Справа № 698/248/24
Провадження № 2-з/698/3/24
УХВАЛА

21 березня 2024 р. суддя Катеринопільського районного суду Черкаської області Лазаренко В.В., за участю секретаря судових засідань Гончар Т.О., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Василенко Катерини Олегівни про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

21.03.2024 року адвокат Василенко К.О. звернулася через підсистему «Електронний суд» до Катеринопільського районного суду Черкаської області в інтересах ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Катеринопільської селищної ради про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкування з нею.

Одночасно з позовною заявою через підсистему «Електронний суд» до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Василенко К.О. про забезпечення позову, в якій остання просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перетинати державний кордон України разом з малолітнім сином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто вжити заходи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, до закінчення розгляду справи про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкування з нею, по суті.

Заяву мотивує тим, що після розірвання шлюбу їхня малолітня дитина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишилася проживати разом з відповідачкою. Згідно відповіді Державної прикордонної служби України наданої на адвокатський запит, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває за межами території з 09.07.2023 року. Зазначає, що довгострокове перебування його дитини за кордоном може призвести до розриву зв`язку батька і дитини, а тим паче, якщо через протиправні дії відповідачки, він втратить можливість найменшого спілкування з дитиною до сплину річного терміну з дати вивезення або утримання дитини на території іноземної держави, то виходячи з практики застосування Конвенції про права дитини в Україні, у випадках, коли заява подається після сплину річного терміну суд тієї договірної держави, де знаходиться дитина, може винести рішення про відмову у поверненні дитини в Україну, на підставі того, що дитина вже прижилася у своєму новому середовищі.

Заява про забезпечення позову розглядалась судом без повідомлення учасників справи, у зв`язку з чим на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

При вирішенні заяви про забезпечення позову суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

За змістом ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У ч. 1 ст. 150 ЦПК України закріплено види забезпечення позову. Зокрема, позов забезпечується: забороною вчиняти певні дії; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних Господарського процесуального кодексу України Цивільного процесуального кодексу України Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ; нормативно-правовий акт № 460-IX від 15.01.2020">законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Аналіз наведених норм вказує на те, що в цивільному процесуальному законодавстві відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження в порядку, передбаченому ст.ст. 149-150 ЦПК України, застосувати заборону виїзду за межі України як спосіб забезпечення позову.

Відповідні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 27.03.2019 року у справі № 643/5842/16-ц, провадження № 61-47217св18, від 12.02.2020 року у справі № 288/162/19, провадження № 61-11750св19.

Отже, обраний представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Василенко К.О. спосіб забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 перетинати державний кордон України разом з малолітнім сином, ОСОБА_3 не відповідає вимогам ст. 150 ЦПК України.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Василенко К.О. про забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149-150, 153 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Василенко Катерини Олегівни про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.В.Лазаренко