Справа № 939/1/24
РІШЕННЯ

Іменем України

05 березня 2024 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючої судді - Герасименко М.М.,

за участі секретаря Рассказової М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 26 червня 2020 року в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Богдан», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 і транспортного засобу «Skoda», державний номерний знак НОМЕР_2 . За постановою Святошинського районного суду міста Києва від 31 липня 2020 року в справі 759/11090/20 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Богдан», державний номерний знак НОМЕР_1 , станом на дату настання ДТП була забезпечена в ТДВ «СК «Оберіг» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР-0314247. 14 липня 2020 року ТДВ «СК «Оберіг» отримало заяву на виплату страхового відшкодування від потерпілої особи власника транспортного засобу «Skoda», державний номерний знак НОМЕР_2 , вартість відновлювального ремонту якого відповідно до ремонтної калькуляції склала 123 498,17 грн. Відповідно до умов полісу АР-0314247 розмір франшизи становить 1 500,00 грн. На підставі заяви на виплату страхового відшкодування, а також враховуючи інші матеріали страхової справи, ТДВ «СК «Оберіг» здійснило виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи, за вирахуванням суми франшизи 1 500,00 грн, у розмірі 121 998,17 грн. Відповідно до умов полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР-0314247, а саме в розділі «Особливі умови використання забезпеченого ТЗ» зазначено, що транспортний засіб не використовується як таксі/маршрутне таксі. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортний засіб «Богдан F09214», державний номерний знак НОМЕР_1 , за типом є автобусом D. Відповідно до фото з місця ДТП на вказаному транспортному засобі є ознаки використання його з метою надання послуг із перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом загального користування або для надання послуг із перевезення пасажирів і їх багажу. Однак, відповідно до полісу страхування № АР-0314247 від 27 травня 2020 року до транспортного засобу «Богдан», державний номерний знак НОМЕР_1 , було невірно зазначена сфера використання транспортного засобу (КЗ) і застосовано значно менший, ніж передбачено чинними нормативно-правовими актами, коригуючий коефіцієнт до страхового платежу, який складає лише 1,0. Враховуючи винність ОСОБА_1 у настанні дорожньо-транспортної пригоди, порушення ним обов`язків, встановлених Законом № 1961-IV, а також здійснення виплати страхового відшкодування, ТДВ «СК «Оберіг» отримало право звернутися до відповідача за компенсацією виплаченого страхового відшкодування, а тому просило стягнути з ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 60 999,08 грн і понесені судові витрати.

За ухвалою суду від 04 січня 2024 року було відкрито провадження у даній справі та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач ТДВ «СК «Оберіг» свого представника в судове засідання не направив, просив розглянути справу без його участі та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов не надав.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Оскільки відповідач ОСОБА_1 не повідомив про причини своєї неявки, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили, у суду наявні відомості про належне повідомлення відповідача про дату, час і місце цього засідання, тому причин для відкладення розгляду справи, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд не вбачає і вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 26 червня 2020 року, о 17 годині 55 хвилин, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Богдан А09214», державний номерний знак НОМЕР_1 , у м. Києві по Гостомельському шосе в напрямку м. Гостомель, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив зіткнення з автомобілем «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_2 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

За постановою судді Святошинського районного суду міста Києва від 31 липня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди, та накладено адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 гривень (а.с. 14).

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Богдан А09214», державний номерний знак НОМЕР_1 , станом на дату настання дорожньо-транспортної пригоди була забезпечена в ТДВ «СК «Оберіг» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/0314247. Строк дії полісу з 29 травня 2020 року до 28 листопада 2020 року. Пунктом 4 визначено розмір страхової суми на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 130 000,00 грн. Згідно з п. 5 розмір франшизи становить 1 500,00 грн. Відповідно до п. 6 даного полісу страхувальником визначено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також, у пункті 8 даного полісу відмітка про використання або невикористання транспортного засобу «Богдан А09214», державний номерний знак НОМЕР_1 , як таксі/маршрутне таксі відсутня (а.с. 15).

