Справа № 522/3883/23
Провадження № 2/522/2611/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Чернявської Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Купцова С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

27 лютого 2023 року до суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Ухвалою суду від 13 березня 2023 року відкрито провадження по справі, встановлено загальний порядок розгляду справи.

26 квітня 2023 року від представника ОСОБА_2 до суду надійшов зустрічний позов про поділ майна подружжя, який протокольною ухвалою суду від 21 червня 2023 року прийнято до провадження.

Ухвалою суду 21 червня 2023 року задоволено заяву представника ОСОБА_1 про залишення позовних вимог про розірвання шлюбу без розгляду. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишені без розгляду.

06 листопада 2023 року представник ОСОБА_1 надав до суду заяву про долучення до матеріалів справи висновку експерта № 45/23-Е від 30.09.2023 року та звіт з незалежної оцінки об`єктів нерухомого майна.

Також, 06 листопада 2023 року від представника ОСОБА_1 до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог, яка прийнята судом протокольною ухвалою суду від 20 грудня 2023 року.

Так, ОСОБА_1 просить суд поділити в натурі майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя наступним чином:

1) визнати за ОСОБА_1 право особистої власності на квартиру АДРЕСА_1 , житловою площею 45,7 кв.м., загальною площею 108,1 кв.м. (ринкова вартість становить 4 878 270 грн.); 1/3 частки нежитлових приміщень, що розташовані у будинку АДРЕСА_2 , загальною площею 1074,9 кв.м. (ринкова вартість становить 2 840 848 грн.); нежитлову будівлю по АДРЕСА_3 , площею 12,9 кв.м. (ринкова вартість становить 475 055 грн.); транспортний засіб марки Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI д/з НОМЕР_1 (середня ринкова вартість становить 334 660 грн); Всього на суму 8528883 грн.

2) визнати за ОСОБА_2 право особистої власності на квартиру АДРЕСА_4 , житловою площею 31,9 кв.м., загальною площею 80 кв.м. (ринкова вартість становить 3 335 184 грн.); об`єкт тимчасової споруди, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 (ринкова вартість становить 684 297 грн.); транспортний засіб марки Mercedes-Benz Atego, д/з НОМЕР_2 (середня ринкова вартість становить 487 533 грн); транспортний засіб марки Mercedes-Benz Sprinter316 CDI, д/з НОМЕР_3 (середня ринкова вартість становить 358 874 грн); транспортний засіб марки Infiniti QX50, д/з НОМЕР_4 (середня ринкова вартість становить 626 884 грн); предмети домашнього побуту та обіходу, що знаходяться у квартирі АДРЕСА_4 , загальною ринковою вартістю 1828500 грн. Всього на суму 7321272 гривень.

3) Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію різниці ринкової вартості належної кожному частки у майні у розмірі 603 780,50 грн. та вирішити питання судових витрат.

Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебували у шлюбі з 14 січня 2006 року, від якого народилося двоє синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 25.04.2023 року шлюб розірвано; окремим судовим провадженням вирішено питання про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей.

Позивач зазначає, що є приватним підприємцем, частину спільного майна використовує у своїй підприємницькій діяльності, ОСОБА_2 також використовує у своїй підприємницькій діяльності частину спільного майна, між сторонами відсутня домовленість щодо поділу майна у позасудовому порядку та у спосіб запропонований позивачем, що, на його думку є безумовною підставою для вирішення наявного спору через суд. Зазначив, що ініціатива поділу майна виникла від відповідача, але запропонований нею варіант цілком не відповідав його інтересам.

19 грудня 2023 року представник ОСОБА_2 надав до суду заяву про зміну предмету позову, яка прийнята судом протокольною ухвалою суду від 20 грудня 2023 року.

ОСОБА_2 просить суд поділити майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя наступним чином.

1) Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку в праві власності, як на частку в спільній сумісній власності подружжя на квартиру АДРЕСА_1 , житловою площею 45,7 кв.м., загальною площею 108,1 кв.м.; на 1/2 частку в праві власності, як на частку в спільній сумісній власності подружжя на квартиру АДРЕСА_4 , житловою площею 31,9 кв.м., загальною площею 80 кв.м.; на 1/2 частку в праві власності, як на частку в спільній сумісній власності подружжя на нежитлову будівлю по АДРЕСА_3 , площею 12,9 кв.м.; на 1/2 частку в праві власності, як на частку в спільній сумісній власності подружжя на 1/3 частину нежитлових приміщень, що розташовані у будинку АДРЕСА_2 , загальною площею 1074,9 кв.м.. Визнати право особистої власності ОСОБА_2 на транспортний засіб марки Infiniti QX50, д/з НОМЕР_4 .

