Справа №705/5557/23
2/705/743/24

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2024 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді Гудзенко В.Л.

за участю секретар судового засідання Юрченко А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань цивільну справу за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про захист прав споживачів, визнання недійсним окремих положень кредитного договору,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 63675,5 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на офіційному веб-сайті ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (https://creditkasa.com.ua) у вільному доступі для всіх клієнтів ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладення, а саме, документи: Договір кредиту (примірний Договір на момент укладення); Правила надання грошових коштів у кредит (діючі на момент укладення договору); Згода на обробку персональних даних; Публічна інформація; Положення про конфіденційність. Крім того, на веб-сайті ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» розміщена довідкова інформація з наданням розгорнутої інформації щодо порядку та умов надання послуг. 28.04.2023 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» і фізичною особою ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1196-8041. Позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор А6691, для підписання Кредитного договору № 1196-8041 від 28.04.2023, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту - 11300 грн.; строк кредитування - 300 днів; заявлений строк 21 день; знижена % ставка - 2,50 % в день; стандартна % ставка - 3,00 % в день. Відповідач всупереч умовам кредитного договору не повернув в повному обсязі кредит кредитодавцю, а також не виконав всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором навіть після спливу строку кредитування встановленого умовами кредитного договору. Станом на 03.10.2023 загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем становить: 63675,50 грн., що складається з простроченої заборгованості за кредитом - 11300 гривень; простроченої заборгованості за нарахованими процентами 52375,50 гривень. Окрім того, відповідач в загальній кількості 27 разів оформлював кредитні відносини з позивачем, попередні кредитні договори були погашені, що додатково доводить обізнаність відповідача з процедурою оформлення та виконання Кредитного договору. На підставі вищевикладеного, просять стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 63675,50 грн. та судовий збір за подання позовної заяви.

Ухвалою судді від 23.10.2023 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Позивачу направлено копію ухвали про відкриття провадження, а відповідачу копію ухвали та копію позову з додатками рекомендованими повідомленнями.

20.11.2023 на адресу суду від представника відповідача - адвоката Трепака О.І. надійшов відзив на позов, в якому він вказує, що позовні вимоги ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» ОСОБА_1 визнає частково. 28.04.2023 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1196-8041, за умовами якого відповідачу було надано кредит в сумі 11 300,00 грн. (п. 4.1), зі сплатою відсотків: знижена процентна ставка 2,50% в день (п. 10.1.), стандартна - 3,00 % в день (п. 4.6.). Згідно пункту 2.4. Кредитного договору, кредит надано відповідачу для задоволення особистих потреб, тобто на споживчі цілі. Відповідно до Паспорта споживчого кредиту, який є невід`ємною частиною Кредитного договору (п. 11.12.) - базовий період сплати відсотків визначається сторонами на підставі пропозиції Кредитодавця, сформованої із урахуванням побажань Позичальника, і він становить 21 календарний день. Пунктом 2.3 договору визначено дату видачі кредиту - 28.04.2023, суму кредиту - 11 300,00 грн., останній календарний день першого базового періоду - 18.05.2023, нараховані проценти за коритсування кредитом - 5 932,50 грн., разом до сплати - 17 232,50 грн. Ці ж положення Кредитного договору дублюються у п. 5.3.1. Кредитного договору. Однак, станом на 03.10.2023, відповідач за договором № 1196-8041 від 28.04.2023 має заборгованість перед позивачем в розмірі 63 675,50 грн., яка складається з 11 300,00 грн. простроченої заборгованості за кредитом та 52 375,50 грн. простроченої заборгованості за процентами. Посилаючись на норми чинного законодавства України вказує, що вимога ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищені, не відповідає передбаченим у ч.3 ст. 509 та ч. 1,2 ст. 627 ЦК України, засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, оскільки це перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Позивач, як фінансова установа, скориставшись необізнаністю ОСОБА_1 , діючи з порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги діючого законодавства, спонукав у такий спосіб позичальника на укладення договору позики на вкрай невигідних для нього умовах, які Відповідач не міг оцінити належно. Враховуючи наведене, оскільки заявлена позивачем до стягнення заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 52 375,50 грн. є не співрозмірною сумі кредиту у 11 300,00 грн., тому є усі підстави для зменшення розміру відсотків до 5 932,50 грн., які були визначені пунктом 2.3 Договору про відкриття кредитної лінії № 1196-8041 від 28.04.2023. Саме такий розмір відсотків буде справедливим, забезпечить розумний баланс інтересів сторін та є адекватним у розрізі конкретних правовідносин. На підставі викладеного, просить позовні вимоги ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 1196-8041 в сумі 17 232 грн. 50 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 11 300 грн. та нараховані проценти за користування кредитом в сумі 5932 грн. 50 коп.