З повідомлення Вих. № 1 від 13 листопада 2023 року вбачається, що ОСОБА_1 у трудових відносинах з ФОП « ОСОБА_2 » станом на 26 червня 2020 року не перебував та відповідно свої трудові обов`язки станом на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не виконував (а.с. 26).

Відповідно до ремонтної калькуляції № 7553-А від 23 вересня 2020 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Skoda», державний номерний знак НОМЕР_2 , склала 123 498 гривень 17 копійок (а.с. 17-20).

На підставі заяви ОСОБА_3 від 14 липня 2020 року, ТДВ «СК «Оберіг» 02 листопада 2020 року здійснило виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи, за вирахуванням суми франшизи 1 500,00 грн, у розмірі 121 998 гривень 17 копійок (а.с. 21-23).

Частиною першою статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з пунктом 1 статті 38-1 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.

В обґрунтування заявлених вимог позивач у тому числі зазначив, що відповідно до фото з місця дорожньо-транспортної пригоди на транспортному засобі «Богдан», державний номерний знак НОМЕР_1 , є ознаки використання його з метою надання послуг із перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом загального користування або для надання послуг із перевезення пасажирів і їх багажу.

Статтею 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що таксі - легковий автомобіль, обладнаний розпізнавальним ліхтарем оранжевого кольору, який встановлюється на даху автомобіля, діючим таксометром, сигнальним ліхтарем із зеленим та червоним світлом, розташованим у верхньому правому кутку лобового скла, і який має нанесені композиції з квадратів, розташованих у шаховому порядку на дверцятах автомобіля з лівого та правого боків, призначений для надання послуг з перевезення пасажирів та їхнього багажу в індивідуальному порядку.

Вказаний Закон не містить визначення поняття «маршрутне таксі», однак згідно загальних приписів норм матеріального права, маршрутне таксі це один із видів комерційного громадського транспорту, що здійснює перевезення пасажирів на міському чи приміському автобусному маршруті загального користування за розкладом руху, в якому визначається час відправлення автобусів від початкового до кінцевого пунктів маршруту з висадкою і посадкою пасажирів чи громадян на їхню вимогу на шляху прямування автобуса в місцях, де це не заборонено правилами дорожнього руху.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 і ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи та на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 і 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Статтею 80 ЦПК України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Підставою для звернення до суду з даним позовом стало використання забезпеченого транспортного засобу в якості маршрутного таксі, тобто в сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнту.

Однак, наявні в матеріалах справи докази не містять інформації на підтвердження того, що забезпечений транспортний засіб на момент дорожньо-транспортної пригоди здійснював перевезення пасажирів на міському чи приміському автобусному маршруті загального користування за розкладом руху.

Долучені до позовної заяви фотографії з місця дорожньо-транспортної пригоди не можуть свідчити про використання зазначеного транспортного засобу в якості маршрутного таксі, оскільки не містять ідентифікаційних даних які б відносили його до транспорту, який здійснює перевезення пасажирів на міському чи приміському автобусному маршруті, що повинно бути підтверджено квитками пасажирів, схемою маршруту, договором про організацію перевезення пасажирів, подорожнім листом, тощо.

Враховуючи викладене, оскільки суду не надано належних, достовірних і достатніх доказів на підтвердження того, що забезпечений транспортний засіб «Богдан А09214», державний номерний знак НОМЕР_1 , використовувався у якості маршрутного таксі та станом на момент дорожньо-транспортної пригоди здійснював перевезення пасажирів на міському чи приміському автобусному маршруті загального користування за розкладом руху, а клопотання про витребування таких доказів позивачем заявлено не було, то підстав для задоволення позовних вимог суд не вбачає і вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити.

З огляду на те, що в задоволенні позовних вимог судом відмовлено, то судові витрати, пов`язані з розглядом справи слід віднести на рахунок позивача.

Керуючись ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ЗУ «Про автомобільний транспорт», ст. 1191 ЦК України, ст. 4, 10, 12, 13, 76, 77, 79-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду.

Повне рішення суду складено 05 березня 2024 року.

СуддяМ.Герасименко