Справа № 345/599/24
Провадження № 2/345/312/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2024 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Гапоненка Р.В.

за участі: секретаря судового засідання Баран В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», третя особа: ОСОБА_2 , про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, шляхом стягнення суми страхового відшкодування, суд, -

В С Т А Н О В И В:

що позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12.02.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

До початку розгляду судом справи по суті, представник відповідача ОСОБА_3 подав клопотання про передачу справи на розгляд до Святошинського районного суду м. Києва. Клопотання обґрунтовує тим, що при укладенні полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АТ «Страхова Група «ТАС» взяло на себе зобов`язання здійснити страхову виплату на користь потерпілої особи, а не відшкодовувати шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, а отже ч. 3 ст. 28 ЦПК України не може бути застосована, оскільки АТ «Страхова Група «ТАС» не є завдавачем шкоди, а виконує виключно свої договірні зобов`язання перед страхувальником. Місцезнаходженням АТ «Страхова Група «ТАС» є пр. Перемоги, будинок 65, м. Київ, а тому позов мав бути поданий за місцезнаходженням відповідача, на підставі ч. 2 ст. 27 ЦПК України.

У судове засідання представник позивача адвокат Івасів О.І. не з`явилась, подала клопотання про розгляд справи без її участі.

Представник відповідача Кудрявський С.М. у судове засідання не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Третя особа у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про розгляд справи.

Згідно із ч.3 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання підлягає до задоволення.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року та практику ЄСПЛ як джерело права (частина четверта статті 10 ЦПК України та стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Фраза встановлений законом охоплює не лише правову основу існування «суду», а й дотримання судом конкретних правил, які регулюють його діяльність, і склад суду, про що наголосив ЄСПЛ (Ezgeta v. Croatia, § 38; Pasquini v. San Marino, §§ 100-102).

Положення про компетенцію з розгляду цивільних справ однорідними судами залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція (територіальна підсудність), систематизовані у статтях 26-32 ЦПК України.

За загальним правилом територіальної підсудності, встановленим частиною другою статті 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Стаття 28 ЦПК України містить перелік цивільних справ, для яких передбачена підсудність за вибором позивача.

Підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це така підсудність, коли позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох вказаних в законі судів. Така процесуальна пільга встановлена законодавцем для позивачів лише у деяких категоріях справ, коли доцільно або необхідно зробити судовий захист суб`єктивних прав більш зручним для позивача.

Відповідно до частини третьої статті 28 ЦПК України позови про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, чи шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача або за місцем заподіяння шкоди.

У позовній заяві позивач, в обґрунтування підсудності, зазначає про належність позову до категорії про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На підтвердження вчинення кримінального правопорушення позивач додав до позовної заяви обвинувальний акт від 11.05.2021, у кримінальному провадженні за №00000 від 10.03.2021, де обвинуваченим є ОСОБА_2 .

Відповідно до частини другої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно із ч. 1 ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Як передбачено ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України щодо офіційного тлумачення положень ч. 3 ст. 80 Конституції України (№ 9-рп/99 від 27 жовтня 1999 року) притягнення до кримінальної відповідальності, як стадія кримінального переслідування, починається з моменту пред`явлення особі обвинувачення у вчиненні злочину.

Таким чином, у вищевказаному кримінальному провадженні ОСОБА_2 набув лише статусу обвинуваченого, з огляду на рішення КСУ № 9-рп/99 від 27 жовтня 1999 року є таким, що притягується до кримінальної відповідальності, однак не вважається таким, що вчинив кримінальне правопорушення.

Відтак помилковим є посилання позивача у позовній заяві на норму ч. 3 ст. 28 ЦПК України, оскільки ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29.01.2024 позовну заяву було залишено без руху, так як позивачем не надано жодного процесуального рішення органу досудового розслідування чи суду щодо визнання його потерпілим або цивільним позивачем, тому суд в цій ухвалі виснував, що позивач ОСОБА_1 не відноситься до жодної категорії осіб, що згідно зі статтею 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях.

Сплативши судовий збір, позивач по суті з цим погодився.

Враховуючи, що згідно пункту 1.8 статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору, то предметом спору у цій справі є стягнення страхового відшкодування, згідно полісу № АР8051059, і спір стосується невиконання умов договору страхування страховиком.

З матеріалів справи відомо і не заперечується сторонами, що місцезнаходженням відповідача є така адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Отже, підсудність цієї справи повинна визначатися за загальним правилом, тобто за місцезнаходженням відповідача.

Згідно з ч.3 ст.31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим кодексом підсудністю, здійснюється на підставі підстави ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що у цій справі позовна заява подана з порушенням правил територіальної підсудності, оскільки місцезнаходження відповідача знаходиться в межах територіальної юрисдикції Святошинського районного суду міста Києва.

За таких обставин, суд вважає, що на підставі п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України справу слід передати до Святошинського районного суду міста Києва.

Судом відхиляється заперечення представника позивача про передання справи на розгляд Святошинського районного суду міста Києва з огляду на таке.

Постанова Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176 цс 18) не містить висновків щодо застосування ч. 3 ст. 28 ЦПК України.

У справі № 344/11362/22 Івано-Франківського апеляційного суду апеляційна скарга обґрунтована тим, що предметом позову в даній справі є стягнення страхового відшкодування, у зв`язку з каліцтвом та іншим ушкодженням здоров`я, спричиненої в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Щодо посилання представника позивача на постанову пленуму ВССУ від 01.03.2013 № 4, то воно не є доречним, оскільки містить вказівки по роз`ясненню процесуального законодавства станом на 01.03.2013, тоді як чинна редакція ЦПК України діє з 15.12.2017 й не передбачає права позивача на пред`явлення позову про відшкодування шкоди за зареєстрованим місцем проживання позивача.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 62 Конституції України, рішенням Конституційного Суду України № 9-рп/99 від 27 жовтня 1999 року, ст.ст. 27, 31, 32, 223, 259-261, 353, 354 ЦПК України, суд, -

постановив:

клопотання представника Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» Кудрявського Сергія Миколайовича про передання справи на розгляд Святошинського районного суду міста Києва задовольнити.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», третя особа: ОСОБА_2 , про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, шляхом стягнення суми страхового відшкодування, передати на розгляд Святошинського районного суду міста Києва (м. Київ, вул. Якуба Колоса, 27А).

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Головуючий: