Провадження № 2/638/1881/24

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Рибальченко Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Почерніної А.Д.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом По ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -

встановив:

ОСОБА_3 звернулась до Дзержинського районного суду м.Харкова із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житлом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх вимог, позивач зазначає, що вона відповідно до договору купівлі-продажу від 11 листопада 2021 року є власником квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно Довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані наступні особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 . Зазначає, що між нею та ОСОБА_2 11 листопада 2021 року було укладено договір купівлі-продажу даної квартири. В пункті 10 договору купівлі-продажу від 11 листопада 2021 року було зазначено, що ОСОБА_2 та інші особи, в тому числі неповнолітні, які знаходяться за згодою ОСОБА_2 в проданій частці квартири, зобов`язані звільнити вищевказану частку квартири до 11 листопада 2021 року і знятись з реєстраційного обліку до 11 грудня 2021 року. Станом на день звернення до суду з позовною заявою в даній квартирі проживає позивач разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Після укладення вказаного договору відповідач в квартирі не проживав та не з`являвся, але з реєстраційного обліку не знявся, його особисті речі в квартирі відсутні, він не сплачує комунальні платежі, участі в утриманні житла не бере і взагалі квартирою не цікавиться. Позивач вважає, що ОСОБА_2 втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з тривалою відсутністю за місцем реєстрації проживання, крім того, він повинен був самостійно знятись з реєстраційного обліку ще до 11 грудня 2021 року відповідно до умов договору купівлі-продажу, однак до сих пір дані умови виконані ним не були.

Ухвалою Дзержинського районного суду від 17 жовтня 2023 відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження.

В підготовче судове засідання позивач не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутністю, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду нотаріально засвідчену заяву, в якій позовні вимоги позивача визнав та не заперечував проти їх задоволення. Також просив розгляд справи проводити за його відсутністю.

Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд з урахуванням положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливим провести розгляд справи на стадії підготовчого провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про таке.

Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, ОСОБА_3 є власником 19/100 частки квартири АДРЕСА_2 .

Відповідно до копії довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 14 вересня 2023 року в квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

Як вбачається з пояснень ОСОБА_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 з 12 листопада 2021 року в квартирі АДРЕСА_2 не проживав та не з`являвся, його особистих речей в квартирі немає, не бере участь у сплаті комунальних та інших платежів пов`язаних з утриманням житла.

Згідно ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У силу ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до вимог ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Конституція України у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 ЖК України).

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 Цивільного кодексу України та 150 Житлового кодексу України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 Житлового кодексу України; ст. 405 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою.

Частиною 1 ст. 206 ЦПК України встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги позивача, та визнання цих вимог не суперечать закону та не порушують прав, свободи чи інтереси інших осіб та докази на які посилалась позивач, як підставу для позову знайшли своє підтвердження при розгляді справи, суд з урахуванням ч. 4 ст. 206 ЦПК України вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3 .

Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.142, 200, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позовні вимоги По ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Повернути По ОСОБА_1 з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого 27 вересня 2023 року в розмірі 1073,60 грн., тобто в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь По ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/ на Офіційному веб-порталі судової влади України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Повний текст судового рішення складено 22 березня 2024 року.

Суддя Л.М. Рибальченко