Справа № 307/30/24
Провадження № 2-др/307/1/24
ДОДАТКОВЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 березня 2024 року м. Тячів
Тячівський районний суд Закарпатської області
у складі судді головуючої судді Сас Л.Р.,
секретар судового засідання Кривошея Д.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України (за відсутності учасників справи та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу) заяву представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - адвоката Шпуганича Василя Петровича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства акціонерного банку «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення солідарно 3% річних від простроченої суми грошового зобов`язання за кредитним договором,
Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 22 лютого 2024 року відмовлено у задоволенні позову публічного акціонерного товариства акціонерного банку «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення солідарно трьох відсотків річних від простроченої суми грошового зобов`язання за кредитним договором.

До закінчення розгляду справи представник відповідачів адвокат Шпуганич В.П. повідомив про те, що відповідачі понесли судові витрати, пов`язані із наданням правничої допомоги, докази таких витрат будуть надані з урахуванням вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

27 лютого 2024 року представник відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - адвокат Шпуганич В.П. подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, посилаючись на те, що під час ухвалення вказаного рішення не вирішене питання про стягнення судових витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги відповідачам у розмірі 20 000 грн. у суді першої інстанції та просив стягнути з АТ АБ «УКРГАЗБАНК» на користь ОСОБА_1 - 10 000 грн., ОСОБА_2 - 5 000 грн. та ОСОБА_3 - 5 000 грн.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та їх представник адвокат Шпуганич В.П. у судове засідання не з`явилися, представник Шпуганич В.П. подав заяву про ухвалення додаткового рішення за їх відсутності.

Представник відповідача ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», будучи належним чином повідомленим про судове засідання, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин.

Однак, під час розгляду цивільної справи представник позивача подав відповідь на відзив у якому звернув увагу суду на те, що представником відповідачів Шпуганичем В.П. заявлено перед судом вимоги щодо стягнення з Банку на користь відповідачів витрат за надання правничої допомоги в загальному розмірі 20 000,00 грн., які є неспівмірними та необгрунтованими з врахуванням складності даної справи, затрат часу та обсягу роботи, дана справа не представляє особливої складності та є малозначною.

Щодо обгрунтованості вартості заявлених адвокатом Шпуганичем В.П. послуг у даній справі зазначив, що ним підготовлено один відзив на позов від імені всіх трьох відповідачів на 5-аркушах та буде взято участь у розгляді справи в режимі відеоконференції на підставі поданої ним заяви, тобто, адвокат не понесе додаткових затрат часу на безпосередню участь в судовому засіданні у Тячівському районному суді, на транспортні витрати по маршруту Ужгород-Тячів-Ужгород, а також на будь-які інші витрати чи затрати часу.

Тому, у разі ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позову Банку підстав для задоволення вимог по стягненню витрат на правничу допомогу саме в такому заявленому розмірі (20 000,00 грн) немає через їх необгрунтованість.

Згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини заяви, суд дійшов висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення з таких підстав.

Відповідно до п. 3) ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішене питання про судові витрати.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (частина третя статті 141 ЦПК України).

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 141 ЦПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на правову допомогу або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою, шостою, сьомою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Згідно з пунктами 4, 6, 9 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Статтею 29 Закону України «Про адвокатуру» визначено, що дія договору про надання правової допомоги припиняється його належним виконанням. Договір про надання правової допомоги може бути достроково припинений за взаємною згодою сторін або розірваний на вимогу однієї із сторін на умовах, передбачених договором. При цьому клієнт зобов`язаний оплатити адвокату (адвокатському бюро, адвокатському об`єднанню) гонорар (винагороду) за всю роботу, що була виконана чи підготовлена до виконання, а адвокат (адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язаний (зобов`язане) повідомити клієнта про можливі наслідки та ризики, пов`язані з достроковим припиненням (розірванням) договору.

Згідно з ст. 30 вказаного Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

На виконання вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України, представник позивача під час судового розгляду цивільної справи зробив заяву, якою повідомив суд про витрати, понесені позивачем з наданням професійної правничої допомоги та про те, що докази понесених витрат будуть подані з урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України.

27 лютого 2024 року представником відповідачів було подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення та додано копію актів виконаних робіт (наданих послуг) від 24 лютого 2024 року.

Відповідно до умов п. 1.1. Договору про надання правової (правничої) допомоги від 18 січня 2024 року адвокат Шпуганич В.П. та ОСОБА_1 уклали договір згідно якого адвокат взяв на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а Замовник зобов`язаний сплатити замовлення у порядку та строки обумовлені Сторонами.

