КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА

Справа № 488/4009/23
Провадження № 2/488/563/24
РІШЕННЯ

Іменем України

15.03.2024 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючої по справі судді - Чернявської Я.А.,

при секретарі судового засідання - Кралі В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Миколаївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в особі представника адвоката Свергунова Олега Юрійовича звернувся з позовної заявою в Корабельний районний суд міста Миколаєва до відповідача Миколаївської міської ради в якому просив визнати за ним ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) право власності на 1/2 спадкового майна - житловий будинок із господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті рідного батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Мотивуючи позов тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер рідний батько позивача ОСОБА_2 , який був власником частини будинку АДРЕСА_1 .

Після смерті батька позивача відкрилася спадщина до якої входить частина будинку АДРЕСА_1 .

За життя батько позивача, ОСОБА_2 , на випадок своєї смерті заповіту не залишив, спадкоємцем за правом представлення є позивач, інших спадкоємців немає.

Після звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину отримав відмову, оскільки спадкодавець помер на території рф та мав там останнє місце проживання, а документів на підтвердження його проживання за будь якою адресою відсутні.

На підставі того, що дане питання не можливо вирішити в позасудовому порядку, позивач звернувся до суду.

В судове засідання сторони не зявились, були повідомлені про час та місце розгляду справи у порядку встановленому ст.ст. 128, 130 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Посилаючись на вказані обставини, а також неможливість вирішення вказаного питання у досудовому порядку, позивач був змушений звернутися в суд з даним позовом.

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 10.10.2023 року по зазначеній справі було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання з пропозицією відповідачу подати відзив в строк 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження і позивачу встановлений п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Свергунов О.Ю. надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача надав до суду відзив на позов, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог, просив справу слухати за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до Свідоцтва про народження, виданого Виконкомом Ново-Василівської сільської ради депутатів трудящих Манського району Красноярського краю 12.11.1959 року, батьками позивача ОСОБА_1 є батько: ОСОБА_2 ; мати: ОСОБА_3 .

Позивач, ОСОБА_1 , відповідно до пенсійного посвідчення серії НОМЕР_2 від 31.10.2018 року є інвалідом І групи загального захворювання з терміном довічної дії.

Згідно з наданою суду копією Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 24.01.2013 р., ОСОБА_2 (громадянин росії, ІНФОРМАЦІЯ_3 ) помер в місті Красноярськ Красноярського краю, росія, ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що був зроблений актовий запис № 338.

Відповідно до копії договору від 15.08.1972 р., ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_4 жилий будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний договір посвідчений нотаріусом Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори та зареєстрований за № 1780.

Згідно з Свідоцтвом про право власності на частку в спільному майні подружжя від 25.07.1977 р., посвідченим державним нотаріусом П`ятої Миколаївської державної нотаріальної контори та зареєстрованим за № 2233, ОСОБА_3 , яка проживає у АДРЕСА_1 , і яка за свідоцтвом про припинення подружжя НОМЕР_4 , виданим Корабельним райвідділом ЗАГС м. Миколаєва 10 лютого 1977 року, була дружиною ОСОБА_2 , належить у спільному майні цього подружжя частка у розмірі 1/2 частини жилого будинку, що знаходиться у АДРЕСА_1 , що записаний на ім`я її чоловіка.

Вказане свідоцтво зареєстроване у Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації 10.09.1977 року за № 12764.

22.02.2022 року Корабельним районним судом м. Миколаєва ухвалено рішення у цивільній справі №488/3815/21 яким позов позивача задоволений повністю та позивачу визначено додатковий строк для прийняття спадщини, яка залишилася після смерті свого померлого батька ОСОБА_2 , терміном у три місяці з дати набрання рішенням у справі законної сили - 05.08.2022 року.

З метою реалізації свого спадкового права, після смерті його батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відповідно до статей 1269, 1270 Цивільного кодексу України, позивач звернувся до Першої миколаївської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, спадкодавцем якої є позивач.

04.11.2022 року постановою б/н від 05.11.2022 року державним нотаріусом Першої миколаївської державної нотаріальної контори Ткаченко Ю.Г. позивачу було відмовлено, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За життя батько позивача, ОСОБА_2 , на випадок своєї смерті заповіту не залишив, спадкоємцем за правом представлення є позивач, інших спадкоємців немає.

Згідно з витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 30.08.2021 року, інформація після смерті ОСОБА_2 у Спадковому реєстрі відсутня.

Суд не бере до уваги заперечення представника відповідача наведені у відзиві на позов, оскільки матеріалами справи достовірно доведено, що померлий спадкодавець є рідним батьком позивача.

Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. З ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Враховуючи, що іншим способом окрім судового порядку, позивач не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту у суді, шляхом визнання за ним права власності на нерухомість в порядку спадкування за законом.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно із ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно із ч. З ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК України, власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Постанова Пленуму ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року зазначає, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, ст, 1217 ЦК України.

Статтею 30 ЦПК України визначено, що позови, які виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або його основної частини.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до Постанови КЦС ВС від 30.09.2022 року за № 761/38266/14, якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть, у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулося у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явилися всі учасники такої справи.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 264-265, 268, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Миколаївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) право власності на 1/2 спадкового майна - житловий будинок із господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті рідного батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне найменування сторін по справі:

Позивач ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 )

Відповідач Територіальна громада в особі Миколаївської міської ради ( , адреса: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20).

Суддя: Я.А. Чернявська