Апеляційне провадження №22-ц/824/341/2024
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2024 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

за участю секретаря Павлової В.В.,

розглянувши справу за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткової постанови у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 лютого 2023 року та апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на додаткове рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності та ділової репутації та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про захист честі, гідності та ділової репутації та відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.02.2023 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі, гідності та ділової репутації та відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Додатковим рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.06.2023 року заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення у справі задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на правову допомогу у розмірі 30 000 грн. 00 коп., у задоволенні іншої частини заявлених вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 01.02.2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 лютого 2023 року залишено без задоволення, рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 лютого 2023 року залишено без змін; апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 червня 2023 року залишено без задоволення; апеляційну скаргу ОСОБА_2 на додаткове рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 червня 2023 року задоволено частково, додаткове рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 червня 2023 року в частині суми стягнення витрат на правничу допомогу змінене, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 16 000 грн. 00 коп., в решті додаткове рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 червня 2023 року залишене без змін.

05 лютого 2024 року відповідач ОСОБА_1 направив на адресу суду заяву про ухвалення додаткової постанови, в якій він просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції розміром 88 000, 00 грн.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначила, що нею у відзиві на апеляційну скаргу надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона очікує понести у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, а також зроблено заяву про те, що докази судових витрат будуть надані суду впродовж 5 днів після ухвалення постанови судом апеляційної інстанції. Вказує, що з метою отримання правової підтримки нею укладено договір про надання професійної правничої допомоги від 30 жовтня 2020 року №54 з адвокатом Старовойтом Віталієм Петровичем. Додатком №1-АП від 28 червня 2023 року до цього договору сторони обумовили порядок обчислення та строки виплати гонорару за надану професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції. Згідно з п.2.1. Додатку №1-АП до договору, упродовж 3 днів від дня укладення цього Додатку, клієнт сплачує адвокатові фіксовану суму в розмірі 74 000, 00 грн. Оплата отриманих позивачем послуг підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №6 від 28 червня 2023 року на суму 74 000, 00 грн. Відповідно до п.п.2.2., 2.3.Додатку №1-АП до договору у разі, якщо буде ухвалене позитивне для клієнтки судове рішення, вона додатково сплачує гонорар у розмірі 10% від розміру матеріальних вимог позивача, у задоволенні яких судом відмовлено, впродовж 30 днів від дня ухвалення рішення судом першої інстанції. Позивач зазначив ціну позову у розмірі 140 000, 00 грн., відтак відповідач сплатила адвокатові 14 000, 00 грн, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №1 від 05 лютого 2024 року. Також ОСОБА_1 надала акт приймання-передачі наданих послуг від 05 лютого 2024 року, відповідно до якого підтвердила, що судом ухвалено позитивне для неї рішення, послуги з надання професійної правничої допомоги на суму 74 000, 00 грн та 14 000, 00 грн нею отримані. Вказує, що заявлена до відшкодування сума витрат на професійну правничу допомогу понесена відповідачем у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції розміром 88 000, 00 грн не виходить за межі попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, наведеного у відзиві на апеляційну скаргу.

16 лютого 2024 року на адресу суду від позивача ОСОБА_2 надійшов відзив на заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткової постанови та клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Дослідивши матеріали справи та вищевказану заяву, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що дана заява не підлягає до задоволення з огляду на наступне:

У відповідності до положень ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Згідно ч. 5 ст. 141 ЦПК України якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування за результатами розгляду справи та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважність причин фактичного зменшення заявленої суми.

В своїй першій заяві по суті справи в суді апеляційної інстанції заявник анонсував понесення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 120 000 грн. В той же час до відшкодування заявник заявив 88 000 грн., що є значно меншим від попередньо анонсованої суми. Жодного обґрунтування невідповідності заявленого розміру витрат на правничу допомогу із фактично понесеними такими витратами матеріали справи не містять.

З огляду на вказане, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви відповідача про стягнення витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції. Крім того, така заява не підлягає до задоволення ще й у зв`язку з наступним:

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

В ході розгляду справи заявником не було зазначено жодного обґрунтування неможливості подання доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу. Той факт, що до закінчення розгляду справи в суді апеляційної інстанції такі витрати фактично ще сплачені не були, жодним чином не може бути підставою для висновку про неможливість вчасного подання заяви про відшкодування таких витрат до закінчення судового розгляду.

Окремо апеляційний суд звертає увагу на також на те, що відповідач заявила до відшкодування витрати на правничу допомогу, які були встановлені у вигляді фіксованої суми гонорару адвоката, що жодним чином не залежала від кількості засідань, обсягу наданих послуг під час здійснення розгляду справи, тощо.

Зважаючи на вказане, безпідставне завищення розміру витрат на правничу допомогу у відзиві на апеляційну скаргу, як і неподання заяви про відшкодування таких витрат, розмір яких відомий наперед, до закінчення розгляду справи, не обумовлене жодними об`єктивними причинами. В свою чергу вищевказане надає підстави апеляційному суду підстави для відмови в задоволені заяви про стягнення таких витрат.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 83, 141, 270, 367 ЦПКУкраїни, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткової постанови про стягнення витрат на правничу допомогу - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді Т.О. Писана

К.П. Приходько