Справа №333/753/22
Пр. № 2/333/96/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Наумової І.Й.,

за участю секретаря судового засідання: Кунець В.В.,

представника сторони по справі: ОСОБА_1

сторони по справі: ОСОБА_2

представників сторони по справі ОСОБА_3 : ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжя, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за:

первісним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про стягнення коштів,

та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 звернулася до суду з первісним позовом до ОСОБА_3 про стягнення коштів, який обґрунтовувала наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_7 . По собі залишив заповіт, яким усе майно, що належало йому на день смерті, заповів їй. Вона є єдиною спадкоємицею батька. Інших спадкоємців, крім неї, у батька немає ні за законом, ні за заповітом. Позивачка зазначає, що вона постійно мешкає в м. Одесі, де по 2021 р. проходила військову службу за контрактом у ЗСУ.

21.05.2021 p., після похорону батька, з нагоди, що вона перебувала в м. Запоріжжі, вона звернулась до приватного нотаріуса Запорізького нотаріального округу Чернявського В.В. із заявою про прийняття спадщини після батька. На підставі її заяви було заведено спадкову справу №98/2021 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 (номер у спадковому реєстрі: 67684444).

На день відкриття спадщини батькові належала 1/2 частка у праві власності на квартиру в м. Запоріжжі, а також кошти на декількох банківських рахунках.

У процесі підготовки до видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом були зроблені запити до установ банків. Коли надійшли відповіді на запити нотаріуса, з`ясувалось, що на рахунках батька в Акціонерному товаристві «МЕТАБАНК» та в Акціонерному товаристві «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» залишки не перевищують 100 грн.

22.04.2021 р. у батька стався гострий інфаркт міокарду, внаслідок чого його терміново було госпіталізовано. За життя батько не мав наміру знімати кошти, також їй достеменно відомо, що, попри захворювання, потреби у знятті коштів з рахунків у батька не виникло.

Для з`ясування обставин зникнення коштів вона замовила в установах банків виписки про рух коштів по рахунках. Після отримання відповідей банків з`ясувалося, що кошти з рахунку № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) в AT «МЕТАБАНК» почали зникати 11.05.2021 p., коли батько був в реанімації: 11.05.2021 р. через банкомат було знято 35000,00 грн., 15.05.2021 р. - 10000,00 грн., а 18.05.2021 p., в день його смерті, вже після того, як настала смерть, - 166600,00 грн. Загалом з рахунку батька в AT «МЕТАБАНК» 11,15 та 18 травня 2021 р. було знято через банкомат 211600,00 грн., залишок на рахунку - 18,91 грн.

З рахунку НОМЕР_3 в AT «ПУМБ» кошти були зняті через банкомати в м. Запоріжжі в період з 08.06.2021 р. по 12.06.2021 р. у загальному розмірі 191200,00 грн., залишок на рахунку - 86,51 грн.

Всього з рахунків батька, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , за період з 11.05.2021 р. по 12.06.2021 р. зникло 402800,00 грн.

Відповідачка доглядала батька, який жив у м. Запоріжжі. Вона мала вільний доступ до його помешкання та особистих речей.

19.05.2021 p., в день похорону, після завершення ритуальних заходів, вона завітала до квартири, яка належала їй з батьком у рівних частках (по 1/2 кожному). З`ясувалось, що звідти зникли банківські картки, договори з банківськими установами на обслуговування рахунків, договори банківського вкладу (депозиту), а також правоустановчий документ батька на 1/6 частку квартири (свідоцтво про право на спадщину, що відкрилась після смерті її матері) та технічний паспорт на квартиру. В особистих розмовах відповідачка заперечує свою причетність до зникнення зазначених речей, проте не може жодним чином пояснити сам факт зникнення. Також у відповідачки перебуває мобільний телефон батька. У телефонних розмовах відповідачка не приховувала, що знімала кошти з рахунків ОСОБА_7 (проте вона відмовляється назвати конкретні суми).

07.12.2021 р. нотаріус ОСОБА_8 видав їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом на внески батька в установах банків, де перелічені в тому числі рахунки, з яких відповідачка зняла кошти. Проте загальний залишок на них ледве перевищує 100 грн.

На підставі вищевказаного, позивачка ОСОБА_6 заявила наступні первісні вимоги:

- стягнути на її користь з ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 402800,00 грн.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.02.2022 р. відкрито провадження у цій справі та призначений її розгляд в порядку загального позовного провадження та встановлений сторонам строк для надання заяв по суті спору.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.02.2022 р., за заявою сторони по справі ОСОБА_6 , був забезпечений первісний позов шляхом накладення арешту на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка належать відповідачу по справі: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в межах суми позовних вимог - 402 800,00 гривень.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_3 скористалася своїм процесуальним правом та надала відзив на первісний позов, в якому позовні вимоги не визнала, посилаючись на наступне. Відповідно до обставин, викладених в позовній заяві, ОСОБА_6 зазначає, що з банківських рахунків її батька ОСОБА_7 у період з 08.06.2021 року по 12.06.2021 року було знято грошові кошти на суму 402 800,00 грн. Вказані обставини є предметом досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000191 зареєстрованому в ЄРДР 04.02.20022 року Відділом поліції № 4 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.4 КК України, якезареєстроване за заявою ОСОБА_6 від 04.02.2022 року про факт крадіжки грошових коштів з вищезазначених банківських рахунків. ОСОБА_6 є потерпілою у даному кримінальному провадженні. Позивач в своїй позовній заяві не зазначає, в чому полягає спір між ними, з яких саме правовідносин сторін у справі виник спір, якою нормою Закону передбачений обраний ОСОБА_6 спосіб захисту, чи є зазначений спосіб захисту ефективним для захисту її порушеного права. В позовній заяві ОСОБА_6 відсутні предмет та підстави позову. Позивачка не зазначає, які саме її права чи інтереси порушені, яким чином вона просить суд ці права відновити, не надає обґрунтування своїх позовних вимог та спосіб захисту своїх порушених прав або інтересів, не вказує доказів, що підтверджують позовні вимоги. Всі ці обставини є підставою для прийняття судом рішення про відмову в задоволенні позову.Також зазначила, що ОСОБА_7 з початку 2013 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 проживав разом з нею однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Весь цей час вони проживали в квартирі, яка належить їй, за адресою: АДРЕСА_1 , - вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, разом здійснювали догляд за двома садовими ділянками. За час спільного проживання з ОСОБА_7 вони мали спільний бюджет, який складався з її доходів та доходів ОСОБА_7 , а саме пенсій, доходів, отриманих від оброблення садових ділянок, грошових коштів, які додатково надавались її доньками як допомога, які вона з ОСОБА_7 витрачали на придбання продуктів харчування, одягу, відпочинок, лікування ОСОБА_7 Більшу частину коштів вони з ОСОБА_7 зберігали на банківських рахунках (у тому числі у вигляді депозитних вкладів), які були відкриті за їх спільною домовленістю на ім`я ОСОБА_7 . Таке рішення було прийнято у зв`язку з тим, що ОСОБА_7 цікавився цим питанням та був більш обізнаний у сфері банківських послуг. Під час сумісного проживання ОСОБА_7 з нею, внаслідок їх спільної праці було набуто спільне спірне майно, що входить в спадкову масу, а оскільки вони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, тому набуте майно під час спільного проживання належить їм в рівних частках. Таким чином, в спадкову масу повинно війти тільки 1/2 частина вищезазначених внесків з відповідними відсотками та компенсаційними нарахуваннями, що були відкриті на ім`я ОСОБА_7 в АТ КБ ПРИВАТБАНК, АТ БАНК КРЕДИТ ДНІПРО, АТ МЕТАБАНК, АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК». Також відповідач за первісним позовом ОСОБА_3 просила поновити строк на подання відзиву.

