ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/1076/23 Номер провадження 22-ц/814/342/24Головуючий у 1-й інстанції Ткачук Ю.А. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючий суддя: Триголов В.М.

Судді: Дорош А.І., Лобов О.А.

Секретар: Галушко А.О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 , адвоката Буряка Дмитра Миколайовича на ухвалу Ленінського районного суду міста Полтави від 02 травня 2023 року по справі за заявою ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвоката Буряк Дмитро Миколайович, про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів

В С Т А Н О В И В:

У травні 2023 року представник позивача звернувся до Ленінського районного суду м. Полтави з позовом до відповідача в якій просив суд стягнути з відповідача заборгованість за договором позики в розмірі 819137 гривень. Одночасно з поданням позову представник позивача подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно відповідача, в якій зазначив, що у власності відповідача перебуває квартира за адресою АДРЕСА_1 та земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0057 на території Великобагачанського району Полтавської області.

Заява мотивована тим, що розгляд спору може тривати певний проміжок часу, тому відповідач може відчужити своє майно до прийняття рішення по справі, що зробить неможливим виконання судового рішення.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Полтави від 02 травня 2023 року в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_3 , в інтересах позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів - відмовлено.

ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі вказує на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Скаржник зазначає, що предметом спору є стягнення значної суми коштів по договору позики , та у зв`язку із тим що позивач має припущення що відповідач відчужить своє майно з метою не виконання рішення , якщо воно буде ухвалене на користь позивача, звернувся до суду із вказаною заявою. Скаржник вказує, що обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача , оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника , а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Апелянт просить скасувати хвалу Ленінського районного суду міста Полтави від 02 травня 2023 року та ухвалити нову, якою заяву про забезпечення позову задовольнити.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції посилався на те, що заявником не долучено жодного доказу на підтвердження існування загрози вчинення відповідачем дій щодо відчуження його майна .

Однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов до них за неповного з`ясування обставин у справі, у порушення норм процесуального права, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; ціну позву, про забезпечення якого просить заявник та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч.5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

З аналізу вказаних норм можна дійти висновку, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати або знецінити і, що такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову посилався на значну ціну позову , та наявну у ОСОБА_2 реальну можливість відчужити майно , що перебуває у його власності з метою уникнення виконання рішення суду , якщо таке буде ухвалено на користь ОСОБА_1 .

За відповідачем у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно внесено запис про право приватної власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_2 , крім того з інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності також належить земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0057 що знаходиться на території Великобагачанського району Полтавської області.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, або до набрання законної сили рішенням про відмову в позові.

Арешт майна це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна.

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, враховуючи розумність, співмірність, обґрунтованість і обсяг вимог позивача, з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін, колегія суддів вважає, що найбільш доцільним буде частково задовольнити заяву позивача про забезпечення позовних вимог шляхом заборони відчуження квартири АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_2 на праві приватної власності . Заборона відчуження спірного нерухомого майна не обмежить прав відповідача на користування та володіння вказаним нерухомим майном.

Необхідність застосування вищевказаного виду забезпечення позову є обґрунтованою, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що не застосування такого забезпечення позову може призвести до подальшого відчуження спірного нерухомого майна, що ускладнить ефективний захист прав позивача, зокрема у випадку ухвалення позитивного для нього рішення суду за його позовом.

Щодо відмови у задоволенні заяви в частині накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :00:001:0057, колегія суддів зазначає слідуюче. Задоволення заяви у цій частині матиме негативні наслідки у вигляді порушення права іншого співвласника (1/2) земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0057 , а відтак заява про забезпечення позову у цій частині задоволенню не підлягає.

За таких обставин, враховуючи викладене, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а ухвалу Ленінського районного суду міста Полтави від 02 травня 2023 року про відмову у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову скасувати.

Керуючись ст.ст.374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , адвоката Буряка Дмитра Миколайовича задовольнити частково.

Ухвалу Ленінського районного суду міста Полтави від 2 травня 2023 року скасувати в частині відмови в задоволенні заяви про забезпечення позову стосовно квартири АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_2 на праві приватної власності.

Заяву представника ОСОБА_1 , адвоката Буряка Дмитра Миколайовича про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_2 відчужувати квартиру АДРЕСА_2 ( загальна площа 43,3 кв.м) , що належить ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі договору купівлі продажу , серія та номер : 797 , виданий 28.04.2020 приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Дубовою Т.В.

В іншій частині ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 2 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя: В. М. Триголов

Судді: А.І. Дорош

О.А.Лобов