Згідно п. 1.2. адвокат відповідно до узгоджених сторонами доручень надає замовнику консультації та юридичні послуги щодо захисту його інтересів, зокрема в загальних судах України усіх інстанцій з питань, що стосуються пред`явлення до нього позову АБ «УКРГАЗБАНК» у справі № 307/30/24 про солідарне стягнення заборгованості, представляє замовника з усіма правами, які надано законом, зокрема відповідачу.

Відповідно до п. 1.4. цього Договору замовник зобов`язується, зокрема, своєчасно оплачувати послуги адвоката.

Згідно розділу 3 цього Договору за правову допомогу в суді першої інстанції (надання консультацій, складання заяв, клопотань, відзивів, представництво в суді першої інстанції), передбачену в п. п. 1.2. Договору Замовник сплачує Адвокату винагороду (гонорар) в сумі 10 000 грн. без ПДВ. Кошти на оплату надаються у готівковій чи безготівковій формі. Порядок та строки оплати визначаються додатковою угодою або актом виконаних робіт ( надання послуг).

Із розрахунку вартості робіт (послуг) від 25 січня 2024 року адвокат Шпуганич В.П. у зв`язку із подачею позову в інтересах ОСОБА_1 відзиву на позов та на виконання вимог ЦПК України щодо розрахунку вартості робіт (послуг) та умов договору про надання правової допомоги від 18 січня 2024 року склав орієнтовний розрахунок вартості робіт (наданих) послуг у справі 307/30/24 згідно якого: консультації правового характеру (орієнтовний час 1 година); підготовка доказової бази щодо подачі відзиву на позов (орієнтовний час дві години); складання відзиву на позов (орієнтовний час три години); формування додатків до відзиву та її відправка до суду ( орієнтовний час одна година); участь у судових засіданнях суду першої інстанції чи за адресою суду (орієнтовний час три години). Орієнтовний час витрачений та буде витрачений у межах розгляду справи в суді першої інстанції від 9 до 10 год. Розрахунок однієї години надання послуг - 1 тисяча гривень). Вартість виконаних робіт за згодою у договорі визначено 10 000,00 грн.

Із акта виконаних робіт (наданих послуг) від 24.02.2024, який підписаний ОСОБА_1 та Шпуганичем В.П. видно, що протягом січня - лютого 2024 року адвокатом надано, а замовником отримано наступні послуги правового характеру, які стосуються справи 307/30/24: консультації правового характеру (витрачено 1 годину); підготовка доказової бази щодо подачі відзиву на позов (витрачено дві години); складання відзиву на позов (витрачено три години); формування додатків та відправка до суду (витрачено одну годину). Участь у судових засіданнях суду першої інстанції 14 та 22 лютого 2024 року у режимі відеоконференції (14 лютого 2024 року - витрачено 1, 5 години), 22 лютого 2024 року витрачено одну годину, за два засідання 2,5 години, а всього витрачено 9,5 години. Строк оплати за договором до 01 квітня 2024 року. Кошти вносяться на розрахунковий рахунок отримувача (а. с. 8).

Також, відповідно до умов п. 1.1. Договорів про надання правової (правничої) допомоги від 24 січня 2024 року адвокат Шпуганич В.П. та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 уклали договори згідно яких адвокат взяв на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цими Договорами, а Замовники зобов`язані сплатити замовлення у порядку та строки обумовлені Сторонами.

Згідно п. 1.2. договорів адвокат відповідно до узгоджених сторонами доручень надає замовникам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 консультації та юридичні послуги щодо захисту їхніх інтересів, зокрема в загальних судах України усіх інстанцій з питань, що стосуються пред`явлення до них позову АБ «УКРГАЗБАНК» у справі № 307/30/24 про солідарне стягнення заборгованості, представляє замовників з усіма правами, які надано законом, зокрема відповідачам.

Відповідно до п. 1.4. цих Договорів замовники зобов`язуються, зокрема, своєчасно оплачувати послуги адвоката.

Згідно розділу 3 цих Договорів за правову допомогу в суді першої інстанції (надання консультацій, складання заяв, клопотань, відзивів, представництво в суді першої інстанції), передбачену в п. п. 1.2. Договору Замовники сплачують Адвокату винагороду (гонорар) в сумі по 5 000 грн. без ПДВ. Кошти на оплату надаються у готівковій чи безготівковій формі. Порядок та строки оплати визначаються додатковою угодою або актом виконаних робіт ( надання послуг).

