ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3254/24 Справа № 203/3889/23 Суддя у 1-й інстанції - Католікян М.О. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого- судді Демченко Е.Л.

суддів Барильської А.П., Пищиди М.М.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 17 січня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної ради, комунального підприємства «Дніпровський обласний клінічний онкологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради про визнання незаконними і скасування розпорядження та рішення, поновлення на роботі, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Дніпропетровської обласної ради, КП «Дніпровський обласний клінічний онкологічний диспансер» ДОР про визнання незаконними і скасування розпорядження та рішення, поновлення на роботі.

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 17 січня 2024 року позов ОСОБА_1 залишено без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 17 січня 2024 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що її інтереси у даній справі представляє адвокат Сенченко А.С., яка подала заяву про відкладення розгляду справи. Обов`язковою явка її або її адвоката у судове засідання не визнавалася. На час подання апеляції адвокат перебуває на лікарняному з діагнозом гостра інфекція верхніх дихальних шляхів, вказана ухвала перешкоджає їй у захисті порушених трудових прав.

Дніпропетровська обласна рада надала відзив на апеляційну скаргу, в якому, зазначаючи про законність та обґрунтованість ухвали суду, просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Вказують про те, що адвокат мала змогу написати заяву про розгляд справи без участі, втім написала чергову заяву про відкладення справи.

Згідно з п.2 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи, що виникають з трудових відносин.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з наступних підстав.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції посилався на вимоги п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України та виходив з того, що судове засідання у справі було призначено на 14 листопада 2023 року. Позивачка була повідомлена належним чином, оскільки її представниця брала безпосередню участь у розгляді справи. 14 листопада 2023 року ані позивачка, ані її представниця до суду не з`явилися. При цьому, 13 листопада 2023 року представниця позивачки через систему «Електронний суд» звернулася до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою. Розгляд справи було відкладено до 12 грудня 2023 року. Позивачка була повідомлена належним чином за електронною адресою, зареєстрованою її представницею у системі «Електронний суд». 12 грудня 2023 року ані позивачка, ані її представниця до суду повторно не з`явилися. При цьому, 12 грудня 2023 року представниця позивачки звернулася до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю в іншій справі у Печерському районному суді м.Києва. Розгляд справи було відкладено до 17 січня 2024 року. Позивачка була повідомлена належним чином за електронною адресою, зареєстрованою її представницею у системі «Електронний суд». 17 січня 2024 року, ні позивачка, ані її представниця до суду утретє не з`явилися. При цьому, 16 січня 2024 року представниця позивачки звернулася до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюються зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина п`ята статті 223 ЦПК України, зокрема, передбачає, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка позивачка була повідомлена належним чином за електронною адресою, зареєстрованою її представницею у системі «Електронний суд» про судове засідання 12 грудня 2023 року, втім ані позивачка, ані її представниця до суду повторно не з`явилися. 12 грудня 2023 року представниця позивачки звернулася до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю в іншій справі у Печерському районному суді м.Києва. Розгляд справи було відкладено до 17 січня 2024 року. Про судове засідання 17 січня 2024 року, позивачка була повідомлена належним чином за електронною адресою, зареєстрованою її представницею у системі «Електронний суд». 17 січня 2024 року, ні позивачка, ані її представниця до суду утретє не з`явилися. При цьому, 16 січня 2024 року представниця позивачки звернулася до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою.

Зазначені обставини позивачем не заперечуються.

Разом з тим, позивачка стверджує про відсутність підстав для залишення позову без розгляду саме з посилання на чергову заяву про відкладення.

Умовою для залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої ст.257 ЦПК України, є саме повторна, тобто двічі поспіль, неявка в судове засідання позивача, якщо від нього не надходило заяви про розгляд справи без його участі та існують перешкоди для такого розгляду.

Процесуальний закон не містить вимог про необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Отже, зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути і поважними. Тож, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати такий позов без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише факт належного повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторний характер неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Зазначений висновок узгоджується з постановою Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року у справі №369/12104/20.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, результати системного аналізу вищевказаних п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України та положень ст.223 цього Кодексу свідчать про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності явки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне, тобто не вказує на врахування судом поважності причин при повторній неявці позивача до суду. Це пов`язано з дією принципу цивільного судочинства диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Отже, суд може залишити позовну заяву без розгляду в разі повторної (другої підряд) неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, незважаючи на причини неявки в судове засідання.

Наведені правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2018 року у справі №756/8612/16-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі №569/347/16-ц, від 28 лютого 2019 року у справі №752/9188/13-ц, від 22 травня 2019 року у справі №310/12817/13, від 06 червня 2019 року у справі №760/3301/13-ц, від 20 червня 2019 року у справі №522/7428/15, від 26 вересня 2019 року у справі №295/19734/13-ц, від 07 жовтня 2019 року у справі №612/403/16-ц, від 27 березня 2020 року у справі №522/22303/14-ц, від 21 вересня 2020 року у справі №658/1141/18 та від 11 березня 2021 року у справі №558/9/18.

Аргументи апеляційної скарги про те, що залишаючи позов без розгляду, суд мав процесуальний обов`язок відкласти розгляд справи, колегія суддів відхиляє як безпідставні, оскільки вони ґрунтуються на власному тлумаченні заявником норм чинного законодавства та не впливають на вирішення конкретного процесуального питання щодо наслідків неявки в судове засідання учасника справи.

Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду з їх оцінкою, а тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував обставини справи, дав об`єктивну оцінку зібраним і дослідженим доказам та обґрунтовано дійшов правильного висновку про залишення позову без розгляду.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до ч.2 ст.257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення такої заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржене судове рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо залишення позову без розгляду, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала районного суду без змін.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 17 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 26 березня 2024 року.

Головуючий: Е.Л. Демченко

Судді: А.П.Барильська

М.М.Пищида