20.11.2023 на адресу суду від представника позивача-відповідача ОСОБА_2 надійшла зустрічна позовна заява до Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про захист прав споживачів, визнання недійсним окремих положень кредитного договору. У зустрічному позові позивач вказує, що 28.04.2023 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1196-8041, за умовами якого відповідачу було надано кредит в сумі 11 300,00 грн. Згідно пункту 2.4. Кредитного договору, кредит надано відповідачу для задоволення особистих потреб, тобто на споживчі цілі. Пунктом 4.3. Кредитного договору передбачено, що тип процентної ставки - фіксований. Процентна ставка не змінюється протягом усього строку користування Кредитом. Пунктом 4.6. Кредитного договору встановлено процентну ставку за Кредитом 3,00% за кожен день користування Кредитом, виходячи із чого річна відсоткова ставка за кредитним договором - 1 095,00%. У пункті 4.9. Кредитного договору прописано, що реальна процентна ставка на дату укладення цього Договору складає п`ятсот сімдесят дві тисячі чотириста шістдесят п`ять відсотків. Розрахунок реальної процентної ставки за Кредитним договором при його укладенні (як і при подачі позову) не надано. Згідно пункту 4.10. Кредитного договору, сукупна вартість Кредиту становить 113 000,00 грн. Пункти Кредитного договору, щодо встановлення процентної ставки у розмірі 3% від непогашеної суми кредиту за кожен день користування, що становить 1 095% на рік (п. 4.6), визначення реальної процентної ставки на дату укладення цього Кредитного договору 572 465% (п. 4.9), а також право кредитодавця на стягнення 2% (п. 8.2.) від неповерненої суми за кожен день простроченої сплати в силу положень ст. 625 ЦК України (172 дня користування кредитом на дату звернення з позовом = 38 872,00 грн.) та право нараховувати штраф у розмірі 10% (п. 8.3.) від суми кредиту (1 130,00 грн.), а всього 40 002,00 грн., що є несправедливими у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», суперечать принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду ОСОБА_1 , як споживача фінансових послуг, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за Кредитним договором. Встановлений у Кредитному договорі розмір процентів та штрафу перевищує розумну межу відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, є явно завищеним, не відповідає вимогам п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» і засадам справедливості, добросовісності розумності, як наслідок, свідчить про непропорційність великої суми компенсації у разі невиконання позивачем зобов`язань за цим договором. Пункти оспорюваного договору, а саме 4.6., 4.9., 8.2, 8.3 щодо встановлення процентної ставки у розмірі 3% від непогашеної суми кредиту за кожен день користування, що становить 1 095% на рік, визначення реальної процентної ставки на дату укладення цього Кредитного договору 572 465%, а також право кредитодавця на стягнення 2% від неповерненої суми за кожен день простроченої сплати в силу положень ст. 625 ЦК України та право нараховувати штраф у розмірі 10% від суми кредиту, є несправедливими у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг банку, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором, тому просить їх скасувати.

