ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження № 22-ц/821/405/24Головуючий по 1 інстанції
Справа № 692/1094/23 Категорія: 310010000 Левченко Л.О.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів :

Сіренка Ю.В., Гончар Н.І., Фетісової Т.Л.,

секретар: Новицька Н.О.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 ;

особа, яка подала апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 адвокат Бондарєва Олена Сергіївна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Бондарєвої Олени Сергіївни на рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 05 грудня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що з 21.05.2011 перебуває у шлюбі з відповідачкою, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Драбівського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 17. Спільне життя не склалося, шлюбні відносини припинено, спільне господарство не ведеться з кінця 2022 року. Сторони мають різні погляди на шлюб та сім`ю. Позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам, вказує, що сім`я розпалась остаточно, строк на примирення не потрібен, тому просить шлюб розірвати.

Рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 05.12.2023 позов ОСОБА_3 задоволено.

Шлюб, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , зареєстрований 21 травня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Драбівського районного управління юстиції у Черкаській області,за актовим записом № 17 - розірвано.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 відшкодування витрат по сплаті судового збору в сумі 1073,60 грн.

Мотивуючи прийняте рішення, суд першої інстанції зазначив, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, проживають окремо, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам.

Не погоджуючись з рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 05.12.2023, представник ОСОБА_2 адвокат Бондарєва О.С. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила вказане рішення в частині стягнення з відповідачки витрат по сплаті судового збору в сумі 1073,60 грн скасувати, ухваливши нове про віднесення таких витрат на рахунок позивача; рішення змінити в мотивувальній частині та викласти його в новій редакції з врахуванням доводів, наведених в апеляційній скарзі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, зазначає, що судом першої інстанції відповідача не було належним чином повідомлено ані про те, що в Драбівському районному суді Черкаської області перебуває позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ані про відкриття провадження у даній справі та порядок розгляду цивільної справи в цілому.

У матеріалах цивільної справи, наявних в підсистемі «Електронний суд», відсутні будь-які докази того, що судом першої інстанції, відповідно до положень ЦПК України, направлялися відповідачці копія ухвали про відкриття провадження у справі, копія позову з додатками до нього, судова повістка-повідомлення на 14.11.2023, пам`ятка про процесуальні права та обов`язки сторони.

Скаржниця зазначає, що її було позбавлено можливості реалізувати свої процесуальні права, як відповідача по справі, зокрема: подати відзив на позовну заяву, заявити зустрічний позов з вимогою про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей, які після припинення шлюбних відносин між сторонами залишилися повністю на утриманні та вихованні відповідачки, заявити клопотання про проведення судового засідання з викликом і участю в судовому засіданні для встановлення і з`ясування всіх фактичних обставин в даній справі.

Скаржниця вважає, що в суду першої інстанції були відсутні підстави для розгляду справи по суті з постановленням рішення про задоволення позовних вимог за її відсутності, оскільки:

- з 26.10.2023 вона разом з дітьми була зареєстрована і проживала за адресою: АДРЕСА_1 ;

- відповідачка у жоден з передбачених законодавством способів не була проінформована про те, що в Драбівськогому районному суді Черкаської області перебуває справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, а відтак і не мала будь-яких підстав і обов`язку відслідковувати публікацію оголошень про її виклик до суду;

- судом першої інстанції не в повній мірі реалізовано свої обов`язки, визначені ч.ч. 6-7 ст. 187 ЦПК України щодо звернення до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи для надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Вказане, зважаючи на реєстрацію відповідачкою нового місця проживання 26.10.2023, дозволило б суду з дотриманням процесуальних строків, з`ясувати дійсне зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 , вирішити питання щодо підсудності спору та можливості відкриття провадження у справі, своєчасно направити всі процесуальні документи відповідачці, забезпечивши її право на подачу відзиву на позовну заяву разом з доказами наявності у сторін двох неповнолітніх дітей, які залишилися проживати разом з матір`ю.

Суд першої інстанції однобічно і формально підійшов до розгляду справи, не вживши заходів для забезпечення особистої участі в судовому засіданні відповідачки, не з`ясувавши дійсних причин розпаду сім`ї і фактичних взаємин подружжя, часу фактичного припинення шлюбу, внаслідок чого ухвалив рішення при нез`ясованих в повній мірі обставинах щодо наявності у сторін двох спільних дітей від шлюбу, про що з невідомих причин позивач суд не повідомив.

31.01.2024 на адресу Черкаського апеляційного суду від представника ОСОБА_3 адвоката Індюкової Т.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що на момент відкриття провадження у справі судом було правильно встановлено місце реєстрації відповідачки та, відповідно до норм ЦПК України, не порушуючи її права, було направлено відповідні документи на останню відому суду адресу проживання ОСОБА_2 .

