернутись до суду. Постійно нервує і хвилюється чи взагалі зможе стягнути матеріальну шкоду, завдану відповідачем. Внаслідок наведених дій та бездіяльності ОСОБА_3 позивачу завдано моральної шкоди, розмір якої останній оцінює в 10 000 грн.

З огляду на викладене, позивач просить стягнути з ОСОБА_3 96 094,06 грн. для відшкодування завданої матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири, 10 000 грн. моральної шкоди, витрати за проведення будівельно-технічної експертизи та оцінки вартості заміщення пошкодженої меблі й побутової техніки в розмірі 3 500,00 грн., а також судовий збір.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 04 серпня 2022 року відкрито провадження у даній цивільній справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, у якому остання просить у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначила, що в акті від 05.04.2022 року відсутні відомості щодо характеру залиття та його причини (комісія визначила причини як невідомі), обсягів необхідного ремонту, їх орієнтовної вартості, висновків про винну в залитті особу. Не визначено причини затоплення квартири позивача й у висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи №1344/06-2022 від 17.06.2022 року. Крім того, в акті відсутні дата його затвердження та відомості про те, що проводилося комісійне обстеження квартири АДРЕСА_4 . Відповідач зазначає, що її як власника квартири АДРЕСА_4 взагалі не повідомляли про проведення такого обстеження та необхідність бути присутньою при цьому, відтак із актом вона не ознайомлена, відомості про те, що була присутня під час складання акту або про те, що відмовилась допускати уповноважених осіб до здійснення комісійного обстеження квартири, також відсутні, що безпосередньо впливає на об`єктивність даних, зазначених в акті. Особливо зважаючи на той факт, що під час складання вищевказаного акту її присутність мала бути обов`язковою. Також є незрозумілими висновки комісії, оформлені в акті, щодо переліку слідів затоплення квартири позивача. Виходячи з даного списку, було повністю затоплено увесь коридор, кухню та санвузол квартири, адже комісією не визначалися заміри конкретних слідів топлення, а було просто вказано загальні розміри підлоги, стелі та стін даних приміщень. Однак з фотографій, які містяться у висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи №1344/06-2022 від 17.06.2022 року, вбачається, що сліди затоплення знаходяться не на всій площі вищевказаних поверхонь, а лише на деяких їх частинах. Тобто це свідчить про неправильність здійснення виміру слідів затоплення комісією, що також свідчить про неправильність викладених в акті відомостей. На переконання ОСОБА_2 , наданий позивачем на підтвердження викладених у позові обставин акт залиття квартири усупереч вимог додатку 4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій та роз`яснень Міністерства з питань житлово-комунального господарства України «Щодо ремонту квартири після залиття» не містить реквізитів, які обов`язково мають бути в ньому зазначені відповідно до вищевказаних нормативних актів, а також був складений без участі відповідача, яка є обов`язковою, відтак не може бути належним і допустимим доказом заподіяння майнової шкоди позивачу саме з вини відповідача. Інших доказів на підтвердження вини відповідача у залитті квартири матеріали справи не містять. Крім того, відповідач вважає, що причиною затоплення квартири позивача стала зміна тиску в мережі системи водопостачання міста Житомира КП «Житомирводоканал» Житомирської міської ради, що також свідчить про відсутність її вини в затопленні квартири позивача. Щодо позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди, то така є похідною від вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, а тому, на думку відповідача, також задоволенню не підлягає. Позивач не обґрунтував належним чином, в чому саме полягають його душевні страждання, в чому полягають його немайнові втрати, на які сфери його життя вплинула ситуація, що сталася, чи які зміни відбулися у його життєвих стосунках, чи відобразилося це на психічному здоров`ю позивача. Зазначаючи про те, що він постійно нервує та хвилюється, ним не було надано жодних довідок, актів огляду від профільних лікарів, які могли б підтвердити такий стан позивача (а.с. 64-70).

В судовому засіданні позивач та його представник адвокат Сачок А.В. позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позові, просили їх задовольнити. Позивач суду пояснив, що 05.04.2022 року прийшов додому та побачив, що затоплена квартира. Стільниця розбухла так, що її прийшлося розрізати, щоб зняти. В двигун кухонної витяжки потрапила вода. У варильну поверхню теж потрапила вода, газові крани не повертались. Натомість після перекриття внутрішнього вентиля у квартирі АДРЕСА_2 потік води припинився. За словами ОСОБА_1 , мешканець квартири АДРЕСА_2 спочатку обіцяв компенсувати збитки, однак потім перестав йти на контакт. Позивач зауважив, що його квартиру перший раз експерт оглядав ще до ремонту, а вже влітку 2022 року розпочались відновлювальні роботи.

Представник відповідача адвокат Кирилюк В.Л. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позов. Зокрема, звертав увагу на те, що акт про залиття складений без участі відповідача, не містить всіх необхідних реквізитів, комісія при складанні акту не заходила до квартири АДРЕСА_2 . Причина залиття зміна тиску системи водопостачання. Представник звертав увагу, що у квартирі АДРЕСА_2 ніякого затоплення не було. До того ж квартира відповідача на 4 поверсі, а позивача на 2-ому. Акт про причини залиття квартири АДРЕСА_5 містить ті самі недоліки, що і по квартирі АДРЕСА_3 .

Суд, заслухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, та оцінивши наявні у справі докази, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями договору про розподіл майна подружжя та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 7, 9).

05 квітня 2022 року відбулося залиття квартири ОСОБА_1 , про що комісією ТОВ «КК «ДомКом-Житомир» у складі інженера ОСОБА_4 , майстра ОСОБА_5 , електрозварювальника ОСОБА_6 05 квітня 2022 року складено акт обстеження квартири після залиття, в якому зазначено, що затоплення сталося з квартири АДРЕСА_2 після внутрішньо квартирного вентиля (внутрішньо квартирна система подачі води перепланована), причина затоплення невідома (а.с. 12).

Власником квартири АДРЕСА_4 за відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є ОСОБА_3 (а.с. 140).

Також встановлено, що ОСОБА_3 після реєстрації 20.09.2016 року шлюбу із ОСОБА_7 взяла прізвище чоловіка. Відповідач є інвалідом ІІ групи. Дані обставини підтверджуються копіями свідоцтва про шлюб та пенсійного посвідчення серії № НОМЕР_1 (а.с. 48, 84)

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи №1344/06-2022 від 17.06.2022 року вартість завданої матеріальної шкоди внаслідок залиття приміщень квартири АДРЕСА_1 , що відображено в акті від 05.04.2022 року, згідно результатів проведеного обстеження та наданих на дослідження матеріалів в діючих цінах на момент проведення дослідження складає 62 394,06 грн. (а.с. 14-26).

Згідно висновку оцінювача про вартість завданої матеріальної шкоди від 05.06.2022 року, підготовленого як консультаційна робота згідно зі ст. 4 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», вартість заміщення пошкоджених речей становить 33 700 грн. (а.с. 31).

Зі змісту висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №632/12-2023 від 19.12.2023 року слідує, що причиною залиття квартири АДРЕСА_1 , що відбулось 05 квітня 2022 року, з урахуванням відображених в Акті від 05.04.2022 року даних, є потрапляння рідини з приміщення, яке розташоване над квартирою АДРЕСА_3 . Квартира АДРЕСА_2 даного будинку розташована на четвертому поверсі над квартирою АДРЕСА_3 . Акт комісійного обстеження від 05.04.2022 на предмет затоплення квартири АДРЕСА_1 /а.с.12/ не містить інформацію щодо причин залиття квартири АДРЕСА_3 , а лише зазначено, що виток рідини стався з квартири АДРЕСА_2 . При здійсненні візуального огляду квартири АДРЕСА_2 джерело ймовірного витоку рідини не виявлено.

Станом на дату проведення обстеження в квартирі АДРЕСА_1 , встановлено факт виконання ремонтно-будівельних робіт, направлених на усунення (ліквідацію) наслідків залиття. Ознак виконання ремонтних робіт на водоносних інженерних мережах в квартирі АДРЕСА_3 на час проведення натурного обстеження не встановлено.

За результатами проведеного дослідження неможливо встановити факт причинно- наслідкового зв`язку між залиттям приміщення квартири АДРЕСА_1 , та діяльністю (бездіяльністю) власників (користувачів) вище розташованої квартири АДРЕСА_2 .

Виходячи із результатів проведеного натурного обстеження водоносних інженерних мереж квартири АДРЕСА_4 , не зафіксовано:

- ознак порушення герметичності водоносних систем, які виражаються у вільних витоках води із трубопроводів, арматури, з`єднань тощо;

- ознак проведеного ремонту систем, які виражаються у порушенні цілісності трубопроводів та запірної арматурі, наявності хомутів тощо;

- ознак пошкодження опоряджувальних покриттів або конструктивних елементів внаслідок дії води, які виражаються у плямах та патьоках від дії рідини на поверхні покриттів, жолоблення та перекосів дерев`яних елементів оздоблення, відшарування та деформування окремих шарів покриттів квартири АДРЕСА_2 тощо, а тому визначити причину залиття квартири АДРЕСА_3 , яка розташована двома поверхами нижче, не видається можливим (а.с. 161-174).