13.02.2024 на адресу суду від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» надійшов відзив на зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 , в якому вказують, що зустрічні позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення. Договір про відкриття кредитної лінії між сторонами укладений в передбаченому ЗУ «Про електронну комерцію» порядку та відповідно до Правил відкриття кредитної лінії, що складають єдиний договір. Укладення кредитного договору в електронній формі є таким, що укладений у письмовому вигляді, що відповідає правовим позиціям, які викладені у постановах Верховного суду. Крім того, укладення договору № 1196-8041 від 28.04.2023 між товариством та ОСОБА_1 визнається сторонами, а відтак, дані обставини не підлягають доказуванню. Зазначають, що договір по відкриття кредитної лінії № 1196-8041 від 28.04.2023 є 10 договором укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», попередні договори він виконав у повному обсязі та йому було достовірно відомо про істотні умови порядку укладення, виконання договору, розмір процентів за користування кредитом, тощо. Щодо безпідставності визнання п.4.6 Договору недійсним зазначають наступне. Відповідачем дотримано вимоги, зокрема ст. 1048, 1056 ЦК України щодо встановлення розміру процентів за користування суми кредитом, що була доведена до відома позивача, оскільки останнім не заперечується (визнається) укладення договору на вищезазначених умовах. ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» має право на нарахування процентів за користування кредитом (згідно п. 4.6 Договору), а відтак, вимога щодо визнання п. 4.6 Договору недійсним є безпідставними та такими, що не підлягає задоволенню. Тому твердження ОСОБА_1 , що пунктом 4.6 договору передбачено нарахування неправомірно великої суми компенсації та/або пені у разі невиконання зобов`язань за договором відповідно п. 5 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» не відповідає дійсності та є помилковим зі сторони боржника, оскільки проценти за користування кредитом визначено відповідно до ст. 1048, 1056' ЦК України та не є компенсацією та/або пенею у разі невиконання зобов`язань за договором в розумінні п. 5 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів. Відповідно до п. 4.9 Договору, реальна річна процентна ставка на дату укладення цього Договору складає п`ятсот сімдесят дві тисячі чотириста шістдесят п`ять цілих, нуль сотих відсотки(-ів). Розрахунок реальної річної процентної ставки, що визначена в п. 4.9 договору здійснюється Товариством відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України. Відповідно до п.11.12. Договору, невід`ємною частиною цього Договору є додатки: (1) Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), (2) Паспорт споживчого Кредиту, (3) Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором (Графік платежів за Договором) відповідно до Методики Національного банку України. Відповідно до п. 8.2 Договору, у разі несвоєчасного повернення отриманого Кредиту Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 2 проценти від неповерненої суми Кредиту за кожен день прострочення сплати в силу положень ст.. 625 Цивільного кодексу України. Відповідно до п. 8.4 Договору, Позичальник звільняється від обов`язку сплатити на користь Кредитодавця проценти від неповерненої суми Кредиту за кожен день прострочення в силу положень статті 625 ЦК України, неустойку, штраф, пеню за прострочення виконання грошового зобов`язання за даним Договором, які виникли у зв`язку з порушенням Позичальником зобов`язань за цим Договором під час дії карантину, введеного Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби C0VID-19, спричиненої коронавірусом SARS- CoV-2» від 11 березня 2020 року №211 (із наступними змінами і доповненнями) та/або у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину. ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» взагалі не здійснюються нарахування (штраф, пеня, 625 ЦК України) за прострочення боржником грошового зобов`язання (що відображено у розрахунку заборгованості згідно позовної заяви, додаток № 5), а відтак твердження позивача за зустрічним позовом, що ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» здійснює будь-які нарахування по ст. 625 ЦК України не відповідають дійсності. Відповідно до п. 8.3 Договору, у разі не здійснення сплати процентів за користування кредитом у визначені цим Договором терміни позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю штраф у розмірі 10% від суми кредиту. Сукупна сума неустойки, нарахованої за порушення зобов`язань позичальником на підставі Договору, не може перевищувати половини кредиту, одержаного позичальником за цим Договором. В свою чергу відповідно п. 2 ч. 2 ст. 21 ЗУ «Про споживче кредитування», сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення зобов`язань споживачем на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Відповідачем дотримано вимоги щодо встановлення розміру нарахування неустойки, що у цілому не перевищує 50% суми кредиту у відповідності до ст. 21 ЗУ «Про споживче кредитування», а відтак відсутні підстави щодо визнання п. 8.3 Договору недійсним. Позивач та відповідач, при укладенні договору досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. Разом з тим, умови Договору про відкриття кредитної лінії № і 196-8041 від 28.04.2023 не містять пункту щодо нарахування пені за невиконання грошового зобов`язання. Щодо стягнення витрат на правову допомогу, то вказують, з посиланням на норми чинного законодавства, що зазначені витрати позивача за зустрічним позовом не відповідають критеріям розумності та є явно завищеними, а відтак у разі можливого підтвердження понесених витрат та можливого задоволення позову, дані витрати підлягають зменшенню до 500 грн.

Представник позивача -відповідача в судове засідання не з`явився, попередньо подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач -позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Трепак О.І. в судове засідання не з`явилися, на адресу суду від адвоката Трепака О.І. надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та відсутність його довірителя.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов та зустрічний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку.

Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

В силу положень ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).

Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Судом встановлено, що 28.04.2023 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» і фізичною особою ОСОБА_1 за допомогою Веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1196-8041 на суму 11300 грн.

Отже, кредит був наданий позичальнику за допомогою веб-сайту кредитодавця за умови ідентифікації позичальника та використання електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до умов Кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати ОСОБА_1 кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 11300 грн.; строк кредитування 300 днів; заявлений строк 21 день; знижена % ставка 2,50 % в день; стандартна % ставка 3,00 % в день.

Тобто сторонами було погоджено процентну ставку, яку має сплатити позичальник у межах строку кредитування за користування кредитними коштами.

