Справа № 693/823/21
Провадження № 6/693/20/24
У Х В А Л А

іменем України

19.03.2024 року м. Жашків

Жашківський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді - Коцюбинської Ю.Д.,

за участю: секретаря судового засідання - Чумак Р.М.,

головного державного виконавця - Сиротюка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жашків подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Сиротюка Д.В. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у виїзді за межі України до виконання нею своїх зобов?язань,

ВСТАНОВИВ:

Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Сиротюка Д.В. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у виїзді за межі України до виконання нею своїх зобов?язань, мотивуючи це тим, що на примусовому виконанні знаходиться зведене виконавче провадження № 72408725, яке включає в себе:

- АСВП № 71351594 з примусового виконання виконавчого листа №693/823/21, виданого 05.01.2023р. Жашківським районним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості в сумі 116552 грн. 16 коп.;

- АСВП № 64714896 з примусового виконання виконавчого напису №446, виданого 19.02.2021р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. про витребування в ОСОБА_1 транспортного засобу автомобіля марки Porsche модель Cayenne, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що був переданий в користування на підставі договору фінансового лізингу №KSH0A!00000044 від 19.12.2017 року;

- АСВП № 73283130 з примусового виконання виконавчого постанови №66060485 від 12.07.2021 року, винесеної державним виконавцем Жашківського відділу державної виконавчої служби в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави виконавчого збору в сумі 6478 грн. 88 коп.

В ході виконання вказаного вище зведеного виконавчого провадження накладено арешт на все майно, нерухоме майно та рахунки боржника. Однак, на відкритих рахунках на ім?я боржника кошти відсутні. Рухоме та нерухоме майно на праві власності за боржником не зареєстроване.

На неодноразові виклики до державного виконавця ОСОБА_1 не з?явилася та жодних пояснень не надала.

Згідно відповідей УПФУ в м. Черкасах боржник не перебуває на обліку як пенсіонер та офіційно ніде не працює.

Також у відповідності до одержаної відповіді з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № від 09.05.2023 року встановлено, що ОСОБА_1 неодноразово мала змогу та перетинала державний кордон.

Таким чином, боржник протягом тривалого часу ухиляється від виконання рішення суду, законні вимоги та виклики державного виконавця ігнорує, не вчиняє ніяких дій спрямованих на виконання рішення суду, неодноразово здійснює перетин кордону, що є підставами для тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у виїзді за межі України до виконання нею своїх зобов?язань.

Головний державний виконавець Сиротюк Д.В. в судовому засіданні підтримав своє подання та просив його задовольнити.

Суд, вислухавши пояснення головного державного виконавця та дослідивши матеріали до подання, вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п.5 ч.1, ч.2 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» передбачено, що громадянину України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо мають місце невиконані зобов`язання і особа ухиляється від виконання зобов`язань - до виконання зобов`язання.

Згідно до п.19 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. №1404 VIII, у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

За змістом наведених вище норм чинного законодавства, тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, і саме з цією метою має намір та реальну можливість вибути за межі України.

Судом установлено, що на примусовому виконанні відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ)знаходиться зведене виконавче провадження № 72408725, яке включає в себе:

- АСВП № 71351594 з примусового виконання виконавчого листа №693/823/21, виданого 05.01.2023р. Жашківським районним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості в сумі 116552 грн. 16 коп.;

- АСВП № 64714896 з примусового виконання виконавчого напису №446, виданого 19.02.2021р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. про

витребування в ОСОБА_1 транспортного засобу автомобіля марки Porsche модель Cayenne, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що був переданий в користування на підставі договору фінансового лізингу №KSH0A!00000044 від 19.12.2017 року;

- АСВП № 73283130 з примусового виконання виконавчого постанови №66060485 від 12.07.2021 року, винесеної державним виконавцем Жашківського відділу державної виконавчої служби в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави виконавчого збору в сумі 6478 грн. 88 коп.

З виклику державного від 21.03.2023р. №3381 вбачається, що ОСОБА_1 було зобов`язано з`явитися до виконавця 05.04.2023р. на 10 год. 00 хв. Жашківського РВ ДВС ЦМУМЮ (м.Київ) щодо сплати боргу згідно виконавчого листа або надання підтверджуючих документів про сплату боргу.

Проте, боржник до Жашківського РВ ДВС ЦМУМЮ (м.Київ) не з?явилася та не повідомила про причини неявки.

20.09.2023р. головним державним виконавцем Сиротюком Д.В. було здійснено виїзд за адресою місця проживання боржника, вказаною у виконавчому документі, в ході якого установлено, що боржник за вказаною адресою не проживає, зі слів сусідів боржник перебуває закордоном, про що складено відповідний акт.

На підставі постанови від 26.09.2023р. державним виконавцем було накладено арешт на кошти боржника ОСОБА_1 та надіслано вимогу банкам щодо виконання вказаної постанови. Однак вказана постанова залишилася не виконаною у зв?язку з відсутністю відкритих в банках рахунків на ім?я боржника.

30.10.2023р. державним виконавцем було здійснено запити з метою встановлення наявності зареєстрованого за боржником майна, але згідно наданих відповідей на вказані запити ніяке майно за ОСОБА_1 не зареєстроване.

14.02.2024р. державним виконавцем було здійснено повторний виклик ОСОБА_1 до виконавця щодо сплати боргу згідно виконавчого листа або надання підтверджуючих документів про сплату. Однак, боржник не з?явилася та не повідомила про причини неявки.

Отже, рішення до теперішнього часу не виконано, боржник ухиляється від його виконання, на вимоги та виклики державного виконавця не реагує, до ДВС не з`являється, не вживає заходів щодо виконання рішення, у зв`язку з чим виконавець звернувся до суду з поданням про вжиття відносно боржника ОСОБА_1 заходу примусового виконання у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Згідно ч. 3 ст. 441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст.19 Конституції органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд

в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері. Зазначеним Законом не передбачено за ухвалою суду тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника до виконання своїх зобов`язань.

Так, відповідно до п.2 ч.1 ст. 6 цього Закону, громадянинові України у випадку, якщо діють неврегульовані договірні зобов`язання, то до виконання зобов`язань або розв`язання спору може бути відмовлено у видачі паспорта для виїзду за кордон.

Згідно з ч.ч. 2, 4 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п. п. 1-9 ч. 1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання таких зобов`язань. Зазначеною статтею не передбачено здійснення таких дій як встановлення тимчасового обмеження судом права виїзду громадянина за межі України.

Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України орієнтує суди на те, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, підлягає з`ясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання у повному обсязі або частково.

Слід зазначити, що право виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

На вищевказані обставини звертає увагу Верховний Суд України в узагальненнях від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України»

Положеннями ст. 313 Цивільного кодексу України передбачено, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 19 ч.3 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під

час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Згідност.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Державним виконавцем вжито усіх можливих заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», однак рішення суду боржником до даного часу не виконується, що підтверджується матеріалам доданими до подання, які були досліджені судом у судовому засіданні.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа у виконавчому провадженні підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч.1 ст.33 Конституції України, п.5 ч.1, ч.2 ст.6 Закону України Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України, п.19 ч.2 ст.18, ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. №1404 VIII, ст.ст.441, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Сиротюка Д.В. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у виїзді за межі України до виконання нею своїх зобов?язань, без вилучення паспортного документа задовольнити.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання зобов`язань, покладених на неї згідно зведеного виконавчого провадження № 72408725 на про стягнення боргу в загальній сумі 137064 грн. 73 коп.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Жашківський районний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Юлія Дмитрівна Коцюбинська