У відзиві вказано, що скаржником в апеляційній скарзі по суті визнано позовні вимоги, оскільки ОСОБА_2 зазначала, що вона теж категорично проти збереження шлюбу, тому позивач вважає, що звернення до апеляційного суду з даною апеляційною скаргою вказує на зловживання скаржником своїми процесуальними правами.

Посилання скаржниці на позбавлення її судом можливості подати зустрічну позовну заяву з вимогою про стягнення аліментів, не позбавляє останню права звернутися до суду з новим позовом з відповідними вимогами.

Твердження скаржниці про інші причини розпаду сім`ї, що є підставою для зміни мотивувальної частини рішення, не підтверджені жодними належними доказами.

Заслухавши доповідь судді, представників сторін, які з`явилися в судове засідання в режимі відеоконференції, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Із матеріалів встановлено, відповідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 21.05.2011 ОСОБА_5 (громадянин Королівства Марокко) та ОСОБА_6 (громадянка України) зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Драбівського районного управління юстиції у Черкаській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 17, після реєстрації шлюбу прізвище дружини ОСОБА_7 (а.с. 6).

Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

У частині 1 статті 55 СК України встановлено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Частинами 3, 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з частиною 2 статті 104, частиною 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України.

Відповідно до частини 1 статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Встановивши, що шлюб між сторонами носить формальний характер, його збереження суперечить інтересам позивача, суд першої інстанції, врахувавши право особи на шлюб за вільною згодою, дійшов правильного висновку про наявність підстав для його розірвання.

Доводи апеляційної скарги про неповідомлення судом відповідачку про розгляд даної справи та ненаправлення останній відповідних процесуальних документів, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Як вбачається з матеріалів справи судом 24.10.2023 отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру № 285833, згідно з якою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 16.03.2011 по 18.09.2023 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 13).

Тобто, станом на день формування запиту в Єдиному державному демографічному реєстрі, відповідачка ОСОБА_2 не мала зареєстрованого місця проживання.

Частиною дев`ятою ст. 28 ЦПК України визначено, що позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Відтак, судом першої інстанції, при прийнятті справи до розгляду та відкритті провадження порушень правил підсудності допущено не було.

Судом першої інстанції ухвалу про відкриття провадження у справі від 24.10.2023 та копію позовної заяви з додатками було направлено відповідачці за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання останньої, а саме: АДРЕСА_2 (а.с. 17).

Однак, відповідно до рекомендованого повідомлення з трек-номером 921 та довідки про причини повернення/досилання, лист повернувся з причин: «За закінчення терміну зберігання» (а.с. 22).

Колегія суддів зазначає, що повернення повістки про виклик до суду з відміткою про причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не є доказом належного інформування учасника справи про час і місце розгляду справи.

Разом з тим, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції 14.11.2023 на офіційному веб-сайті судової влади України було розміщено оголошення про виклик ОСОБА_2 до Драбівського районного суду Черкаської області на 05 грудня 2023 року на 10 год 00 хв для розгляду справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу (а.с. 21).

Таким чином, відповідно до вимог чинного законодавства, відповідачка вважається такою, що була повідомлена про дату і час судового розгляду справи.

З апеляційної скарги судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідачка також не заперечує проти розірвання шлюбу, однак не погоджується з формулюванням причин, які є підставою для розлучення, викладених в мотивувальній частині рішення.

Однак, колегія суддів зазначає, що судом в оскаржуваному рішенні зроблено висновок щодо обох сторін про те, що сімейних відносин сторони не підтримують, примирення між сторонами неможливо і подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам.

Відтак, на думку апеляційного суду, зміна мотивувальної частини рішення із зазначенням вказаних в апеляційній скарзі обставин, враховуючи категоричне заперечення скаржниці проти збереження шлюбу, не впливає на зроблений судом висновок та не змінює його суті.

Посилання скаржниці на позбавлення її права на подачу зустрічного позову про стягнення аліментів не відповідають зазначеним вище обставинам справи, якими встановлено відсутність процесуальних порушень при прийнятті оскаржуваного рішення.

Крім того, колегія суддів зазначає, що скаржниця не позбавлена можливості звернутися до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів в порядку ч. 3 ст. 184 СК України або подати до суду позовну заяву з відповідними вимогами.

За викладених обставин, колегія суддів висновує про те, що доводи апеляційної скарги не містять обставин вважати, що при розгляді справи судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального або неправильне застосування норм процесуального права, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, а відтак апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Бондарєвої Олени Сергіївни залишити без задоволення.

Рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 05 грудня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і підлягає касаційному оскарженню в порядку і строках, визначених ЦПК України.

Повний текст постанови складено 06 березня 2024 року.

Судді Ю.В. Сіренко

Т.Л. Фетісова

Н.І. Гончар