КОМПАНІЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 391/135/24
Провадження № 2-з/391/4/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2024 р.селище Компаніївка

Компаніївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого-судді Козюменської В.В., секретаря судового засідання Рогожкіної І.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Компаніївської селищної ради Кропивницького району, Кіровоградської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Фермерського господарства Кашуби Віталія Григоровича про визнання нечинними рішення та скасування державної реєстрації земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

До Компаніївського районного суду Кіровоградської області звернулася ОСОБА_1 із заявою про забезпечення позову, в якій просить для забезпечення позову застосувати наступні заходи забезпечення: накласти арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:000:1195, :02:000:1219 із забороною вчиняти певні дії, а саме: відчуження, оренду (суборенду), поділ, об`єднання та будь-які інші дії щодо таких земельних ділянок.

Заяву обґрунтувала тим, що в провадженні Компаніївського районного суду Кіровоградської області знаходиться зазначена цивільна справа. Предмет спору стосується земельних ділянок з кадастровими номерами :02:000:1195, :02:000:1219, оскільки державна реєстрація земельних ділянок з вказаними кадастровими номерами позбавляє позивача можливості внести відомості до Державного земельного кадастру про свою земельну ділянку, яка належить їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 23.09.2008 та унеможливлює реєстрацію за нею права власності на земельну ділянку, що є порушенням її права і вказує на незаконність такої державної реєстрації. Незабезпечення позову може утруднити і навіть привести до неможливості виконання судового рішення, якщо земельні ділянки будуть відчужені, поділені, об`єднані, передані в суборенду тощо. Складність полягатиме в тому, що додатково необхідно буде оскаржувати і правочини щодо відчуження земельних ділянок, оскарження змін в Державному земельному кадастрі (зміна площі, меж, цільового призначення), а також скасовувати за рішенням суду записи в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини 1 ст.153 ЦПК України суд розглянув заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

За частинами 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Статтею 150 ЦПК України встановлено, що заходами забезпечення позову є: накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; заборона вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з частинами 1, 7, 8, 11 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

У позовній заяві поданій до суду 29.02.2024 позивач вказує, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку від 23.09.2008 за ОСОБА_1 , зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:5104, площею 2,000 га. Однак в квітні 2023 позивачу стало відомо, що відомості у 2013 про земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:5104, площею 2,000 га, власником якої є ОСОБА_1 , не були перенесені в автоматизованому порядку з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру. На замовлення позивача виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:5104, площею 2,000 га. В зв`язку з не внесенням до Державного реєстру земельної ділянки належної ОСОБА_1 , державним кадастровим реєстратором згідно Рішення від 15.03.2023 №РВ-023, Рішення від 18.05.2023 №РВ-023 встановлено знаходження в межах належної їй земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:5104 інших земельних ділянок з кадастровими номерами :02:000:1195, :02:000:1219. Позивач з`ясувавши, що земельні ділянки :02:000:1195, :02:000:1219 накладаються на належну їй ділянку, подала державному кадастровому реєстратору заяву про внесення змін до відомостей Державного земельного кадастру, але отримала відповідь, що такі спори вирішуються виключно судами. За даними Державного земельного кадастру земельні ділянки з кадастровими номерами :02:000:1195, :02:000:1219 зареєстровані відповідно 27.08.2021, 07.09.2021 та передані у власність громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Позивач просить: визнати нечинними рішення Компаніївської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області від 05.08.2021 №2839, від 23.09.2021 №4298 (в частині питання щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:1195; 05.08.2021 №2836, від 23.09.2021 №4296) та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:1195 з одночасним припиненням усіх речових прав та їх обтяжень; визнати нечинними рішення Компаніївської селищної ради Кропивницького району Кіровоградської області від 05.08.2021 №2839, від 23.09.2021 №4298 та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:1219 з одночасним припиненням усіх речових прав та їх обтяжень.

Тобто предметом позову у даній справі є земельні ділянки із кадастровими номерами :02:000:1195, :02:000:1219, зареєстровані відповідно 27.08.2021, 07.09.2021 та передані у власність громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , та які, згідно матеріалів справи, накладаються на земельну ділянку, яка належить ОСОБА_1 . Відчуження вказаних земельних ділянок чи зміна правового статусу їх власником може утруднити виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Відповідно до п.4 постанови Пленум Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача та являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Враховуючи вищенаведене, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що таке обмеження захищає законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає у рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів

Згідно позиції Верховного Суду, яка міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19), співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Враховуючи викладене, оскільки невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки та заборони вчиняти певні дії може призвести до їх подальшого відчуження іншим особам, внаслідок чого буде істотно ускладнено чи унеможливлено виконання судового рішення у випадку задоволення позову, тобто може ускладнити ефективний захист позивачем своїх прав, суд вважає за необхідне задовольнити заяву та накласти арешт на спірні земельні ділянки.

Такий захід забезпечення позову є необхідним й співмірним із заявленими вимогами.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 151, 153, 258-261, 353 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Компаніївської селищної ради Кропивницького району, Кіровоградської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Фермерського господарства Кашуби Віталія Григоровича про визнання нечинними рішення та скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Накласти арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:000:1195, :02:000:1219 із забороною вчиняти певні дії, а саме: відчуження, оренду (суборенду), поділ, об`єднання та будь-які інші дії щодо таких земельних ділянок.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду безпосередньо шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання суддею.

Суддя В.В.Козюменська