Протокольною ухвалою суду від 18.01.2023 р. визнано поважними причини пропуску строку для подання стороною ОСОБА_3 відзиву на первісний позов, та прийняв поданий відзив до розгляду.

Також відповідач за первісним позовом ОСОБА_3 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_6 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ, який обґрунтувала наступним. З початку 2013 року вона проживала з ОСОБА_7 в квартирі, яка належить їй, за адресою: АДРЕСА_1 . Вони вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, разом здійснювали догляд за двома садовими ділянками, тобто проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою. За весь період спільного життя вона та ОСОБА_7 регулярно відвідували родичів та знайомих, разом бували на сімейних святах, кожного року відпочивали разом на Азовському морі в Кирилівці Якимівського району Запорізької області та м. Бердянську. У ОСОБА_7 було хворе серце, за життя йому робили дві операції, останню в 2021 році, тому за час спільного проживання родина витрачала спільні гроші на його лікування. Вона у період з січня 2013 по 18 травня 2021 року турбувалась про свого цивільного чоловіка ОСОБА_7 , займалась придбанням лікарських засобів, забезпечувала дієтичне харчування (придбавала та готувала самостійно необхідні страви за рекомендацією лікарів для здоров`я серця, сосудів), водила на масажі та оздоровчі процедури до лікарні та інших медичних закладів. В квітні 2021 року ОСОБА_7 був госпіталізований до міської лікарні, де проходив стаціонарне лікування з 22.04.2021 р. по 05.05.2021р. та з 06.05.2021 р. по 18.05.2021 року. Весь цей час вона доглядала за ОСОБА_7 , купувала необхідні ліки та надавала всю фактичну допомогу, яку можливо надати хворому близькому родичу.

За період спільного проживання однією сім`єю вона з ОСОБА_7 зберігали спільні заощадження у банківських установах на рахунках, які були відкриті на ім`я ОСОБА_7 , а саме:

- рахунок № НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , відкритий в АТ КБ ПРИВАТБАНК;

- рахунок № НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , відкритий в АТ БАНК КРЕДИТ ДНІПРО;

- рахунок № НОМЕР_12 / НОМЕР_13 , НОМЕР_14 / НОМЕР_15 , НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , відкритий в АТ «МЕТАБАНК,

- рахунок № НОМЕР_3 , відкритий в АТ ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер в лікарні. Після його смерті залишилась спадщина, яка складається з наступного майна:

- 1/2 частина квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що належала спадкодавцю на праві приватної спільної часткової власності;

- внески з відсотками та компенсаційними нарахуваннями, що знаходяться на зберіганні в АТ КБ ПРИВАТБАНК рахунок НОМЕР_16 , НОМЕР_5 ,

НОМЕР_17 , НОМЕР_7 ;

- внески з відсотками та компенсаційними нарахуваннями, що знаходяться на зберіганні в АТ БАНК КРЕДИТ ДНІПРО рахунок № НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 ;

- внески з відсотками та компенсаційними нарахуваннями, що знаходяться на зберіганні в АТ МЕТАБАНК рахунок № № НОМЕР_12 / НОМЕР_13 , НОМЕР_14 / НОМЕР_15 , 98/ НОМЕР_2 ;

- внески з відсотками та компенсаційними нарахуваннями, що знаходяться на зберіганні в АТ ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК рахунок № НОМЕР_3 .

21.05.2021 року донька померлого ОСОБА_7 відповідач ОСОБА_6 , звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Чернявського В.В. з заявою про прийняття спадщини. Приватним нотаріусом Чернявським В.В. відкрито спадкову справу № 98/2021, встановлено, що ОСОБА_7 залишив заповіт, посвідчений нотаріусом Восьмої Запорізької державної нотаріальної контори 12.203.2005 року за реєстровим номером 1-634, спадкодавцем якого є відповідач ОСОБА_6

07.12.2021 року відповідачу ОСОБА_6 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за № 3345 на внески з відповідними відсотками та компенсаційними нарахуваннями, що знаходяться на зберіганні в вищезазначених українських банках AT КБ ПРИВАТБАНК, AT БАНК КРЕДИТ ДНІПРО, AT МЕТАБАНК, AT ПЕРШИЙ У КРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК на рахунках, зазначених вище в позовній заяві, без визначення загальної суми успадкованих вкладів.

ОСОБА_9 , також звернулась до приватного нотаріуса з заявою про отримання свідоцтва про право власності на спільне сумісне майна, набуте під час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу після померлого чоловіка ОСОБА_7 , а саме на 1/2 частину внесків в вищезазначених банках, однак документів на підтвердження родинних зв`язків з померлим не надала через їх відсутність, тому отримати зазначене свідоцтво не має можливості.

Враховуючи зазначені обставини, а також той факт, що відповідач ОСОБА_6 заперечує проти права спільної сумісної власності на спадкове майно, вона вимушена звернутися до суду з позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання за нею права власності на 1/2 частину грошових коштів, що зберігаються на рахунках в вищезазначених банках.

На підставі вищевказаного позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 просить суд:

- встановити юридичний факт проживання однією сім`єю ОСОБА_3 з ОСОБА_7 , без реєстрації шлюбу у період з січня 2013 року по 18.05.2021 року.

- визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_7 внески з відповідними відсотками та компенсаційними нарахуваннями, що знаходяться на рахунках в банківських установах, а саме:

- рахунок № НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , відкритий в АТ КБ ПРИВАТБАНК;

- рахунок № НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_18 , НОМЕР_11 , відкритий в АТ БАНК КРЕДИТ ДНІПРО;

- рахунок № НОМЕР_12 / НОМЕР_13 , НОМЕР_14 / НОМЕР_15 , НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , відкритий в АТ «МЕТАБАНК";

- рахунок № НОМЕР_3 , відкритий в АТ ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК.

- визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину внесків з відповідними відсотками та компенсаційними нарахуваннями, що знаходяться на рахунках в банківських установах, а саме:

- рахунок № НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , відкритий в АТ КБ ПРИВАТБАНК;

- рахунок № НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_18 , НОМЕР_11 , відкритий в АТ БАНК КРЕДИТ ДНІПРО;

- рахунок № НОМЕР_12 / НОМЕР_13 , НОМЕР_14 / НОМЕР_15 , НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , відкритий в АТ «МЕТАБАНК,

- рахунок № НОМЕР_3 , відкритий в АТ ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК.

- стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати.

Відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_6 відзиву на нього не надавала.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжі від 18.01.2023 р. прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про стягнення коштів (провадження №2/333/321/23), зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ (Пр. №2/333/478/23), та об`єднано їх в одне провадження за єдиним унікальним номером №333/753/22.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжі від 18.01.2023 р., за клопотанням представника позивача за первісним позовом, витребувано у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Чернявського В.В. належним чином завірені копії спадкової справи №98/2021 ОСОБА_7 .