Також з матеріалів справи вбачається, що 05 квітня 2022 року, тобто у той же день, коли було заподіяно шкоди майну позивачу, комісією ТОВ «КК «ДомКом-Житомир» у складі інженера Папп Л.К., майстра ОСОБА_5 , електрозварювальника ОСОБА_6 складено акт обстеження квартири АДРЕСА_6 (власник ОСОБА_8 ), де виявлено сліди затоплення з квартири АДРЕСА_2 , причина затоплення невідома (а.с. 127).

ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» за заявою власника квартири АДРЕСА_5 ОСОБА_8 від 08.04.2022 складено страховий акт №114431/1, яким подія залиття зазначеної квартири 05.04.2022 року визнана страховим випадком та на підставі розрахунку визначено суму страхового відшкодування. В акті зазначено про право регресу страхової компанії до власника квартири АДРЕСА_4 (а.с. 128, 132, 133).

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Аналіз положень статей 11 та 1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі. Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди.

Відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, законодавцем встановлена презумпція вини заподіювача шкоди та саме він повинен довести, що шкоди завдано не з його вини.

Для розгляду цивільного спору з питань відшкодування збитків, завданих внаслідок залиття, має значення встановлення його причини, в тому числі місця аварії - місця пошкодження, виходу з ладу систем тепло- та/або гарячого, холодного водопостачання/водовідведення, що впливає на розмежування відповідальності виробника, виконавця та споживача житлово-комунальної послуги.

Відповідно до положень статтей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 посилався на те, що залиття належної йому квартири сталося з квартири АДРЕСА_2 після внурішньо квартирного вентиля (внутрішньо квартирна система подачі води перепланована), на підтвердження чого надав суду акт обстеження квартири після залиття від 05 квітня 2022 року, який в розумінні статті 95 ЦПК України є письмовим доказом.

Адвокат Кирилюк В.Л. заперечував вину відповідача у залитті квартири позивача та стверджував, що причиною затоплення квартири стала зміна тиску в мережі системи водопостачання міста Житомира КП «Житомирводоканал» Житомирської міської ради, однак не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів. Зокрема, з відповіді КП «Житомирводоканал» Житомирської міської ради від 25.05.2023 року слідує, що з 01.03.2022 року по 06.04.2022 року зміна тиску в мережі системи водопостачання міста не було (перевищення струму на виході з НСВ-ІІ підйому не відбувалося, з 06:00 год. до 23:00 год. тиск становив 5,2 на виході з НСВ, в нічний час тиск на виході становить 3,4 згідно графіку подачі води на місто). Факти пориву труб магістральних мереж водопостачання до будинків м. Житомира із-за зміни тиску в мережі у період з 01.03.2022 року по 06.04.2022 року відсутні (а.с. 115, 122).

Розмір збитків, завданих внаслідок затоплення квартири позивача, визначений висновками експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи від 17.06.2022 року та оцінювача про вартість завданої матеріальної шкоди від 05.06.2022 року відповідачем не спростований.

Вину у завданні позивачу шкоди відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано. Зокрема, таким доказом не може вважатись і висновок експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №632/12-2023 від 19.12.2023 року, складений більше ніж через півтора роки після події спричинення шкоди.

Натомість в ході судового розгляду справи позивач належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами довів розмір завданої шкоди, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття квартири, а тому суд дійшов висновку, що завдана позивачу шкода підлягає відшкодуванню відповідачем.

Відсутність в акті залиття квартири позивача від 05.04.2022 деяких реквізитів, на переконання суду, не є підставою для відмови у позові, оскільки у даній справі судом зроблено висновок про задоволення позову ОСОБА_1 в частині стягнення майнової шкоди на підставі оцінки усього комплексу доказів, наданих позивачем, а не виключно акту.

При вирішенні даного спору суд, керуючись вимогами ч. 4 ст. 263 ЦК України, враховує правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11 березня 2021 року у справі № 488/4653/18 (провадження № 61-17926св20), постанові від 27 травня 2021 року у справі № 761/12945/19 (провадження N 61-15575св20).

Висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством (частина перша статті102 ЦПК України).

Відповідно до частин шостої, сьомої статті 102 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством.

У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Зміст висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи №1344/06-2022 від 17.06.2022 року включає в собі попередження про відповідальність судового експерта за завідомо неправдивий висновок та вказівку, що останній підготовлено до суду.

