Справа № 143/116/24
20.03.2024 року м. Погребище
Погребищенський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Сича С.М.,
за участю секретаря Левченко М.О.,
розглянувши у підготовчому засіданні в місті Погребище Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди в порядку спадкування за заповітом,-
У лютому 2024 року позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок позначений літерою «А» з верандою позначеною літерою «а», загальною площею 84,3 кв.м., житловою площею 29,2 кв.м., ганок, навіс позначений літерою «а-1», літню кухню позначену літерою «Б», ганок, сарай позначений літерою «В», сарай позначений літерою «в», убиральню позначену літерою «в-1», погріб з шиєю позначений літерою «Г», криницю позначену за номером 1, огорожу позначену за номером 2, огорожу позначену за номером 3, ворота з хвірткою позначені за номером 4, що розташовані по АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_3 .
До дня смерті спадкодавець ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала по АДРЕСА_1 .
Спадкодавець ОСОБА_3 за життя, користуючись своїм правом, передбаченим статтею 1234 ЦК України, зробила заповітне розпорядження, яким заповіла на його ім`я житловий будинок з господарськими будівлями, що належав їй на праві власності.
Крім того, спадкодавець ОСОБА_3 зробила заповітне розпорядження, яким заповіла ОСОБА_2 земельну ділянку, що розташована на території Андрушівського старостинського округу.
У передбачений законом строк ОСОБА_2 звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що підтверджує факт прийняття нею спадщини.
Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами належав спадкодавцеві на підставі запису погосподарської книги Андрушівського старостинського округу Погребищенської міської ради.
Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина, яка складається, зокрема, з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 .
Він, як спадкоємець за заповітом на спадкове майно після смерті спадкодавця, має право на успадкування майна, зазначеного в заповіті.
Заява про прийняття спадщини до нотаріального органу ним була подана у передбачений законом строк.
Після його звернення до нотаріального органу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину державним нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа, свідоцтва про право власності на будинковолодіння та його реєстрації у Вінницькому обласному об`єднаному бюро технічної інвентаризації.
Правовстановлюючий документ, який підтверджував би право власності на житловий будинок (свідоцтво про право власності) за життя ОСОБА_3 в КП «Вінницьке об`єднане бюро технічної інвентаризації» не був зареєстрований, а на померлих дані документи не реєструються.
За таких обставин, з метою захисту своїх спадкових прав, він змушений звернутися із цим позовом до суду.
Позивач у підготовче засідання не з`явився, проте 06.02.2024 разом з позовною заявою через канцелярію суду подав заяву від 02.02.2024, в якій просить позовну заяву розглянути без його участі та задовольнити позовні вимоги (а.с. 19).
Відповідачка ОСОБА_2 в підготовче засідання не з`явився, проте 05.03.2024 до канцелярії суду подала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі визнає, не заперечує щодо визнання за ним права власності (а.с. 43).
Від учасників справи надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у зв`язку з чим в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З`ясувавши позиції учасників справи та дослідивши її матеріали, суд вважає, що визнання позову представником відповідача слід прийняти, а позов слід задовольнити, виходячи із наступного.
Так, за змістом ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Судом встановлено, що згідно із відомостями, що містяться у технічному паспорті на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , виготовленого Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 19.12.2023, вищезазначені об`єкти нерухомості побудовані у період з 1967 по 2013 роки (а. с. 12-14).
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 , актовий запис № 212 (а. с. 7).
На день смерті вона була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 17).
Відповідно до виписки з погосподарської книги № 1 на 2021-2025 роки Андрушівського старостинського округу Вінницького району Вінницької області, житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , належав померлій ОСОБА_3 (а.с. 17).
Факт родинних відносин між спадкодавцем ОСОБА_3 та спадкоємцем ОСОБА_1 підтверджується копією свідоцтва про народження останнього серії НОМЕР_2 від 02.07.1971 (а.с. 6).
З матеріалів спадкової справи № 171/2023 щодо майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що ОСОБА_3 за життя, користуючись своїм правом, передбаченим статтею 1234 ЦК України, зробила заповітне розпорядження, яким заповіла житловий будинок з господарськими будівлями, який належав їй і розташований в АДРЕСА_1 , своєму синові ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Заповіт посвідчений 08.06.2017 секретарем виконкому Андрушівської сільської ради Чоботок В.М., зареєстрований в реєстрі за № 71 (а.с. 41 див. на звороті).
Також із матеріалів спадкової справи № 171/2023 щодо майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті спадкодавця шляхом подання відповідної заяви до Погребищенської державної нотаріальної контори. В матеріалах спадкової справи відсутні будь - які заяви про відкликання чи скасування означеної заяви (а. с. 41).
Разом з тим, з матеріалів спадкової справи № 171/2023 щодо майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що ОСОБА_3 за життя, користуючись своїм правом, передбаченим статтею 1234 ЦК України, зробила заповітне розпорядження, яким заповіла земельну ділянку, що розташована на території Андрушівського старостинського округу Вінницького району Вінницької області, площею 2,0491 га, посвідченої державним актом серії ЯБ № 665776, виданого Погребищенською районною державною адміністрацією 15.02.2017, своїй внучці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Заповіт посвідчений 21.10.2021 старостою Андрушівського старостинського округу Чоботок В.М., зареєстрований в реєстрі за № 2-67 (а.с. 34 див. на звороті).
Також із матеріалів спадкової справи № 171/2023 щодо майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті спадкодавця шляхом подання відповідної заяви до Погребищенської державної нотаріальної контори. В матеріалах спадкової справи відсутні будь - які заяви про відкликання чи скасування означеної заяви (а. с. 34).
Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані в АДРЕСА_1 , та які належали померлій, що підтверджується випискою з погосподарської книги Андрушівського старостинського округу № 1 на 2021-2025 роки (а.с. 17).
Однак, державним нотаріусом після відкриття спадкової справи позивачу 02.02.2024 за вих. № 89/01-16 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями, які розташовані в АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів про належність вищевказаного житлового будинку спадкодавцю за життя та відомостей про реєстрацію права власності на житловий будинок (а.с. 11).
Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Згідно із ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Частиною 1 ст. 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
За змістом ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
В роз`ясненнях, наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Інформаційному листі №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», зазначено, що Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року №56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції). Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.
Відповідно до ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.
Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права чи інтересу.
Згідно із ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.
В ч. 1 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
В контексті обставин справи суд вважає, що визнання позову відповідачкою ОСОБА_2 не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.
Отже, зважаючи на те, що ОСОБА_1 протягом встановленого законом строку прийняв спадщину, однак у нього існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд приходить до висновку, що з метою захисту майнових прав позивача за ним необхідно визнати право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, які розташовані в АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Зважаючи на те, що позивач ОСОБА_1 бажає судові витрати залишити за собою, та враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, сплачений ним судовий збір не підлягає стягненню із відповідачки на його користь.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 12, 13, 142, 200, 206, 247, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд,-
Прийняти визнання позову відповідачкою ОСОБА_2 .
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок позначений літерою «А» з верандою позначеною літерою «а», загальною площею 84,3 кв.м., житловою площею 29,2 кв.м., ганок, навіс позначений літерою «а-1», літню кухню позначену літерою «Б», ганок, сарай позначений літерою «В», сарай позначений літерою «в», убиральню позначену літерою «в-1», погріб з шиєю позначений літерою «Г», криницю позначену за номером 1, огорожу позначену за номером 2, огорожу позначену за номером 3, ворота з хвірткою позначені за номером 4, що розташовані по АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ..
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 25.03.2024.

Суддя