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжі від 15.05.2023 р., задоволено клопотання представника позивача за первісним позовом, та витребувано з: АТ КБ «ПРИВАТБАНК», АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», АТ «МЕТАБАНК», АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», відомості про рахунки, відкриті на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_19 , починаючи з 01.01.2012 р. та по теперішній час, та про рух коштів по кожному рахунку за вказаний період, а також інформацію про залишок грошових коштів із зазначенням суми на банківських рахунках, відкритих у вищевказаних банківських установах на ім`я ОСОБА_7 (податковий номер НОМЕР_19 ), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , станом на 18.05.2021 року.

Також протокольними ухвалами суду від 18.01.2023 р., 15.05.2023 р. задоволено клопотання сторін по справі про виклик свідків.

Протокольними ухвалами суду від 06.11.2023 р. відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача за первісним позовом ОСОБА_10 про витребування інформації з банківських установ відомості про відкриті на ім`я ОСОБА_3 розрахунки та про залишок коштів на цих рахунка станом на 18.05.2021 р., також закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті.

Сторона по справі ОСОБА_6 в судовому засіданні 19.01.2024 р. підтримала свої первісні позовні вимоги та просила їх задовольнити. Зустрічний позову ОСОБА_3 не визнала та просила відмовити в його задоволенні в зв`язку з його необґрунтованістю. Також пояснила, що після смерті її матері в 2003 р. залишились значні грошові заощадження, які її батько ОСОБА_7 примножив, поклавши кошти на депозитні рахунки. В 2018 р. він їй в блокноті написав банківські установи, в яких лежать його кошти, зазначив, що на рахунку лежить близько 2 000000,00 грн. В них з батьком були нормальні стосунки, принципові розбіжностей відсутні. Він їй періодично матеріально допомагав, присилав кошти. В 2013 р. він передав їй 200000,00 грн. З 1994 р. вона не мешкала з батьками. З 2014 р. по 2017 р. вона з батьком спілкувалися в телефонному режимі, інколи раз на тиждень, інколи раз на місяць. З 2017 р. вона приїздила до батька щороку, під час її відпустки. Після смерті матері він мешкав сам в їх квартирі по АДРЕСА_3 . Інколи у нього з`являлися жінки, з якими він зустрічався, дарував їм подарунки, вони йому допомагали в побуті, їздили відпочивати разом. В 2012 р. в нього була жінка ОСОБА_11 . Потім близько двох років в нього була жінка, яка була значно молодша нього. Про ОСОБА_3 вперше вона почула в серпні 2018 р. Він хотів їх познайомити, але потім сказав, що ОСОБА_3 не хоче приходити на знайомство. В їх квартирі не було ознак проживання в ній жінки, в тому числі жіночих речей. Коли ОСОБА_6 навідалась в 2019 р., батько був на своїй дачі. В 2020 р. її батько перестав відповідати на телефонні дзвінки, на її дзвінок відповіла ОСОБА_3 та сказала їй більше не дзвонити, заблокувала її номер, щоб вона не могла спілкуватися з батьком. Коли ОСОБА_6 приїхала в квартиру по АДРЕСА_4 , виявилося, що в їх квартирі були змінені замки, місце знаходження батька було невідомо. Також їй стало відомо про справу за позовом батька до неї про розірвання спадкового договору, з якого вона дізналась про адресу проживання ОСОБА_3 по АДРЕСА_5 , яка була свідком по справі. Коли вона приїхала за цією адресою, батько був там, і вони посварилися. Вона хотіла забрати родинні фото. ОСОБА_3 розбила їй телефон. Потім вона майже не спілкувалася з батьком. З якого часу він не став мешкати в квартирі по АДРЕСА_3 , вона не пам`ятає, але в 2019 р. коли вона приїздила до нього, він ще там мешкав, в холодильнику були свіжі продукти. В 2020 р. їх з батьком сусідка, казала їй, що ОСОБА_3 інколи приходить на Воронізьку поливає квіти. На початку весни в 2021 р., її дитина сказала, що дзвонив батько і сказав, що хоче відкрити рахунок на неї. Жодного разу її батько не казав, що кошти на депозитні рахунки перераховувала і ОСОБА_3 . Навпаки, він постійно говорив, що в ОСОБА_3 маленька пенсія і він їй допомагає. Він казав про ОСОБА_3 , як про знайому. 15.05.2021 р. вона дізналася про те, що її батько знаходиться у лікарні, від двоюрідної сестри, якій про це повідомила ОСОБА_3 , зазначивши, що ОСОБА_6 є спадкоємицею, тому повинна за ним доглядати. 22.04.2021 р. в нього стався інфаркт, з 11.05.2021 р. він був у реанімації. Про смерть батька їй повідомила ритуальна служба. Після смерті батька, вона звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у вигляді частки квартири по АДРЕСА_3 та грошових коштів на вищевказаних депозитних рахунках, але під час оформлення спадщини, їй стало відомо, що ОСОБА_3 , під час перебування її батька в лікарні та після його смерті, були зняті майже всі грошові кошти, які були на депозитних рахунках батька.

Представник сторони ОСОБА_6 адвокат Кукурадз Р.О. в судовому засіданні наполягав на задоволенні первісного позову та просив відмовити в задоволенні зустрічного позову, посилаючись, що він не обґрунтований належними, достатніми, достовірними доказами.

В судовому засіданні сторона по справі ОСОБА_3 заперечувала відносно задоволення первісного позову та просила задовольнити її зустрічний позов. Пояснила, що з 2013 р. вона з ОСОБА_7 проживала у цивільному шлюбі. Вони мешкали в належній їй квартирі по АДРЕСА_1 . Обробляли дві дачі та продавали вирощене на них, отримані кошти вносили на депозитні рахунки в Метабанк, Приватбанк, які оформлені на ім`я ОСОБА_7 . Так вони разом вирішили. Також їх доходом були пенсія ОСОБА_7 14000,00 грн., та її пенсія 5000,00 грн., проценти від депозитних коштів. Вони з ним разом їздили відпочивати, в 2020 р. до санаторію в ОСОБА_12 . Він перебував на обліку у лікаря за місцем проживання в її квартирі. Гроші на депозитних рахунках, це були їх спільні з ОСОБА_7 кошти. Він періодично матеріально допомагав своїй доньці ОСОБА_13 . В 2013 р. він дав їй кошти у розмірі 204000,00 грн., потім майже щомісяця переводив їй кошти по 1000,00 грн. В період 2014-2017 р. його донька не приїздила, а лише дзвонила, вона сварилась з батьком, після чого він почувався зле, тому ОСОБА_3 в 2020 р. заблокувала її номер. Також коли приїздила ОСОБА_14 в гості постійно сварилися з батьком, хотіла відправити його в психіатричну лікарню, в 2018 р. без дозволу батька забрала правовстановлюючі документи на його квартиру по АДРЕСА_3 , також погрожувала їй, вимагала, щоб вона розлучилась з її батьком. В 2021 р. коли ОСОБА_7 захворів, на її прохання її доньки знімали з його депозитних рахунків їх спільні кошти, для його лікування. ОСОБА_7 їй сказав, щоб вона зняла всі кошти з депозитного рахунку в АТ «Метабанк». Вона віддала картку своїй доньці ОСОБА_15 , яка мала зняти гроші з рахунку, але остання зняла кошти з цього рахунку лише в день смерті ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , близько 100000,00 грн., бо потрібно було віддати гроші, які ОСОБА_3 взяла в борг для його лікування. В цей день вона знаходилась вдома, їй подзвонила її донька ОСОБА_16 та повідомила про смерть ОСОБА_7 , який знаходився в лікарні. На похоронах ОСОБА_7 вона віддала ОСОБА_14 медичну документацію її батька та його платіжну картку Приватбанк, на якій залишалась значна сума коштів.