Таким чином, позичальника було повідомлено про загальні витрати, які будуть понесені ним у разі отримання кредиту у відповідній банківській установі, зокрема повідомлено про реальну переплату за кредитом, тобто розмір відсотків, які зобов`язаний буде повернути позичальник разом із грошовими коштами, наданими фінансовою установою позичальнику у кредит.

Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши ОСОБА_1 кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. На підтвердження факту видачі кредиту, кредитодавець додає до позову документи, що підтверджують перерахування кредитних коштів.

У відзиві та зустрічній позовній заяві позивач-відповідач не заперечує факту отримання кредитних коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», однак посилається на те, що суми компенсації, зокрема відсотків та штрафів за невиконання (прострочення виконання) зобов`язань позичальником, які закріплені у договорі, є непропорційно великими, та є джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором, у зв`язку з чим вважає пункти 4.6, 4.9, 8.2, 8.3 даного договору недійсними, так як його укладено з порушенням вимог законодавства щодо споживчого кредитування та захисту прав споживачів.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» - зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його слід електронним підписом.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним у письмовій формі.

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

В силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Отже, важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону.

Як визначено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Загальні положення про договір визначені розділом ІІ гл. 52 Цивільного Кодексу України. За приписами частини першої статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори з споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 18 цього ж закону несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.

Статтею 21 ЗУ «Про споживче кредитування» встановлено особливості відповідальності споживача за договором про споживчий кредит, згідно якої споживач, який порушив своє зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним, має відшкодувати кредитодавцю завдані цим збитки відповіднодо закону з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 4.4 Кредитного договору, базовий період складає 21 календарний день.

Пунктом 4.6 Кредитного договору встановлено процентну ставку за Кредитом 3,00% за кожен день користування Кредитом.

Пунктом 4.8. договору та 3.1. правил відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) встановлено, що кредит видається строком на 300 календарних днів; дата повернення кредиту 21.02.2024.

Так, згідно із розрахунком позивача за первісним позовом за користування кредитними коштами у розмірі 11300 грн. відповідач сплачує відсотки в розмірі 5932,50 грн. за користування кредитом у перший базовий період. Також у випадку прострочення виконання зобов`язання позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю процентну ставку у розмірі 3% за кожен день користування кредитом (стандартна ставка).

На думку позивача за зустрічним позовом пункти Кредитного договору, щодо встановлення процентної ставки у розмірі 3% від непогашеної суми кредиту за кожен день користування (п.4.6), визначення реальної процентної ставки на дату укладення цього Кредитного договору 572 465% (п. 4.9), а також право кредитодавця на стягнення 2% (п. 8.2.) від неповерненої суми за кожен день простроченої сплати в силу положень ст. 625 ЦК України та право нараховувати штраф у розмірі 10% (п. 8.3.) від суми кредиту є несправедливими у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», суперечать принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду ОСОБА_1 , як споживача фінансових послуг, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання ним зобов`язань за Кредитним договором.

Слід зазначити, що вказані умови кредитного договору не можна вважати несправедливими, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України. Позивач розумів розмір процентів, надаючи свою згоду на отримання кредитних коштів, що ним під сумнів не ставиться.

Також не можна вважати, що визначений умовами кредитного договору розмір штрафу не відповідає приписам п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки зазначені норми законодавства стосуються прав кредитора отримати компенсацію за порушення зобов`язань з боку споживача (у тому числі одноразову - штраф), а в даному випадку мова йде про відповідальність споживача за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, яка не є сталою величиною, так як розраховується з урахуванням тривалості наявного прострочення, яка може бути недостатньою для висновків про такий розмір коштів, що має сплатити позичальник, який перевищить 50 відсотків суми отриманого кредиту.

При цьому, подаючи позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» не заявляє вимогу про стягнення з останнього суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 2% від неповерненої суми за кожен день простроченої сплати в силу положень ст. 625 ЦК України та штраф у розмірі 10%.

У пункті 8.4 Кредитного договору вказано, що позичальник звільняється від обов`язку сплатити на користь Кредитодавця проценти від неповернутої суми кредиту за кожен день прострочення в силу положень ст..625 ЦК України, неустойку, штраф, пеню за прострочення виконання грошового зобов`язання за даним договором, які виникли у зв`язку з порушенням позичальником зобов`язань за цим договором під час дії карантину та/або у 30-денний строк після його завершення, а також, у період дії в Україні воєнного стану.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 07.02.2022 р. у справі № 758/2575/17, від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19; від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19; від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18; від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19. Тобто, судова практика у цій категорії справ є усталеною.

Позивачем за зустрічним позовом не надано належних та допустимих доказів які б свідчили про недобросовісність фінансової установи при укладенні даного договору, невідповідності змісту правочину цивільному законодавству, які потягнули б за собою визнання договору кредиту недійсним.

