КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/7063/2024
Справа № 367/7572/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 березня 2024 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Кашперської Т.Ц. (суддя - доповідач), Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тарасівський» на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області, постановлену у складі судді Одарюка М.П. в м. Ірпені 12 грудня 2023 року у справі за заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тарасівський» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1 ,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи,

в с т а н о в и в :

У вересні 2023 року ОСББ «Тарасівський» звернувся до суду із даною заявою, просив видати судовий наказ, яким стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 52844,15 грн. та 268,40 грн. витрат на оплату судового збору, а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн.

Заяву мотивував тим, що з 18 серпня 2011 року ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 . 19 жовтня 2010 року з метою забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платіж було створено ОСББ «Тарасівський». Пунктом 5.2 статуту ОСББ передбачено обов`язок співвласників своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески та платежі, у разі допущення затримки у сплаті належних внесків і платежів сплатити заборгованість із штрафними санкціями. Розміри внесків для співвласників будинку на утримання будинку та прибудинкової території за період з 01 червня 2017 року по 12 вересня 2023 року визначалися протоколами чергових загальних зборів членів ОСББ «Тарасівський» від 18 лютого 2017 року, 04 березня 2018 року, 24 лютого 2019 року, від 29 лютого 2020 року, 27 лютого 2021 року. З січня 2021 року тарифи на утримання будинку та прибудинкової території не переглядалися. Боржник ОСОБА_1 належним чином свої обов`язки співвласника не виконує, що відображається в несвоєчасній оплаті або несплаті взагалі наданих ОСББ житлово-комунальних послуг, в зв`язку з чим утворилася заборгованість щодо сплати внесків на утримання котельні, будинку та прибудинкової території, а також оплати послуг з опалення, за період з 01 червня 2017 року по 12 вересня 2023 року в загальному розмірі 52844,15 грн., що складається з 33823,88 грн. заборгованості за утримання котельні, будинку та прибудинкової території, 19020,27 грн. заборгованості за опалення. Крім того, заборгованість станом на початок періоду 01 червня 2017 року, а саме 29193,04 грн. заборгованості за утримання котельні, будинку та прибудинкової території, 11086,87 грн. заборгованості за опалення, боржником ніколи не оскаржувалася, а отже визнається сторонами. Крім того, таку заборгованість станом на початок 01 червня 2017 року було погашено боржником платежами за період з 01 червня 2017 року по 12 вересня 2023 року, які першочергово було зараховано в рахунок погашення простроченої заборгованості за попередні періоди, згідно з протоколом загальних зборів № 1/12 від 25 лютого 2012 року.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 12 грудня 2023 року у видачі судового наказу відмовлено.

Заявник ОСББ «Тарасівський», не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права, просив скасувати ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 12 грудня 2023 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилався на хибність висновків суду першої інстанції щодо відмови у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, оскільки судом не було враховано зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, внесені Законом України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» та Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», а саме п. 12 та 19.

Оскільки строки позовної давності було продовжено на період дії карантину, а в подальшому на період дії воєнного стану, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про сплив позовної давності в межах вимог ОСББ «Тарасівський» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з 01 червня 2017 року по 12 вересня 2023 року в розмірі 52844,15 грн.

Вказував, що фактично суд самоусунувся від належного розгляду заяви ОСББ «Тарасівський» у встановлений процесуальним законодавством термін, поверхнево дослідив обставини справи з подальшим прийняттям необґрунтованого рішення про відмову у видачі судового наказу.

Відзивів на апеляційну скаргу не надійшло.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ухвала суду першої інстанції щодо відмови у видачі судового наказу віднесена до п. 1 ч. 1 ст. 353 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 369 ЦПК України з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи ОСББ «Тарасівський» у видачі судового наказу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суд першої інстанції виходив із того, що заявник просить стягнути заборгованість за надані послуги за період з 01 червня 2017 року по 12 вересня 2023 року, з порушенням строку позовної давності для звернення до суду з такою вимогою.

Із даними висновками апеляційний суд не може погодитись, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Наказне провадження - це вид провадження у цивільному судочинстві, в якому судом вирішується справа про стягнення з боржника на підставі судового наказу грошових коштів або витребування майна без проведення судового засідання на користь особи, яка має право вимоги.

Судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахування індексу інфляції та 3 % річних, нарахованих заявником на суму заборгованості (п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України).

Заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником. До заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору; документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги (ч. 1, 3 ст. 163 ЦПК України).

Суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо, зокрема, заява подана з порушення вимог статті 163 цього Кодексу (п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України).

Зважаючи на спрощений порядок розгляду вимог у наказному провадженні, і відсутність у боржника можливості заперечувати проти таких вимог на стадії їх розгляду судом, заява про видачу судового наказу та додані до неї документи мають містити вичерпні відомості про підстави та час виникнення у заявника права вимоги, а також її розмір.

Судом встановлено, що ОСББ «Тарасівський» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, які надаються за адресою АДРЕСА_2 , а саме з 01 червня 2017 року по 12 вересня 2023 року в розмірі 52844,15 грн.

Наведеним вимогам ч. 3 ст. 163 ЦПК України заява ОСББ «Тарасівський» про видачу наказу відповідала.

Так, до заяви про видачу судового наказу заявником додано у копіях: свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 18 серпня 2011 року, яким посвідчується право власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_3 , інформаційну довідку від 22 вересня 2023 року, свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи, витяг з ЄДР від 17 вересня 2023 року по ОСББ «Тарасівський», статут ОСББ «Тарасівський», затверджений протоколом загальних зборів № 1_2016 від 28 лютого 2016 року, протоколи загальних зборів, якими встановлювалися розміри витрат на управління багатоквартирним будинком, розміри внесків для співвласників будинку за опалення, фінансово-облікові рахунки № НОМЕР_2 за період з 01 червня 2017 року по 12 вересня 2023 року як розрахунок заборгованості за послуги.

Судом першої інстанції помилково застосовано положення п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, відповідно до якої суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин.

Запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Строк карантину неодноразово продовжувався, в зв`язку з чим карантин в Україні діяв в період з 12 березня 2020 року по 30 червня 2023 року.

Крім того, згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в зв`язку з військовою агресією рф проти України, в Україні було введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, з подальшими його продовженнями, який триває і наразі.

Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» внесено зміни до ЦК України щодо строків позовної давності. Так, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено зокрема п. 19, згідно якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Зважаючи на те, що заява про видачу судового наказу подана до суду у вересні 2023 року, а заборгованість, яку заявник просить стягнути шляхом видачі наказу, виникла з червня 2017 року, строки позовної давності продовжені законом до моменту їх спливу, у суду не було передбачених законом підстав для відмови у видачі наказу з підстав подачі заяви за межами позовної давності.

Таким чином, висновок суду про відмову у видачі судового наказу з підстав пропуску позовної давності ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до приписів п. 3, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 379 ЦПК України, оскільки ухвала, що перешкоджає подальшому провадженню, постановлена із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст. 7, 367, 374, 379, 381, 382, 389 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Тарасівський» задовольнити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 12 грудня 2023 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: Кашперська Т.Ц.

Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.