КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-з/824/372/2024
Справа № 755/2787/22
04 березня 2024 року
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Кашперської Т.Ц.,
суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,
за участю секретаря Діденка А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Литвина Ігоря Олександровича про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 24 липня 2023 року та апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 15 серпня 2023 року, постановлені у складі судді Гаврилової О.В. у м. Київ у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Сетам», приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кравця Вадима Валентиновича, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Коберська Олена Юріївна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Тіоніт Груп», про визнання результатів електронних торгів недійсними, визнання недійсним свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів,
В лютому 2022 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із даним позовом, просив визнати недійсними електронні торги за лотом № 427436 від 06 липня 2020 року щодо реалізації частки квартири за адресою АДРЕСА_1 , визнати недійсним свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, видане приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коберською О.Ю., зареєстроване в реєстрі за № 305, покласти на відповідачів судові витрати.
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 24 липня 2023 року в позові ОСОБА_2 відмовлено.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15 серпня 2023 року в задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.

Позивач ОСОБА_2 , не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 24 липня 2023 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції про відмову у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, відповідачем ОСОБА_1 також подано апеляційну скаргу, в якій вона, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених в ухвалі, фактичним обставинам справи, просила скасувати ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 15 серпня 2023 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Постановою Київського апеляційного суду від 24 січня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 24 липня 2023 року залишено без змін. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 2630 грн.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 15 серпня 2023 року скасовано та прийнято нову постанову. Заяву ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 39000 грн. задоволено.

09 лютого 2024 року до Київського апеляційного суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Литвина І.О., направлена засобами поштового зв`язку 29 січня 2024 року, в якій заявник посилався на те, що в судовому засіданні по цій справі, яке відбулось 24 січня 2024 року, представник ОСОБА_1 заявив про намір відповідача протягом п`яти днів після ухвалення постанови суду подати докази, які підтверджують його витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи судом першої інстанції.

На підставі вищевикладеного просив ухвалити додаткове рішення по справі № 755/2787/22 щодо розподілу судових витрат та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 36000 грн.

Відповідно до ст. 246 ЦПК України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Таким чином, питання про ухвалення додаткового судового рішення в даній справі вирішується в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Вирішуючи заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу по суті, апеляційний суд виходить із наступного.

Питання про судові витрати, понесені відповідачем на правничу допомогу, апеляційним судом в постанові від 24 січня 2024 року в справі № 755/2787/22 не вирішувалось.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Відповідно до ч. 3, 4, 5 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Заперечень від ОСОБА_2 на заяву про ухвалення додаткового рішення не надходило.

До закінчення судових дебатів у даній справі 24 січня 2024 року представником відповідача ОСОБА_1 - Литвином І.О. зроблено заяву про витрати відповідача на правничу допомогу, понесені нею під час розгляду справи апеляційним судом, що підтверджується звукозаписом судового засідання.

До заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу від 29 січня 2024 року надано копію договору про надання правничої допомоги № 16/05/2022 від 16 травня 2022 року, копію акта приймання-передачі наданих послуг правничої допомоги від 26 січня 2024 року, копію рахунку № 2 від 26 січня 2024 року, звіт про надані послуги правничої допомоги від 26 січня 2024 року, копію договору про надання юридичних послуг № 05/2022 від 16 травня 2022 року з актом приймання-передачі наданих послуг від 26 січня 2024 року.

Згідно договору № 16/05/2022 про надання правничої допомоги від 16 травня 2022 року, АО «Лексфор» та ОСОБА_1 уклали цей договір, який регулює правовідносини сторін, які виникають у зв`язку з отриманням доручення клієнта та прийняттям адвокатським об`єднанням зобов`язання надати правничу допомогу з метою забезпечення захисту прав та законних інтересів клієнта в справі № 755/2787/22, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Для надання правничої допомоги клієнту та з метою здійснення захисту клієнта та представництва інтересів клієнта адвокатське об`єднання залучає субпідрядників (адвокатів) на підставі окремих цивільно-правових договорів.

Згідно ст. 5 договору, за надання послуг правничої допомоги під час розгляду справи в суді однієї (першої або апеляційної, або касаційної) інстанції до винесення судового рішення, яким закінчується розгляд справи у відповідній інстанції, клієнт сплачує адвокатському об`єднанню фіксований гонорар, що становить 30000 грн. Крім вказаного гонорару, клієнт за участь у кожному судовому засіданні сплачує адвокатському об`єднанню фіксований гонорар, що становить 3000 грн. без ПДВ у кожній відповідній інстанції. Клієнт сплачує виконавцю гонорар на підставі рахунків адвокатського об`єднання за надання правничої допомоги у кожній відповідній інстанції протягом п`яти днів з моменту отримання рахунку адвокатського об`єднання.

16 травня 2022 року АО «Лексфор» та адвокат Литвин І.О. уклали договір № 05/2022 про надання юридичних послуг, згідно якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, виконавець зобов`язується за завданням замовника надати юридичні послуги з метою забезпечення юридичного захисту прав та законних інтересів клієнта замовника ОСОБА_1 в справі № 755/2787/22. В порядку надання послуг за цим договором виконавець здійснює в тому числі представництво інтересів клієнта замовника ( ОСОБА_6 ) в судових органах всіх інстанцій, юридичний аналіз позовної заяви і матеріалів справи, підготовку відзиву на позов, клопотань, заяв, заперечень, пояснень та інших документів, передбачених процесуальним законодавством.