Отже, ОСОБА_1 , підписуючи кредитний договір, усвідомлював, що сума отриманого кредиту складає 11300 грн., вказані кошти останній отримує строком на 21 календарний день, під час вказаного строку діє знижена процентна ставка в розмірі 2,5% від непогашеної суми кредиту за кожен день користування кредиту, тобто у разі внесення коштів з метою погашення заборгованості за тілом кредиту і розмір коштів, які підлягатимуть сплаті як відсотки порівняно зменшуватиметься.

При цьому, повідомлено, що у разі непогашення заборгованості у строк, встановлений в договорі, тобто 21 день, розмір відсотків перераховуватиметься з процентної ставки в 3% від суми заборгованості.

При цьому, умови договору та правил надання кредиту не позбавляли позивача за зустрічним позовом права на дострокове повернення кредиту зі сплатою процентів за фактичний час користування кредитом.

На момент укладення кредитного договору ОСОБА_1 не звертався до відповідача із заявою про надання роз`яснень незрозумілих йому умов договору, або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, а також з пропозицією про внесення будь-яких змін до запропонованої редакції договору, тим самим фактично погодився зі всіма умовами такого договору, в тому числі з тими, що оспорює.

Станом на 03.10.2023 залишок заборгованості відповідача за первісним позовом за кредитним договором № 1196-8041 від 28.04.2023, становить 63675,50 грн., з яких 11300 грн. основний борг, 52375,50 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Враховуючи положення чинного законодавства України про принцип свободи договору, відповідач за первісним позовом мав можливість не вступати у кредитні відносини із ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», якщо дійсно вважав встановлений розмір відсотків за користування коштами несправедливими, натомість ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» погодив зі своєї сторони такі умови договору, підписавши його зміст без будь-яких застережень. Підписавши кредитний договір, ОСОБА_1 засвідчив, що погодився на отримання у кредит коштів саме на умовах, що визначені договором.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що кредитний договір від 28.04.2023 № 1196-8041 укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

У письмових поясненнях адвокат Трепак О.І. заперечує факт отримання ОСОБА_1 кредитних коштів.

Проте з такими доводами сторони відповідача суд не може погодитися, виходячи з наступного.

Переказ коштів, виданих в рамках кредитного договору, здійснено шляхом перерахування на банківську картку № НОМЕР_1 відповідача, номер якої вказано у розділі 12 «Реквізити сторін» у рядку «Позичальник» договору про відкриття кредитної лінії №1196-8041, що підтверджується копією довідки АТ КБ «ПриватБанк».

Платіжна банківська картка містить захищені та притаманні лише конкретній особі обов`язкові реквізити, які дають змогу ідентифікувати платіжну систему та емітента.

Надання кредитору відомостей щодо захищеного номера банківської карти для здійснення переказу грошових коштів, які відомі лише позичальнику, свідчить, що попередньо (до зарахування коштів) сторонами були узгоджені всі істотні умови договору, в тому числі і спосіб здійснення перерахування кредитних коштів відповідно до умов кредитного договору.

Таким чином, кредитні кошти відповідачу перераховувалися за допомогою платіжного провайдера, що має відповідну ліцензію та у спосіб, обумовлений умовами кредитного договору, на банківську картку № НОМЕР_1 .

Таким чином, встановивши дані обставини, враховуючи, що між сторонами по справі виникли правовідносини, ОСОБА_1 грошові кошти отримано, але в порядку та на умовах договору не повернуто, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Разом з цим, на підставі наведеного, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про захист прав споживачів та визнання недійсними окремих умов спірного кредитного договору у зв`язку з їх недоведеністю та необґрунтованістю, у зв`язку з чим суд відмовляє в задоволенні зустрічного позову.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Тому судовий збір, який сплатив позивач за первісним позовом при зверненні до суду, відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Так як при зверненні до суду з зустрічним позовом ОСОБА_1 був звільнений від сплати судового збору, на підставі ч. 7 ст. 141 ЦПК України, тому судові витрати необхідно компенсувати за рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8-13, 18, 19, 77-79, 89, 141, 259, 263-265, 273, 279, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (, місцезнаходження: бул. Лесі Українки, буд. 26, оф. 407, м. Київ) заборгованість за кредитним договором № 1196-8041 від 28.04.2023 у розмірі 63675,50 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (, місцезнаходження: бул. Лесі Українки, буд. 26, оф. 407, м. Київ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2147,20 грн.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про захист прав споживачів, визнання недійсним окремих положень кредитного договору відмовити.

Копію рішення направити сторонам.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.Л. Гудзенко