Представники сторони по справі ОСОБА_3 адвокати Логінова В.В. та ОСОБА_4 в судовому засіданні просили задовольнити зустрічні позовні вимоги, які обґрунтовані належними доказами, та в зв`язку з цим відмовити в первісному позові.

Суд, вислухав пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали та інші докази по справі, дійшов наступного висновку.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_20 (Т. 1 а.с. 99 на звороті).

З копії спадкової справи ОСОБА_7 (Т. 1 а.с. 98-141), наданої приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Чернявським В.В. на підставі вищевказаної ухвали суду, вбачається, що сторона по справі ОСОБА_6 , яка була донькою ОСОБА_7 , що підтверджується копіями свідоцтв про її народження серії НОМЕР_21 та про її одруження серії НОМЕР_22 (відповідно до якого внаслідок реєстрації шлюбу її дівоче прізвище змінено на ОСОБА_17 ) (Т. 1 а.с. 103 зі звороту, 104 зі звороту), 21.05.2023 р. звернулась до зазначеного приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті її батька, з усіх підстав. На підставі цієї заяви заведена спадкова справа №98/2021.

Відповідно до інформаційних довідок зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 21.05.2021 р. (Т.1 а.с. 100 101), які міститься в спадковій справі: ОСОБА_7 залишив за життя заповіт, який посвідчений 12.03.2005 р. Восьмою Запорізькою державною нотаріальною конторою, який є чинним. Також в даному реєстрі зареєстрований спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом Гура М.Г. 06.02.2010 р., в якому відчужувачем є ОСОБА_7 . Інші спадкові справи ОСОБА_7 не заводилися, свідоцтва про спадщину не видавались.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру станом на 10.02.2022 р., вищевказаний спадковий договір від 06.02.2010 р. заочним рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 11.06.2019 р. по справі №2/337/873/2019 р. розірваний (Т. 1 а.с. 130-131).

Згідно із заповітом ОСОБА_18 від 12.03.2005 р.н., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Гура М.Г. (Т. 1 а.с. 115), все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, він заповів ОСОБА_6 .

Відповідно до інформації, наданої на запит приватного нотаріуса Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради, від 01.12.2021 р. (Т. 1 а.с. 113) ОСОБА_7 , з 23.09.1980 р.н., та по 19.07.2021 р. був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з ним на день смерті зареєстровані особи відсутні. Зареєстроване місце проживання за вищевказаною адресою також підтверджується копією паспорту ОСОБА_7 (Т. 2 а.с. 10).

Здійсненими приватним нотаріусом заходами по виявленню спадкового майна ОСОБА_7 (Т. 1 а.с.107-108, 110, 111 зі звороту, 112) встановлено, що в АТ «Райффайзен Банк Аваль», АТ «ПУМБ», АТ «Ощадбанк», відкриті рахунки на ім`я спадкодавця ОСОБА_7 відсутні.

Відповідно до відповіді АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 12.07.2021 р., на запит приватного нотаріуса (Т.1 а.с. 116) в даній банківській установі відкриті наступні рахунки на ім`я ОСОБА_7 : № НОМЕР_4 (залишок 189633,52 грн., НОМЕР_5 (залишок 0 грн.), НОМЕР_6 (залишок 22,95 грн.), НОМЕР_7 (залишок 0).

Відповідно до відповіді АТ «Банк Кредит Дніпро» від 23.09.2021 р., на запит приватного нотаріуса (Т.1 а.с. 117) в даній банківській установі відкриті наступні рахунки на ім`я ОСОБА_7 : № НОМЕР_8 (залишок 1,5 грн.), НОМЕР_9 (залишок 2,10 грн.), НОМЕР_18 (залишок 18,99 грн.), НОМЕР_11 (залишок 0,86 грн.).

Відповідно до відповіді АТ «ПУМБ» від 27.07.2021 р., на запит приватного нотаріуса (Т.1 а.с. 117 зі звороту) в даній банківській установі відкритий рахунок на ім`я ОСОБА_7 № НОМЕР_3 (залишок на ньому становить 86,51 грн..).

Відповідно до відповіді АТ «МетаБанк» від вересня 2021 р., на запит приватного нотаріуса (Т.1 а.с. 118) в даній банківській установі відкриті наступні рахунки на ім`я ОСОБА_7 : № НОМЕР_12 / НОМЕР_13 (залишок 0 грн.), 52/ НОМЕР_15 (залишок 0 грн.), 98/ НОМЕР_2 (залишок 18,91 грн.)

07.12.2021 р. ОСОБА_6 звернулась до приватного нотаріуса Чернявського В.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину у вигляді внесків на вищевказаних рахунках у банківських установах АТ «МетаБанк», АТ «ПУМБ» АТ «Банк Кредит Дніпро», АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

07.12.2021 р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Чернявським В.В. видано свідоцтво про право ОСОБА_6 на спадщину за заповітом, яка залишалась після смерті ОСОБА_7 , у вигляді внесків з відповідними відсотками та компенсаційними нарахуваннями, які знаходяться на вищевказаних рахунках в банківських установах: АТ «МетаБанк», АТ «ПУМБ», АТ «Банк Кредит Дніпро», АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Відомості про видане свідоцтво зареєстровано в Спадковому реєстрі (Т. 1 а.с. 121-122).

На запит приватного нотаріуса Чернявського В.В. від 14.12.2021 р., Восьмою Запорізькою нотаріальною конторою надано засвідчену копію свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_23 від 17.12.1998 р., видане ВАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», за яким ОСОБА_7 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 на право спільної часткової власності, в рівних долях, належала квартира за адресою: АДРЕСА_2 . Дане право власності було зареєстроване у встановленому законодавством порядку в ОП «ЗМБТІ» (Т. 1 а.с. 125). Після смерті ОСОБА_19 , належну їй частку у цій квартирі, прийняли у спадщину, в рівних частинах, її чоловік ОСОБА_7 та донька ОСОБА_21 , та отримали свідоцтва на спадщину на ці частки,зареєструвавши свої право власності у передбаченому законодавством порядку (Т.1 а.с. 126-135, Т. 2 а.с. 11-12).

10.02.2022 р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Чернявським В.В., на підставі відповідної заяви ОСОБА_6 від 10.02.2022 р., видано свідоцтво про право ОСОБА_6 на спадщину, яка залишалась після смерті ОСОБА_20 у вигляді 1/2 частки квартириза адресою: АДРЕСА_2 (Т.1 а.с. 123 зі звороту, 136-137).

19.08.2022 р. сторона по справі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка згідно паспорту мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , звернулась до приватного нотаріуса Чернявського В.В. із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_20 у вигляді 1/2 частки внесків на вищевказаних рахунках у банківських установах: АТ «МетаБанк», АТ «ПУМБ» АТ «Банк Кредит Дніпро», АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (Т. 1 а.с. 138-140).