26 січня 2024 року АО «Лексфор» та ОСОБА_1 склали акт приймання-передачі наданих послуг правничої допомоги згідно з договором про надання правничої допомоги № 16/05/2022 від 16 травня 2022 року, в якому зазначено найменування послуг, дату їх надання та витрачений час, а саме: 01 листопада 2023 року - ознайомлення з апеляційною скаргою та додатками до неї, комунікація із клієнтом з метою формування правової позиції та стратегії клієнта у справі № 755/2787/22; комплексний аналіз матеріалів справи, вивчення відповідної судової практики, вироблення правової позиції захисту інтересів клієнта у справі - 1,5 години; 03 листопада 2023 року - зустріч з клієнтом, отримання та аналіз додаткових документів від нього щодо обґрунтування правової позиції клієнта у справі № 755/2787/22 - 1,5 години; 09 листопада 2023 року - підготовка відзиву на апеляційну скаргу, оформлення додатків до нього та направлення сторонам справи та до Київського апеляційного суду (справа № 755/2787/22) - 4 години; 06 грудня 2023 року та 24 січня 2024 року - участь в судових засіданнях у Київському апеляційному суді, справа № 755/2787/22, по 1,5 години кожне; загальна кількість часу, витраченого адвокатським об`єднанням на надання послуг, становить 10 годин. Загальна вартість наданих послуг правничої допомоги складається з фіксованого гонорару 30000 грн. та гонорару за участь в двох судових засіданнях в розмірі 3000 грн. за кожне, всього 36000 грн.

26 січня 2024 року АО «Лексфор» видано рахунок № 2 на суму 36000 грн. та звіт про надані послуги правничої допомоги.

Судом встановлено, що представництво інтересів ОСОБА_1 в даній справі в апеляційній інстанції здійснював адвокат Литвин І.О. за ордером на надання правничої (правової) допомоги серії АІ №1491977, виданим на підставі договору б/н від 08 червня 2022 року (т. 2 а. с. 168 зворот), за підписом якого складено відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , і який брав участь в судових засіданнях.

Таким чином, факти надання послуг правничої допомоги підтверджені матеріалами справи та встановлені судом першої інстанції.

У постанові від 19 листопада 2020 року у справі № 734/2313/17 (провадження № 61-7550св19) Верховний Суд наголосив, що «гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи».

Аналогічні правові висновки підтримуються Верховним Судом і в подальшому, зокрема в постанові від 06 листопада 2023 року в справі № 938/466/21 (провадження № 61-5256св23).

Оцінюючи дотримання стороною позивача критеріїв реальності адвокатських витрат (їх дійсність та необхідність), а також критерії розумності їхнього розміру, апеляційний суд вважає в даному випадку дотриманими.

Апеляційний суд враховує, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 (провадження № 61-22131св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18), від 15 червня 2021 року у справі № 159/5837/19 (провадження № 61-10459св20), від 01 вересня 2021 року у справі № 178/1522/18 (провадження № 61-3157св21), від 06 листопада 2023 року в справі № 725/8953/21 (провадження № 61-531св23), від 08 листопада 2023 року в справі № 443/299/22 (провадження № 61-8861св23). Указана судова практика є незмінною.

Як вже зазначалось вище, статтею 141 ЦПК України визначено розподіл судових витрат між сторонами та передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У справі, що переглядалася Київським апеляційним судом, апеляційну скаргу ОСОБА_2 було залишено без задоволення, рішення суду першої інстанції залишено без змін. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу суду першої інстанції, яка нею оскаржувалася, скасовано та прийнято нову постанову, якою заяву ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 39000 грн. задоволено.

Виходячи із наведеного, оскільки апеляційним судом встановлено, що відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір з АО «Лексфор» про надання правничої допомоги, в якому сторони обумовили розмір гонорару у вигляді фіксованої суми за розгляд справи в суді однієї інстанції 30000 грн., розмір гонорару у вигляді фіксованої суми за участь в одному судовому засіданні 3000 грн., склали акт наданих послуг, в якому зазначено дату наданих послуг, їх опис, витрачений час, і відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України до закінчення судових дебатів в апеляційному суді представником відповідача зроблено заяву про надання доказів понесення витрат на правничу допомогу в порядку та строки, передбачені ч. 8 ст. 141 ЦПК України, а протягом п`яти днів після ухвалення рішення звернувся з заявою про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, до якої надав докази на підтвердження розміру судових витрат, та підстави їх сплати у вигляді договору, укладеного з адвокатом-субпідрядником, апеляційний суд приходить до висновку про доведеність і задоволення заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, стягнувши з позивача ОСОБА_2 судові витрати на правничу допомогу, які були понесені відповідачем ОСОБА_1 в апеляційному суді, на її користь в розмірі 36000 грн.

Керуючись ст. 133, 137, 141, 246, 270, 381, 389 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Литвина Ігоря Олександровича про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати в розмірі 36000 грн.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 04 березня 2024 року.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.