УХВАЛА

20 березня 2024 року

м. Київ

справа № 523/239/23

провадження № 61-3592ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність старшого державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Савченко Світлани Володимирівни, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

09 січня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії та бездіяльність старшого державного виконавця першого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Савченко С. В.,заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Свої вимоги заявник мотивував тим, що 28 листопада 2022 року він звернувся із заявою до державного виконавця Савченко С. В. щодо здійснення перерахунку заборгованості на підставі того, що під час розгляду справи в суді сплачував аліменти безпосередньо на рахунок доньки ОСОБА_3 , на підтвердження чого надав копії квитанцій. 29 листопада 2022 року старшим державним виконавцемСавченко С. В. заява долучена до матеріалів виконавчої справи, однак відповідь на його адресу так і не надійшла.

ОСОБА_1 вказував, що 26 грудня 2022 року йому надано лист від 22 грудня 2022 року № 58992 та розрахунок заборгованості по сплаті аліментів, з яким він частково не погоджується.

За вказаних обставин, ОСОБА_1 просив суд:

- визнати бездіяльність державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Савченко С. В. неправомірною;

- зобов`язати державного виконавця Савченко С. В. усунути порушення шляхом проведення перерахунку заборгованості зі сплати аліментів з урахуванням наданих квитанцій про сплату аліментів на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2023 року скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Постановою Одеського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2023 року залишено без змін.

06 березня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року, ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити вимоги скарги в повному обсязі.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій під час розгляду скарги не надали належної правової оцінки доводам та доказам, що мають значення для справи і свідчать про неправомірність дій державного виконавця Савченко С. В. при проведенні розрахунку заборгованості по аліментах.

Касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження.

ОСОБА_1 порушено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, щопостанову Одеського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року отримано ним лише 07 лютого 2024 року, оскільки у електронному кабінеті представника, постанова суду апеляційної інстанції не відкривається та вказує на помилку (файл тимчасово недоступний) на підтвердження чого надано докази.

У відповідності до положень частин першої та другої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску

з інших поважних причин.

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2023 року та постанови Одеського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року підлягає задоволенню, оскільки обставини, на які посилається заявник, свідчать про поважність причин його пропуску.

Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження) вирішується колегією у складі трьох суддів.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Конституція України визначає, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 129-1 Основного Закону).

Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових

осіб) - це сукупність дій визначених у Законі України «Про виконавче провадження» органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження».

Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності, забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів (частини перша, четверта статті 71 Закону України «Про виконавче провадження»).

Оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавця відбувається згідно із статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно зі статтею 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Суди встановили, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 07 вересня 2022 року по справі № 523/11035/21 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 2 000,00 грн щомісячно, починаючи з 18 червня 2021 року і до досягнення їх повноліття, а саме до 15 грудня 2022 року та до 20 липня 2028 року відповідно. Рішення набрало законної сили та 19 жовтня 2022 року видано виконавчий лист № 523/11035/21, який перебуває на виконанні державного виконавця Савченко С. В .

Згідно з розрахунком по ВП №70133860 заборгованість по аліментам у боржника ОСОБА_1 станом на 17 листопада 2022 року складає 69 733,33 грн.

Відповідно до наданих ОСОБА_1 державному виконавцю Савченко С. В. квитанцій заявник перераховував кошти на рахунок доньки ОСОБА_3 , а саме: 03 грудня 2021 року - 2 009,00 грн, 15 грудня 2021 року - 1 990,00 грн, 15 грудня 2021 року - 2 985,00 грн, 16 грудня 2021 року - 1 014,75 грн, 24 січня 2022 року - 1 512,40 грн; 12 лютого 2022 року - 1 502,45 грн, 24 березня 2022 року - 1 500,00 грн, 15 травня 2022 року - 1 512,40 грн, 26 квітня 2022 року - 1 492,50 грн, 10 червня 2022 року - 1 512,40 грн, 06 липня 2022 року - 1 479,80 грн, 08 серпня 2022 року - 1 479,80 грн, 26 вересня 2022 року - 1 568,00 грн, 13 жовтня 2022 року - 1 509,20 грн. В графі призначення платежу в квитанціях вказано «поповнення картки іншого банку».

У постанові Верховного Суду від 01 червня 2022 року у справі № 759/4666/20 (провадження № 61-19514св21) зазначено, що суди встановили, що боржником не надано доказів, що на підставі наданих ним квитанцій сплачено грошові кошти в якості аліментів. За таких обставин суди зробили обґрунтований висновок про правомірність дій державного виконавця та відсутність підстав для задоволення скарги.

Суди першої та апеляційної інстанцій при розгляді цієї справи дійшли достатньо обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 не надав доказів на підтвердження оплати саме аліментів на виконання рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 07 вересня 2022 року у справі № 523/11035/21 року, а тому обґрунтованим є висновок судів попередніх інстанцій про відсутність у діях державного виконавця порушень приписів Закону України «Про виконавче провадження». Водночас доцільно звернути увагу заявника, що суд касаційної інстанції не наділений компетенцією переоцінювати докази.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень не виявлено порушення судами норм ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження». Правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій вказаних вище норм права не викликає розумних сумнівів.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що касаційна скарга

ОСОБА_1 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2023 року (не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи) та постанову Одеського апеляційного суду від 12 грудня 2023 рокує необґрунтованою.

Керуючись частиною другою статті 390, частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2023 року та постанови Одеського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною ОСОБА_1 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 12 грудня 2023 року у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність старшого державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Савченко Світлани Володимирівни, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович