Справа № 755/8141/23
Провадження № 2/761/3317/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Аббасової Н.В.,

за участю секретаря судового засідання - Сухини С.А.,

учасників справи:

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: Малевська Є.Ю. ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Малевської Є.Ю. звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 29.06.2012 було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилася донька - ОСОБА_4 , про що було видано свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 , видане Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, дата видачі 11.06.2019 року (повторно).

04.06.2020 року рішенням Подільського районного суду м. Києва шлюб між сторонами було розірвано.

З 2017 року сторони не підтримували шлюбно-сімейні відносини. Причиною розлучення між Позивачем та Відповідачем стало те, що сімейне життя не склалося, виникли розбіжності щодо подальшого сімейного життя. Взаємовідносини поступово погіршувалися та стали неможливими. Вказані взаємовідносини призвели до того, що вони протягом тривалого часу спільного господарства не вели, шлюбних стосунків не підтримували, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного Кодексу України, тому подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Спір про поділ майна не виникав, малолітня донька залишилась проживати з батьком.

Як вказує позивач, з моменту народження дитини у 2013 року, сімейне життя та шлюбні стосунки змінилися кардинально. З весни 2020 року позивач повністю припинив проживання з відповідачем. З цього часу відповідач цікавилася дитиною лише за власним бажанням, вкрай рідко зустрічалася з донькою на вихідні дні, не цікавилася її життям, здоров`ям та потребами в повному обсязі, як того вимагає піклування матері про дитину, а також не допомагала матеріально.

Дитина, з моменту розлучення постійно проживає з позивачем, на його повному утриманні та забезпеченні, зокрема процесом виховання та навчання також займається тільки позивач. Дитина завжди чиста, охайна, доглянута, має достатньо уваги від батька та від родини, зокрема від дідуся та бабусі (батьків Позивача) та брата Позивача, з якими у них досить тісні родинні стосунки та останні допомагають Позивачу виховувати та піклуватися про дитину.

Розпорядженням № 320 від 15.05.2023 року, Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, було встановлено місце проживання дитини з батьком.

З моменту розлучення і по теперішній час, мати ОСОБА_3 не піклується про фізичний, психологічний та духовний розвиток дитини, не приймає участь у її вихованні та засвоєнні освітньої програми навчання, загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства».

З початком повномасштабної війни, у лютому 2022 року, відповідач з дитиною виїхала за кордон, після повернення в Україну, дитина знову почала проживати з батьком, мати життям дитини не цікавиться, матеріально не забезпечує, що свідчить про те, що відповідачу байдуже на нормальний розвиток свої дитини, та вона самоусунулась від виконання батьківських обов`язків.

Позивач звертає увагу на те, що відповідач добровільно та в нотаріальному порядку оформила заяву про те, що вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав стосовно малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, позивач вважає, що наведені обставини підтверджують факт систематичного ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, а тому просить суд про задоволення позову.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20.06.2023 вказану справу передано на розгляд Приморського районного суду м. Одеси.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27.07.2023 вказану справу передано на розгляд Шевченківського районного суду м. Києва.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11.09.2023 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23.11.2023 витребувано у Служби у справах дітей Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 .

25.12.2023 на адресу суду надійшов висновок органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав.

У підготовчому судовому засіданні позивач та представник позивача позовну заяву підтримали, просили задовольнити з підстав, які у ній наведені.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, надіславши на адресу суду заяву з проханням судове засідання проводити у її відсутності. Крім того вказала, що проти позову та позбавлення її батьківських прав не заперечує.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації разом із висновком надіслав на адресу суду заяву з проханням проводити розгляд справи у їх відсутності.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити у підготовчому засіданні.

Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом установлено, що позивач та відповідач з 29.06.2012 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Подільського районного суду м. Києва від 04.06.2020 було розірвано (а.с.19).

У шлюбі у сторін народилася донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_1 , виданим повторно Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис 1327.

Відповідач ОСОБА_3 протягом тривалого часу ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо своєї доньки, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст.164 СК України є підставою для позбавлення її батьківських прав.

Висновок суду підтверджується наступними доказами.

Відповідно до розпорядження Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 15.05.2023 № 320 визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьком ОСОБА_1 .

Як вбачається із висновку органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав (протокол засідання Комісії від 28.11.2023 № 16), під час розгляду зазначеного питання Комісією становлено, що батьки дитини ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано у червні 2020 року. Дитина ОСОБА_4 постійно проживає з батьком ОСОБА_1 , який самостійно займається її вихованням. Мати дитини, ОСОБА_5 життям та здоров`ям дитини з 2020 року не цікавиться, вихованням та утриманням не займається, не бере участі у фізичному, духовному та моральному розвитку дитини, не виявляє бажання спілкуватися із донькою, матеріально не допомагає. 06.06.2023 ОСОБА_3 надала нотаріальну заяву - згоду на позбавлення її батьківських прав відносно доньки - ОСОБА_4 , 2013 року народження. З урахування наведеного, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_6 - ОСОБА_5 відносно її малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку із тим, що вона ухилилась від виховання та утримання дитини.

Статтею 150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Згідно із ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідач ОСОБА_6 - ОСОБА_5 написала заяву про те, що вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Даною заявою відповідач стверджує, що відмовляється виконувати батьківські обов`язки по відношенню до малолітньої доньки ОСОБА_4 . Заява посвідчена ОСОБА_7 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за №562 від 06.06.2023.

Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України).

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо.

З урахуванням викладеного, після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, суд дійшов переконання про обґрунтованість позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 - ОСОБА_5 по відношенню до неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,оскільки відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкується з донькою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу.

Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.

У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58).

В силу вимог ч. 2 ст. 166 СК України особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

З урахуванням наведеного та інтересів неповнолітньої дитини, суд визнає, що позовна вимога про позбавлення батьківських прав обґрунтована та підлягає задоволенню, оскільки факт ухилення матері від виконання покладених на неї законом батьківських обов`язків щодо виховання дитини, доведено вищевказаними доказами.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 13 81, 89, 141, 223, 263, 265, 354-355 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Роз`яснити, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Строк апеляційного оскарження може бути поновлено у відповідності до ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 );

третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації (м. Київ, вул. Харківське шосе, 4а.

Суддя Н.В. Аббасова