Із розрахунків вартості робіт (послуг) від 25 січня 2024 року адвокат Шпуганич В.П. у зв`язку із подачею позову в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відзиву на позов та на виконання вимог ЦПК України щодо розрахунку вартості робіт (послуг) та умов договору про надання правової допомоги від 24 січня 2024 року склав орієнтовний розрахунок вартості робіт (наданих) послуг у справі 307/30/24 згідно якого: консультації правового характеру (орієнтовний час 1 година); підготовка доказової бази щодо подачі відзиву на позов (орієнтовний час одна година); складання відзиву на позов (орієнтовний час одна година); формування додатків до відзиву та їх відправка до суду (орієнтовний час одна година); участь у судових засіданнях суду першої інстанції чи за адресою суду (орієнтовний час три години). Орієнтовний час витрачений та буде витрачений у межах розгляду справи в суді першої інстанції від 7 до 8 год. Розрахунок однієї години надання послуг - 1 тисяча гривень). Вартість виконаних робіт за згодою у договорі визначено по 5 000,00 грн. для ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Із актів виконаних робіт (наданих послуг) від 26.02.2024, які підписані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і Шпуганичем В.П. видно, що протягом січня - лютого 2024 року адвокатом надано, а замовниками отримано наступні послуги правового характеру, які стосуються справи 307/30/24: консультації правового характеру (витрачено 1 годину); підготовка доказової бази щодо подачі відзиву на позов (витрачено одну годину); складання відзиву на позов (витрачено одну годину); формування додатків та відправка до суду (витрачено одну годину). Участь у судових засіданнях суду першої інстанції 14 та 22 лютого 2024 року у режимі відеоконференції витрачено 2,5 години, а всього витрачено 6,5 години. Строк оплати за договором до 01 квітня 2024 року. Кошти вносяться на розрахунковий рахунок отримувача (а. с. 8).

Разом з тим, повністю погодитись з такою сумою не можна.

З матеріалів справи вбачається, що представником відповідачів адвокатом Шпуганичем В.П. від імені ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подано відзив на позов на 10 арк., долучено рішення судів інших інстанцій на 21 арк. Судові засідання, які відбувалися 14 лютого 2024 року та 22 лютого 2024 року відбувалися в режимі відеоконференції із представником Шпуганичем В.П. і тривали 44 хвилини та 24 хвилини відповідно, з моменту приєднання до конференції.

За наявності усталеної судової практики у цій категорії спорів, такий спір для представника відповідачів не є спором з високим рівнем складності.

Формування додатків до відзиву та направлення їх до суду не може зайняти дві години для ОСОБА_1 та по годині для ОСОБА_6 і ОСОБА_3 , оскільки позов стосується трьох відповідачів одночасно та випливає із одних правовідносин. Крім цього, відправка документів до суду не може бути віднесена до жодного з видів правничої допомоги, які передбачені в ст. ст.1, 19 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» заява №19336/04, від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95), від 06 липня 2015 року у справі «Заїченко проти України» (п.131), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі №742/2585/19, від 03 лютого 2021 року у справі №522/24585/17.

Також, питання співмірності судових витрат розглядалось Великою Палатою Верховного Суду у справі № 550/936/18, за результатами якої Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку: «При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи, фінансовий стан обох сторін».

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ: у рішенні від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з висновком, який викладений у п. 101 постанови Верховного Суду від 27.10.2022 у справі №360/3253/20, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенств права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Так, відповідно до статті 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

З урахуванням встановлених обставин, на думку суду, у даному випадку розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 20 000 грн. не відповідає критеріям обґрунтованості та пропорційності до предмета спору з урахуванням ціни позову у розумінні приписів частини 4 пункту 4 статті 137 ЦПК України та є не співмірним з огляду на те, що предмет спору в цій справі не є складним, та не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів також не є значними, розгляд справи відбувся у спрощеному провадженні, та представник відповідачів приймав участь у судових засіданнях у режимі відеоконференції з власних технічних засобів, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат, а саме витрати на правничу допопогу підлягають стягненню з ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» на користь ОСОБА_1 - 5 000 грн, ОСОБА_2 - 3 000 грн. та ОСОБА_3 - 3 000 грн.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 270 ЦПК України, суд

ухвалив:

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства акціонерного банку «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення солідарно 3% річних від простроченої суми грошового зобов`язання за кредитним договором.

Стягнути із ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» у користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 5000 (п"ять тисяч) грн., ОСОБА_2 - 3000 (три тисячі) грн. та ОСОБА_3 - 3000 (три тисячі) грн. на оплату професійної правничої допомоги.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня його підписання.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «УКРГАЗБАНК», вул. Єреванська, 1 в м. Київ, .

Представник позивача: Артимич Микола Михайлович, вул. Швабська, 70, м. Ужгород, 88018.

Відповідачі:

ОСОБА_1 , місце проживання якого зареєстроване в АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

ОСОБА_2 , місце проживання якої зареєстроване в АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

ОСОБА_3 , місце проживання якого зареєстроване в АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Представник відповідачів: Шпуганич Василь Петрович , АДРЕСА_3 .

Суддя Л.Р.Сас