Відповідно до інформації, наданої АТ «ПУМБ» на підставі ухвали Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.05.2023 р. у письмовому та електронному вигляді (Т. 1 а.с. 166-167), станом на день смерті ОСОБА_7 , в цій банківській установі були відкриті на його ім`я наступні рахунки: № НОМЕР_3 (залишок на ньому, станом на 18.05.2021 р., становить 59,40 грн.), № НОМЕР_24 (залишок станом на 18.05.2021 р. 190 040,74 грн.) Відповідно до виписок руху коштів по даним рахункам 09.06.2021 р. з розрахункового рахунку № НОМЕР_24 на рахунок № НОМЕР_3 відбулося перерахування грошових коштів за умовами депозитного рахунку у сумі 190 040,74 грн. Після смерті ОСОБА_7 з розрахункового рахунку № НОМЕР_3 , з 20.05.2021 р. були зняті в банкоматах грошові кошти на суму 191200,00 грн.

Відповідно до інформації, наданої АТ «Банк Кредит Дніпро» на підставі ухвали Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.05.2023 р. у письмовому та електронному вигляді (Т. 1 а.с. 169-170), станом на день смерті ОСОБА_7 , в цій банківській установі були відкриті на його ім`я наступні рахунки: № НОМЕР_8 (залишок 1,15 грн.), НОМЕР_9 (залишок 2,07 грн.), НОМЕР_18 (залишок 18,82 грн.), НОМЕР_11 (залишок 23,75 грн.).

Відповідно до інформації, наданої АТ КБ «ПриватБанк» на підставі ухвали Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.05.2023 р., (Т. 1 а.с. 172-186), станом на день смерті ОСОБА_7 , в цій банківській установі були відкриті на його ім`я наступні депозитні рахунки: НОМЕР_25 (залишок станом на 18.06.2021 р. - 188 403,60 грн.), карти: SAMDNWFDС6 PRKV (залишок станом на 18.05.2021 р. - 0 грн.), SAMDNWFС6 PRKV (залишок станом на 18.06.2021 р 971,12 грн.).

Відповідно до інформації, наданої АТ «МетаБанк» на підставі ухвали Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15.05.2023 р., (Т. 1 а.с. 188-200), станом на день смерті ОСОБА_7 , в цій банківській установі були відкриті на його ім`я наступні депозитні рахунки: -№ НОМЕР_14 / НОМЕР_15 за період з 01.01.2012 по 23.05.2023, залишок грошових коштів станом на 18.05.2021 склав 0,00 грн.;

- №42 / НОМЕР_13 за період з 01.01.2012 по 23.05.2023, залишок грошових коштів станом на 18.05.2021 склав 0,00грн.;

- №98 / НОМЕР_2 за період з дати відкриття рахунку (19.02.2015) по 23.05.2023, залишок грошових коштів станом на 18.05.2021 р. склав 166618,91 грн. В день смерті ОСОБА_7 через банкомати з даного рахунку були зняті грошові кошти у сумі 166 600,00 грн.

Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудового розслідування 04.02.2022 р. на підставі заяви ОСОБА_6 , яка просить притягнути до кримінальної відповідальності особу, яка в період з 08.06.2021 р. по 12.06.2021 р., зняла кошти з її розрахункових рахунків, внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КПК України.

Відповідно до копії паспорту сторони по справі ОСОБА_3 (Т. 2 а.с. 9) та інформації, наданої ТОВ «ЗМБТІ» на запит суду при розгляді заяви про забезпечення позову у цій справі, місце проживання ОСОБА_3 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , остання є власницею цієї квартири.

Відповідно до Акту обстеження квартири (Т. 2 а.с. 13), складеного головою правління ОСББ «Комунаровець 18» від 18.07.2022 р. та членами ОСББ ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , на підставі звернення члена ОСББ ОСОБА_3 , вищевказані особи провели обстеження квартири АДРЕСА_6 та склали даний акт обстеження про наступне. Квартира розташована на 8 поверсі 9-ти поверхового будинку, має три ізольованих житлових кімнати. Квартира належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт НОМЕР_26 виданий Комунарським РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області 18.10.1997 току, яка зареєстрована та фактично проживає в зазначеній квартирі з 05.03.1979 року. На час огляду квартири, ОСОБА_3 проживає одна. В ході огляду житлових кімнат та підсобних приміщень квартири встановлено, що в квартирі зберігаються особисті речі (одяг, взуття, документи, предмети особистого користування) її цивільного чоловіка ОСОБА_7 , який з нею фактично проживав в зазначеній квартирі у період з січня 2013 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд критично відноситься до даного доказу, вважає його не достовірним, оскільки висновки в ньому зроблені здебільшого на поясненнях ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , при цьому двоє з них в якості свідків з попередженням про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 384 КК України, сторонами по справі не залучалися.

З Акту огляду квартири АДРЕСА_6 (Т.2 а.с. 14), який здійснювався з відеофіксацією цього огляду на смартфон. (Т. а.с.8), складеного також 18.07.2022 р., за участю ОСОБА_3 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 ,. вбачається, що ОСОБА_3 , в присутності вищевказаних осіб, демонструє чоловічі речі, які знаходяться в шафі, а також деякі речі дістає з сумки, пояснюючи, що ці речі належать ОСОБА_7 . Суд критично відноситься до викладених в Акті обставин щодо проживання ОСОБА_7 та ОСОБА_3 з 2013 р. по 2021 р. однією сім`єю, оскільки вони зазначені заінтересованими особами у справі ОСОБА_3 та ОСОБА_26 , тому їх не можливо вважати об`єктивними твердженнями.

Відповідно до наданого стороною ОСОБА_3 відеозапису (Т. 2 а.с. 8), остання та ОСОБА_7 перебувають на світському заході.

Також стороною ОСОБА_3 надані копії фотокарток, датованих лютим 2014 р., на яких зображені ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , які сидять поруч та тримаються за руки. На фотокартках, датованих 08.07.2014 р., відображено, що в цей день ОСОБА_7 , ОСОБА_3 та інші особи, перебували на спільному відпочинку (Т.2 а.с. 20).

Відповідно до наданих стороною ОСОБА_3 копій листування ОСОБА_7 , з АТ «МетаБанк», Концерну «Міські теплові мережі» в червні-липні 2020 р., ОСОБА_7 адресу свого фактичного проживання та листування зазначає: АДРЕСА_1 (Т. 2 а.с. 21-25).

В декларації №000-РТК4-0К70 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, датованої 03.07.2018 р., ОСОБА_7 зазначає, як адресу свого зареєстрованого та фактичного проживання: АДРЕСА_2 . В даній декларації контактну особу, на випадок екстреного випадку з ОСОБА_7 , зазначено ОСОБА_3 (Т. 2 а.с. 26-28).

З інформаційного листка від 07.05.2021 р., складеного керівником бригади екстреної медичної допомоги, була викликана швидка допомога на адресу: АДРЕСА_1 , при виїзді оглянуто пацієнта ОСОБА_7 та надана йому медична первинна допомога (Т.2. 29).

Надані стороною ОСОБА_3 квитанції про купівлю медикаментів в травні 2021 р., суд визнає не належними доказами, оскільки стороною не надано доказів, що саме ці медичні препарати були призначені за рекомендаціями лікаря для лікування ОСОБА_7 (Т. 2 а.с. 30-32).

