Справа № 199/3650/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2024 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі головуючого судді Авраменка А.М.,

при секретарі судового засідання Куземі О.Г.,

за участю представника третьої особи ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро заяву представника третьої особи ОСОБА_2 ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2024 року по цивільній справі №199/3650/23 (провадження №2/199/190/24) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_2 , про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ спільного сумісного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

27 лютого 2024 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась представник третьої особи із вищевказаною заявою про роз`яснення судового рішення, яку мотивувала тим, що за наслідками розгляду по суті цивільної справи №199/3650/23 (провадження №2/199/190/24) 06 лютого 2024 року було ухвалено рішення суду, яким, окрім іншого, в порядку поділу спільного сумісного майна сторін було визнано за позивачем право спільної сумісної власності на земельну ділянку, яка належить на праві спільної сумісної власності не тільки відповідачу, а й третій особі. Тому третя особа просить роз`яснити рішення суду, вказавши, чи визнано судом право спільної сумісної власності позивача на земельну ділянку як на частину права спільної сумісної власності відповідача чи як на частину права спільної сумісної власності і відповідача, і третьої особи.

В судовому засіданні представник третьої особи вимоги своєї заяви підтримала, просила її задовольнити в повному обсязі з викладених у заяві підстав та обставин.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином.

За таких обставин суд, керуючись положеннями ст.271 ч.3 ЦПК України, суд вважає за можливе провести судове засідання та здійснити розгляд заяви про роз`яснення судового за наведеної явки учасник справи.

Вислухавши представника третьої особи та дослідивши матеріали заяви, ознайомившись із матеріалами цивільної справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Так, в судовому засіданні встановлено, що в провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа №199/3650/23 (провадження №2/199/190/24) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_2 , про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ спільного сумісного майна подружжя. За наслідками розгляду вказаної цивільної справи судом 06 лютого 2024 року було ухвалено рішення суду, яким позовні вимоги задоволено частково, зокрема, вирішено у порядку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнати за позивачем право спільної сумісної власності на земельну ділянку із кадастровим номером :01:360:0047, площею 0,0616 га, цільовим призначенням для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою АДРЕСА_1 . Повний текст рішення суду складено 12 лютого 2024 року, а тому у відповідності до норм ст.ст.273, 354 ЦПК України зазначене рішення суду як на момент подання, так і на момент розгляду заяви про роз`яснення судового рішення не набрало законної сили.

Задовольняючи частково позовну вимогу про поділ земельної ділянки (про визнання земельної ділянки об`єктом спільної сумісної власності фактично лише сторін), суд у мотивувальній частині рішення суду вказав, що крім подружжя (сторін по справі) співвласником такої земельної ділянки на праві спільної сумісної власності є третя особа у справі, між співвласниками спірної земельної ділянки відсутні будь-які домовленості щодо порядку користування нею та розміру часток у випадку поділу. Враховуючи формулювання позовної вимоги про поділ спірної земельної ділянки, керуючись принципом єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку та споруд, суд прийшов до висновку про можливість часткового задоволення такої позовної вимоги шляхом визнання за позивачем права спільної сумісної власності на спірну земельну ділянку, що фактично буде введенням позивача у суб`єктне коло співвласників цієї земельної ділянки. Повне ж задоволення позовної вимоги позивача щодо земельної ділянки буде означати позбавлення третьої особи у справі її права спільної сумісної власності на земельну ділянку, визначені законом (як процесуальним, так і матеріальним) підстави для чого відсутні, а отже задоволення позову у відповідній частині в повному обсязі буде порушенням прав такої третьої особи у справі, що є неприпустимим.

Таким чином, суд у своєму рішенні не вирішував питання про розмір частки позивача, відповідача та третьої особи у праві спільної сумісної власності на спірну земельну ділянку, а лише визнав право спільної сумісної власності позивача на таку земельну ділянку як третього (за наслідками поділу спільного сумісного майна сторін) співвласника домоволодіння, яке розташоване на означеній земельній ділянці. Спірна земельна ділянка, у випадку набрання законної сили рішенням суду, буде належати сторонам та третій особі у справі на справі спільної сумісної (без визначення розміру часток) власності, що не позбавляє таких співвласників в подальшому здійснити поділ такої земельної ділянки в натурі, обґрунтовуючи розмір часток кожного із співвласників в залежності від конкретних обставин їх правовідносин.

Відповідно до ст.271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення. Про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

За змістом ст.ст.355, 356, 368 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно ст.86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Аналізуючи встановлені судом фактичні обставини в контексті наведених вище положень цивільного процесуального закону, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Так, роз`яснення судового рішення можливе тоді, коли воно є незрозумілим, резолютивна частина такого судового рішення припускає кілька варіантів тлумачення, зокрема в силу складності викладення змісту, наявність двозначних формулювань/висновків тощо, і це ускладнює його реалізацію. При цьому, судове рішення, яке підлягає роз`ясненню має бути таким, що набрало законної сили, а також ще не виконане або не закінчився строк для пред`явлення його до виконання. При здійсненні роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини судового рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до судового рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну судового рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття судового рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання судового рішення, суд відмовляє в роз`ясненні судового рішення.

Керуючись наведеною правовою позицією, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви сторони позивача про роз`яснення рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2024 року, оскільки останнє як на час подання, так і розгляду заяви про його роз`яснення не набрало законної сили. Крім того, зміст резолютивної частини рішення суду щодо вирішення позовної вимоги про поділ земельної ділянки є чітким та зрозумілим, не допускає двозначного тлумачення, оскільки судом чітко вказано про визнання за позивачем права спільної сумісної власності на спірну земельну ділянку. Більш того, суд, визнаючи право саме спільної сумісної власності позивача на спірну земельну ділянку, фактично лише ввів позивача до кола співвласників земельної ділянки, яка належить їм на праві спільної сумісної власності, а отже не вирішував питання про розмір часток співвласників такої земельної ділянки. Однак представник третьої особи, звертаючись до суду із даною заявою про роз`яснення судового рішення, з огляду на мотивування цієї заяви, фактично просить суд попередньо, опосередковано визначити розміри часток співвласників земельної ділянки, що є неможливим.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.258, 261, 263, 268, 271, 352-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника третьої особи ОСОБА_2 ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2024 року по цивільній справі №199/3650/23 (провадження №2/199/190/24) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_2 , про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ спільного сумісного майна подружжя відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.261 ЦПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання безпосередньо до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 06 березня 2024 року.

Суддя А.М. Авраменко