Стаття 4 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» містить визначення професійної оціночної діяльності, якою є діяльність оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, визнаних такими відповідно до положень цього Закону, яка полягає в організаційному, методичному та практичному забезпеченні проведення оцінки майна, розгляді та підготовці висновків щодо вартості майна. При цьому, оціночна діяльність може здійснюватися, серед іншого, у формі консультаційної діяльності, яка полягає в наданні консультацій з оцінки майна суб`єктам оціночної діяльності, замовникам оцінки та (або) іншим особам в усній або письмовій формі.

Згаданий Закон № 2658-III не вимагає від суб`єктів оціночної діяльності наведення у своїх висновках вказівки про їх підготовку для подання до суду, а також обізнаність про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Верховний Суд у постанові від 25 січня 2023 року по справі № 522/2891/20 зазначив, що «згідно з частиною шостою статті 106 ЦПК України експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Відповідно до частини п`ятої статті 106 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Звіт про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 61/02-20 було виконано до пред`явлення позову у цій справі, а не під час її розгляду, указаний звіт не є висновком експерта, виконаним за зверненням учасника справи, ОСОБА_3 є оцінювачем за напрямком 1.3 «Оцінка колісних транспортних засобів», тому вимоги статті 106 ЦПК України на вказані правовідносини не поширюються».

Таким чином, суд не погоджується із доводами відповідача, що висновок оцінювача про вартість завданої матеріальної шкоди від 05.06.2022 року є недопустимим та неналежним доказом.

Завдання моральної шкоди є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів.

Частинами першою та другою статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода може полягати, серед іншого, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна тощо.

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання та приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Порушення прав людини чи погане поводження з нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік і стан здоров`я потерпілого.

У частині третій статті 23 ЦК України визначено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Отже, моральну шкоду розуміють як втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

З приводу апелювання відповідача на ненадання позивачем доказів на підтвердження завдання йому моральної шкоди суд зауважує, що при оцінці обґрунтованості вимог позивачів у справах про відшкодування моральної шкоди необхідно керуватися принципом розумності, тобто виходити з об`єктивно передбачуваних за обставин конкретної справи втілень моральної шкоди. Відповідно, як основний доказ заподіяння моральної шкоди слід розглядати достатньо переконливі з погляду розумності пояснення потерпілої сторони щодо характеру завданих їй немайнових втрат (постанова Верховного Суду від 02.11.2022 у справі №686/12403/21).

Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Розмір відшкодування повинен бути адекватним нанесеній моральній шкоді.

Суд визнає обґрунтованими та аргументованими доводи ОСОБА_1 щодо спричинення йому моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, котрих зазнав позивач в результаті залиття квартири та пошкодження належного йому майна. Суд враховує тривалість таких страждань, істотність спричиненої шкоди та незручності, яких поніс позивач у зв`язку із необхідністю проведення ремонтно-будівельних робіт направлених на усунення наслідків залиття квартири, потреби у захисту своїх прав в судовому порядку.

Разом з тим, суд вважає, що заявлений ОСОБА_1 розмір моральної шкоди, зважаючи на встановлені в ході розгляду справи обставини, не є достатньо аргументованим.

Враховуючи суть позовних вимог, характер заподіяної моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, завданих позивачу у зв`язку з залиттям квартири, їх глибину та тривалість, а також з урахуванням вимог розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню у розмірі 5 000 грн., що, на думку суду, відповідатиме вимогам розумності, виваженості та справедливості.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» (Seryavin andOthers v. Ukraine) рішення від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3 335,05 грн. витрат за проведення будівельно-технічної експертизи та оцінки вартості завданої матеріальної шкоди пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що підтверджено документально (а.с. 34).

З огляду на норму статті 141 ЦПК України ОСОБА_1 підлягає компенсації за рахунок держави судовий збір в сумі 1 010,94 грн. у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, оскільки як було встановлено в ході судового розгляду справи відповідач ОСОБА_2 є інвалідом ІІ групи і звільнена від сплати судового збору згідно з Законом України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 2-5, 10-13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 96 094,06 грн. на відшкодування шкоди внаслідок залиття квартири, 5 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, 3 335,05 грн. витрат за проведення будівельно-технічної експертизи та оцінки вартості завданої матеріальної шкоди.

Компенсувати за рахунок держави ОСОБА_1 1 010,94 грн. судового збору у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_7 РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_8 .

дата складення повного судового рішення 01.03.2024

Суддя Д.В. Кузнєцов