Допитаний за клопотанням сторони ОСОБА_6 , в якості свідка ОСОБА_27 , пояснив, що він є чоловіком позивачки за первісним позовом, пояснив, що з 1999 р. він та ОСОБА_6 перебувають у шлюбі. ОСОБА_7 був його тестем. Йому відомо, що з 2013 р. щороку, у свою відпустку, його дружина їздила до свого батька в м. Запоріжжя, який мешкав за адресою: АДРЕСА_2 . Після смерті дружини, у ОСОБА_7 інколи з`являлися жінки, які допомагали йому вести господарство: прибирати, готувати тощо, а він платив їм за це гроші. В 2014 - 2016 р.р. ОСОБА_6 не приїздила до батька, оскільки був окупований Крим, де вони мешкали, і їх як військовослужбовців перевели до м. Южного. В серпні 2017 р. вони купили автомобіль і поїхали до ОСОБА_7 в гості, але останнього вдома не було, бо він був в себе на дачі, але в квартирі були його речі, які свідчили, що він живе дома, будь-які речі, які б вказували, що з ним хтось ще проживає, були відсутні. Вони залишили йому записку та поїхали додому. Про ОСОБА_3 вони вперше почули в 2018 р. та побачили її на дні народження ОСОБА_7 . В 2018 р. його дружині зателефонував ОСОБА_7 , щоб вона приїхала та допомогла йому, оскільки вважає, що ОСОБА_28 хоче його отруїти. Вони приїхали, пройшли з ним медичний огляд, за результатами якого ОСОБА_7 був здоровий. В 2018 р. ОСОБА_7 мешкав сам у свої квартирі, бо коли вони приїздили в тому році і на день народження до нього, а після святкування завозили його додому, і влітку, під час відпустки, вони тиждень мешкали з ним у квартирі на Воронізькій. В 2019 р. вони були проїздом в м. Запоріжжі та вирішили навідати батька. ОСОБА_6 зателефонувала йому і він повідомив, що він на дачі. Вони забрали його з дачі та привезли його додому на Воронізьку, і останній не заперечував відносно цього. ОСОБА_6 сходила в їх з батьком квартиру, сказала, що він продовжує там жити і в нього все нормально. Коли приїхали до ОСОБА_7 в 2020 р., то виявили, що замки в їх спільну з батьком квартиру змінені. Оскільки з 2019 р. у ОСОБА_7 номер телефону його доньки ОСОБА_6 був заблокований, тому вони не могли дізнатися його місце знаходження. Дізналися про рішення суду за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 , яким скасовано спадковий договір, укладеного останніми. З матеріалів справи їм стало відома адреса проживання ОСОБА_3 і вони поїхали до неї. За адресою її проживання виявили ОСОБА_7 . З батьком та ОСОБА_3 у ОСОБА_6 сталася тоді сварка, вони розбили їй телефон, а вона викликала поліцію.

Допитана в судовому засіданні, за клопотанням сторони ОСОБА_6 , в якості свідка ОСОБА_29 , пояснила, що є сусідкою ОСОБА_7 , знає його з 1980 р., останній досить часто «підтоплював» її квартиру, в зв`язку з чим приходила до нього з претензіями, іноді скаржилась на нього в ЖЕК. Після смерті дружини, постійно мешкав в своїй квартирі сам. Вона працювала вдома. В нього тяжка хода, і вона постійно чула звуки його шагів по квартирі, також інколи чула в туалеті, що він розмовляє. До 2019 р. вона 1-2 рази в місяць його бачила, з жінками його не бачила. З 2019 р. вона не чула його шагів в квартирі. ОСОБА_3 не бачила.

Допитана за клопотанням сторони ОСОБА_3 свідок ОСОБА_26 пояснила, що вона є донькою ОСОБА_3 , їй відомо, що в 2012 р. її матір познайомилась з ОСОБА_7 на дачі, із січня 2013 р. вони мешкали однією сім`єю в квартирі матері. При цьому періодично їздили на квартиру ОСОБА_7 , там інколи ночували. Вони разом святкували свята (так в 2019 р. були на день народженні онуки ОСОБА_3 ), їздили відпочивати на море майже кожний рік, господарювали на дачах, на його та ОСОБА_3 Продавали вирощені виноград, квіти, від цього отримували спільний дохід близько 1000,00 в день. Мама отримувала пенсію, наразі в неї пенсія 5500,00 грн., яка була раніше свідок не пам`ятає. ОСОБА_7 отримував пенсію. Отримані ними гроші вони клали на депозитні рахунки ОСОБА_7 , який був обізнаний в цій сфері. Також вони планували назбирати коштів та поїхати на відпочинок за кордон. В ОСОБА_3 був один депозитний рахунок в ПРИВАТБАНК, на який вона клала кошти на випадок смерті. Вони вели спільне господарство. В них були розподілені обов`язки, ОСОБА_7 займався грошима, а ОСОБА_3 вела домашнє господарство. Неначе купували спільно побутову техніку: морозильну камеру, блендер. В ОСОБА_3 в квартирі, де вони мешкали, все є, тому не було потреби щось купувати. У ОСОБА_3 ремонту в квартирі вони не робили, а у ОСОБА_7 приблизно в 2015 р. змінили вікна та переклеїли шпалери. У ОСОБА_7 була дача десь на Правому березі, вона була продана під час їх спільного проживання, за якою вартістю свідок не знає. ОСОБА_7 дарував ОСОБА_3 подарунки: кільце, сережки тощо. Чи оплачували ОСОБА_3 та ОСОБА_7 разом комунальні послуги за квартиру, належну ОСОБА_3 , свідку не відомо В квітні 2021 р. ОСОБА_7 потрапив у лікарню, йому робили операцію чистили судини в серці, точний діагноз вона не знає. Після операції ОСОБА_7 лежав в реанімації, що потребувало додаткових матеріальних затрат. Про смерть ОСОБА_7 свідок повідомила ОСОБА_3 , оскільки її телефон знаходився у свідка і на нього подзвонили з лікарні близько п`ятої ранку 18.05.2021 р. і повідомили про смерть ОСОБА_7 , а вона в свою чергу близько 08-00 год. передзвонила ОСОБА_3 . Коли ОСОБА_7 потрапив у лікарню, ОСОБА_3 , потративши на лікування ті кошти, які в них були вдома, займала кошти у знайомих на суму близько 50 000,00 грн. Всі документи і банківські картки ОСОБА_7 були у ОСОБА_3 , оскільки вони проживали однією сім`єю. ОСОБА_3 їй сказала, що вони вирішили з ОСОБА_7 , що потрібно зняти кошти з його пенсійної картки ІНФОРМАЦІЯ_6 і попросила свідка в цьому їй допомогти. В двадцятих числа квітня 2021 р. вони з ОСОБА_3 підійшли до банкомату і зняли з рахунку ОСОБА_7 близько 40 000,00 грн. Пізніше ОСОБА_3 ще просила свідка зняти кошти з рахунка ОСОБА_7 в МетаБанку, і дала їй картку, з якої свідок через банкомат в травні 2021 р. зняла близько 35000,00 грн. ОСОБА_7 особисто також просив сестру свідка ОСОБА_26 зняти кошти з його картки, і вона ходила знімала кошти. 18.05.2021 р. її сестра зняла з картки ОСОБА_7 близько 1500000,00 грн., щоб їх матір змогла розплатитися з боргами. Це були спільні кошти ОСОБА_3 та ОСОБА_7 . Такі висновки свідок робить з аналізу, повідомлених їй ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , обставин. ОСОБА_3 про проведену операцію не повідомляла доньку ОСОБА_7 ОСОБА_30 , але про це повідомила їх родичку, яка спілкується з ОСОБА_6 . У ОСОБА_7 були погані відносини з його донькою ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та ОСОБА_7 просили сусідку заблоковувати номер ОСОБА_6 . Остання постійно просила гроші у ОСОБА_7 , хотіла відправити його в будинок престарілих. На похоронах ОСОБА_7 ОСОБА_3 віддала його доньці ОСОБА_6 договір на депозитний рахунок в ПРИВАТБАНК. Поховання ОСОБА_7 здійснювалося за рахунок коштів ОСОБА_6 . Ритуальній службі свідок дала номер телефону ОСОБА_6 , для повідомлення її про смерть батька.

Суд, критично ставиться до пояснень свідків ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , оскільки вони є близькими родичами сторін по справі, є опосередковано заінтересовані в результаті справи, в зв`язку з чим надані ними покази не можна вважати об`єктивними та достовірними.

Допитана, за клопотанням сторони ОСОБА_3 , в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_31 пояснила, що вона є свахою ОСОБА_3 , з ОСОБА_7 познайомилася в ОСОБА_32 в 2014 р., де він з був ОСОБА_3 , вони відпочивали в окремому будиночку. Вони жили як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. В 2015 р., 2016 р. зустрічала його на спільних сімейних святах. В телефонному режимі вона систематично приблизно двічі в тиждень, спілкувалась зі свахою ОСОБА_3 і та їй розповідала про спільне життя з ОСОБА_7 , куди вони їздили, що робили. Пам`ятає, що якийсь ремонт в квартирі ОСОБА_3 вони робили. ОСОБА_7 пропонував їй розписатися. З приводу їх бюджету, їй не відомо.

Свідок ОСОБА_33 , допитана в судовому засіданні, за клопотанням сторони ОСОБА_3 , пояснила, що вона є знайомою ОСОБА_3 , вони інколи їздили разом на свої дачі електричною, і спілкувалися. В 2013 р. вона почула від дачників, що ОСОБА_3 прийняла чоловіка. ОСОБА_3 їй сказала, що вона живе тепер з помічником ОСОБА_34 . Періодично бачила як ОСОБА_3 та її ОСОБА_35 їхали разом на дачу по середам та п`ятницям. Бачила їх на базарі разом. Якийсь час їх не бачила, потім ОСОБА_3 пояснила, що ОСОБА_35 хворів і вона його доглядала. Одного разу він сам їхав, сказав, що приїздила дочка та його сварила за відносини з ОСОБА_3 . Остання постійно, ще при першому чоловіку, продавала на базарі квіти, овочі та фрукти з дачі. Одного разу, в 2014 р., свідок була вдома в ОСОБА_3 , приходила до неї за розсадою, тоді вже ОСОБА_35 в неї був, він вийшов та привітався з нею. ОСОБА_3 розповідала свідку, що вони робили ремонт у нього, а потім в неї, що вона їздила на квартиру ОСОБА_36 та прибирала там іноді. Про їх бюджет, свідку нічого не відомо.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_24 , за клопотанням сторони ОСОБА_3 , пояснила, що вона є сусідкою останньої. Ій відомо, що з 2013 р. ОСОБА_3 мешкала з чоловіком ОСОБА_37 , якого постійно зустрічала в їх будинку, на базарі, інколи в лікарні. Також бачила їх в електричці, коли вони разом їздили на дачу. Бачила, що швидка медична допомога приїздила в травні 2021 р. до ОСОБА_3 і ОСОБА_38 виводили з квартири. В квартирі ОСОБА_3 була присутня одного разу, коли в 2022 р. складали акт про його проживання. Бачила, що квартирі знаходяться чоловічі речі.

Відповідно до частини другої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Частинами першою та другою статті 21 СК України передбачено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Згідно з частиною першою статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Положеннями статті 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17-ц.

Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Положеннями статті 74 СК України встановлено, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

З огляду на зазначені положення законодавства, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом) підставою для виникнення у них певних прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.

У постанові від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц Велика Палата Верховного Суду зауважила, що, вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України).

Таким чином, для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню, і предметом доказування у таких справах є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 обов`язковими умовами для визнання осіб членами сім`ї, крім спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц).

Критеріями, за якими майну може бути надано статус спільної сумісної власності у справах цієї категорії, є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, відповідно до якої йому може бути надано правовий статус спільної власності подружжя. З урахуванням зазначеного, при вирішенні спору про поділ майна необхідно установити як обсяг спільного нажитого майна, так і з`ясувати час та джерела його придбання, а вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки. Подібний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року у справі № 686/15993/21, від 09 листопада 2022 року у справі № 753/10315/19, від 16 листопада 2022 року у справі № 199/3941/20.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини (постанова Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року у справі № 643/6799/17).

У постанові Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року у справі № 6-97цс11 роз`яснено, що для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі статті 74 СК України суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу у період, протягом якого було придбано спірне майно.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним ніж протилежний.

Відповідно до частини другої статті 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

В постанові Верховного суду від 04.12.2023 р. по справі №543/563/22 зазначено, що для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню, оскільки факт спільного проживання сам по собі без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між сторонами склалися та мали місце протягом вказаного періоду часу усталені відносини, які притаманні подружжю.Факт спільного відпочинку сторін, спільна присутність на святкуванні свят, пересилання відповідачем коштів на рахунок позивачки, самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце усталені відносини, які притаманні подружжю (постанови Верховного Суду від 15 серпня 2019 року у справі № 588/350/15, від 19 березня 2020 року у справі № 303/2865/17, від 23 вересня 2021 року у справі № 204/6931/20, від 30 червня 2022 року у справі № 694/1540/20).

За відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, відсутні і підстави, передбачені статтею 74 СК України, вважати майно таким, що належить на праві спільної сумісної власності сторонам, як жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою.

Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці.

Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів, які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин, притаманних подружжю.

Факт спільного проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу не може бути встановлений лише показаннями свідків та наявністю спільних фотографій за відсутності інших доказів.Відповідний висновок також міститься в Постанові Верховного Суду у справі № 531/295/19 від 8 грудня 2021 року.

З пояснень свідків ОСОБА_33 , ОСОБА_24 вбачається, що висновки про спільне проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_7 та про їх відносини як чоловіка та жінки, вони робили з пояснень наданих їм ОСОБА_3 та з того, що з 2013 р. вони періодично бачили їх разом в будинку, де мешкає ОСОБА_3 , або в громадському місці (лікарня, базар, електричка), при цьому вони лише по одному разу були вдома за місцем проживання ОСОБА_3 , сусідка ОСОБА_24 була там лише після смерті ОСОБА_7 . Свідок ОСОБА_39 також лише періодично зустрічала ОСОБА_7 на сімейних святах, спільному відпочинку, сприймаючи ОСОБА_7 , як цивільного чоловіка ОСОБА_3 , при цьому як вбачається з її пояснень, висновки про їх стосунки робила здебільшого з пояснень ОСОБА_3 . При цьому їх свідчення суперечать показам свідка ОСОБА_29 , сусідки ОСОБА_7 , яка пояснювала, що до 2019 р. ОСОБА_7 мешкав в належній йому квартирі, а також заповненій ОСОБА_7 декларації в 2018 р., в якій він вказує своє місце проживання свою квартиру по Воронізькій в м. Запоріжжі. Достеменних переконливих обставин, які свідчили б, про спільне проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_7 протягом тривалого часу з 2013 р. по 2021 р. (як заявлено у зустрічному позові), а також ведення ними спільного господарства, наявності у них спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, дані свідки не повідомили.

З огляду на вищевказане, суд критично ставиться до тверджень свідків ОСОБА_33 , ОСОБА_24 , ОСОБА_40 , що ОСОБА_3 та ОСОБА_7 з 2013 р. по 2021 р. мешкали однією сім`єю як подружжя, та не вважає їх достовірними.

З досліджених судом фотокарток, відеозапису спільного святкування, з урахуванням певних обставин, повідомлених свідками суду, суд приходить до висновку, що ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , враховуючи їх вік, мали дружні відносини, в зв`язку з чим допомагали один одному, відпочивали разом, були присутні на спільних святкуваннях, ходили один до одного в гості.

З аналізу пояснень вищевказаних свідків, наданих копій листування ОСОБА_18 в 2020 р., висновку лікарів швидкої медичної допомоги від травня 2021 р., відеодиску з оглядом квартири ОСОБА_3 від 18.07.2022 р., пояснень сторін у справі, в сукупності, суд виснує, що з 2020 р. ОСОБА_7 мешкав за адресою проживання ОСОБА_3 , при цьому на підставі цих доказів, не можливо достовірно встановити чи проживали вони в цей період як чоловік та жінка однією сім`єю (з веденням спільного господарства, наявності спільного бюджету, подружніх взаємних прав та обов`язків).

Після смерті ОСОБА_7 витрати на поховання несла донька померлого, при цьому ОСОБА_3 не брала участі у цих витратах на поховання, що свідчить про відсутність в неї такого сімейного обов`язку. З виписок з розрахункових рахунків вбачається, що основне джерело доходу ОСОБА_18 в цей період була його пенсія та відсотки по депозитам, на належних йому рахунках. Обставини, заявлені ОСОБА_3 , що вона з ОСОБА_7 від продажу вирощених на дачі овочів, фруктів, отримували значний постійний дохід, який вони клали на депозитні рахунки належними, достовірними доказами не підтверджено. Також не підтверджені доказами заявлені нею обставини, що вона для лікування ОСОБА_7 в 2021 р. брала в борг гроші, в значному розмірі.

Належних достовірних доказів ведення спільного господарства ОСОБА_3 та ОСОБА_7 в заявлений в позові період, наявності у них спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між ними подружніх сталих взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю, суду не надано.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що зустрічні основні позовні вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюб та похідні від них вимоги про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ є не обґрунтовані, в зв`язку з чим в їх задоволенні слід відмовити.

Вирішуючи первісні позовні вимоги суд враховує наступне.

Позивач за первісним позовом просить суд стягнути на її користь з ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 402800,00 грн., які зняті з розрахункових рахунків, які належали її батьку та які вона прийняла у спадщину. Правове обґрунтування позовних вимог не зазначено.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 вересня 2022 року у справі № 483/448/20 викладено висновок про те, що згідно з принципом «jura novit curia» («суд знає закони») суд самостійно здійснює пошук і застосовує норми права для вирішення спору безвідносно до посилань сторін, але залежно від установлених обставин справи. Суд виявляє активну роль, самостійно надаючи юридичну кваліфікацію спірним правовідносинам, обираючи та застосовуючи до них належні норми права після повного та всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх позовних вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні. Підсумок такої процесуальної діяльності суду знаходить відображення в судовому рішенні, зокрема у його мотивувальній та резолютивній частинах. Отже, обов`язок надати юридичну кваліфікацію відносинам сторін спору, виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яку юридичну норму слід застосувати для вирішення спору, виконує саме суд.

Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Сторона по справі ОСОБА_6 отримала у спадок, який залишився після смерті її батька ОСОБА_7 , у вигляді внесків з відповідними відсотками та компенсаційними нарахуваннями, які знаходяться на вищевказаних рахунках в банківських установах: АТ «МетаБанк», АТ «ПУМБ», АТ «Банк Кредит Дніпро», АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

На момент смерті ОСОБА_7 його картки АТ «МетаБанк», АТ «ПУМБ», АТ «Банк Кредит Дніпро», АТ КБ «ПРИВАТБАНК» по рахункам, відкритим на ім`я ОСОБА_7 , в тому числі по розрахунковим рахункам № НОМЕР_3 в АТ «ПУМБ», № НОМЕР_1 / НОМЕР_2 в АТ «МетаБанк», перебували у ОСОБА_3 та її доньок. Дані обставини ОСОБА_3 підтвердила в своїх поясненнях.

В період з 18.05.2021 р. (день смерті ОСОБА_7 ) по 12.06.2021 р., ОСОБА_3 , діючи через своїх доньок, що підтвердила в своїх поясненнях ОСОБА_2 , безпідставно зняла грошові кошти з депозитного рахунку № НОМЕР_3 в АТ «ПУМБ» в розмірі 191200,00 грн. та з рахунку № НОМЕР_1 / НОМЕР_2 в АТ «МетаБанк» на 166 600,00 грн., на загальну суму 357800,00 грн., що підтверджується виписками з цих розрахункових рахунків, належних спадкоємцю ОСОБА_6 , та не передала їх останній до теперішнього часу. ОСОБА_3 не заперечувала, що дані суми були зняті її доньками, за її проханням, вважає, що ці кошти належать їй, як набуте майно подружжя. Заявлені ОСОБА_3 підстави для набуття нею права власності на вищевказані кошти, під час розгляду даної справи, не підтверджені.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

Зазначені висновки викладено у постанові Верховного Суду від 28 листопада 2022 року у справі № 127/13491/21-ц.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року

у справі № 922/3412/17 та від 13 лютого 2019 року у справі № 320/5877/17 зроблено висновок, що предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.

Ознаки, характерні для кондикції, свідчать про те, що пред`явлення кондикційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі.

Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна. Зазначені висновки викладено у постанові Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 357/8975/20.

З досліджених судом доказів, встановлено, що спірні правовідносини не є договірними, сторона по справі ОСОБА_3 безпідставно набула грошові кошти у загальній сумі 357800,00 грн., які належать стороні по справі ОСОБА_6 , дані кошти на час розгляду справи не повернені, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що первісні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 безпідставно набутих коштів у сумі 357800,00 грн. В іншій частині заявлені первісні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки з виписок по розрахунковим рахункам вбачається, що інша частина заявленої ОСОБА_6 сума коштів знімалась з рахунків ОСОБА_7 11.05.2018 р., 15.05.2021 р., тобто за життя. Доказів, що дані зняття коштів були здійснені поза волею ОСОБА_7 , в матеріалах справи відсутні.

З урахуванням часткового задоволення первісних позовних вимог та відмови в задоволенні зустрічного позову, положень ст. 141 ЦПК України, зі сторони ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 підлягають стягненню витрати на сплату судового збору у розмірі 4018,39 грн.

. Керуючись ст.ст. 2, 3, 12,13, 81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Первісний позов ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІПН: НОМЕР_27 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_7 , до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , про стягнення коштів, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІПН: НОМЕР_27 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_7 , безпідставно набуті грошові кошти у сумі 357800,00 грн. (триста п`ятдесят сім тисяч вісімсот гривень 00 копійок).

В іншій частині первісні позовні вимоги, - залишити без задоволення.

Зустрічний позов ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІПН: НОМЕР_27 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_7 , про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та його поділ, - залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІПН: НОМЕР_27 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_7 , витрати на сплату судового збору у розмірі 4018,39 грн.

Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України, застосовані заходи забезпечення позову по даній справі продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений 25.03.2024 р.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя: І.Й.Наумова