2) Визнати за ОСОБА_1 право особистої власності на об`єкт тимчасової споруди, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 ; транспортний засіб марки Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI д/з НОМЕР_1 ; транспортний засіб марки Mercedes-Benz Sprinter316 CDI, д/з НОМЕР_3 ; транспортний засіб марки Mercedes-Benz Atego, д/з НОМЕР_2 .

3) Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію в розмірі 1 238 480,00 гривень.

4) Визнати транспортний засіб марки AUDI A3, 2018 року випуску спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ..

5) Стягнути з ОСОБА_1 на її користь частки вартості автомобіля AUDI A3, 2018 року випуску проданого ОСОБА_1 після припинення шлюбних відносин в сумі 407 222, 00 гривень.

6) Визнати транспортний засіб марки BMW Х1, 2016 року випуску спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2

7) Стягнути з ОСОБА_1 на її користь частки вартості автомобіля BMW Х1, 2016 року випуску проданого ОСОБА_1 після припинення шлюбних відносин в сумі 370 200,00 гривень

8) Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 71 528, 36 гривень.

Вимоги за зустрічним позовом обґрунтовані відсутністю згоди позивача проти присудження на її користь грошової компенсації; бездіяльністю відповідача на предмет попереднього внесення відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Позивач за зустрічним позовом вважає справедливим присудження сторонам по 1/2 ідеальної частки спірного нерухомого майна. Варіант поділу транспортних засобів та об`єкта тимчасової споруди, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 позивач за зустрічним позовом мотивує тим, що дані об`єкти перебувають у фактичному користуванні ОСОБА_1 та використовуються у його підприємницькій діяльності. Зокрема, ОСОБА_2 зазначає, що відповідач за зустрічним позовом, коли сторони вже припинили спільне проживання, проти її волі, відчужив транспортні засоби, а грошові кошти від їх реалізації повністю привласнив, а тому справедливою сатисфакцією є стягнення відповідної компенсації вартості відчуженого не в інтересах сім`ї.

Протокольною ухвалою суду від 20 грудня 2023 року закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до слухання по суті.

В судовому засіданні 05 лютого 2024 року представники сторін надали свої пояснення стосовно обставин справи.

Адвокат Бикова О.В. підтримала позовні вимоги ОСОБА_1 та просила їх задовольнити, у задоволенні зустрічного позову просила відмовити з підстав того, що ОСОБА_2 обрала, з одного боку, неефективний спосіб судового захисту, а з іншого не надала доказів на підтвердження своїх позовних вимог.

Адвокат Шахновський О.О. позовні вимоги ОСОБА_2 підтримав та просив їх задовольнити, у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 просив відмовити, зазначаючи, що його вимоги не відповідають ознакам справедливості, законності та обґрунтованості.

В судове засідання 14 березня 2024 року сторони не з`явились, сповіщались належним чином. Представники сторін надали заяви про розгляд справи за відсутності.

Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи та надавши належну правову оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 14 січня 2005 року сторони уклали шлюб, про що свідчить актовий запис № 12 відділу реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси.

Від шлюбу сторони мають двох дорослих дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 25.04.2023 року, що набрало законної сили 26.05.2023 року (цивільна справа№ 522/17358/22) шлюб між сторонами розірвано.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що у сторін є об`єкти права спільної сумісної власності подружжя.

Договори купівлі продажу на об`єкти нерухомого майна та реєстрація права власності на об`єкти рухомого майна оформлені, як на ОСОБА_1 так і на ОСОБА_2 на підтвердження чого сторонами надані відповідні правовстановлюючі документи.

В матеріалах справи є висновки судового експерта ОСОБА_5 від 30.09.2023 року, а також суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_6 від 01.10.2023 року щодо дійсної ринкової вартості спільного майна.

Зазначений висновок судового експерта ОСОБА_5 від 30.09.2023 року, а також суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_6 від 01.10.2023 року сторонами не заперечувався та не спростовувався.

Так, згідно висновку судового експерта ОСОБА_5 від 30.09.2023 року визначено, що середня ринкова вартість транспортного засобу марки Mercedes-Benz Sprinter 316 CDI, д/з НОМЕР_3 становить 358 874 грн; середня ринкова вартість транспортного засобу марки InfinitiQX50, д/з НОМЕР_4 становить 626 884 грн; середня ринкова вартість транспортного засобу марки Mercedes-Benz Atego, д/з НОМЕР_2 становить 487 533 грн.; середня ринкова вартість транспортного засобу марки, Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI д/з НОМЕР_1 становить 334 660 грн.

Згідно з висновками суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_6 від 01.10.2023 року ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 становить 4 878 270 грн; ринкова вартість квартири АДРЕСА_4 становить 3 335 184 грн; ринкова вартість нежитлової будівлі по АДРЕСА_3 становить 475 055 грн.; ринкова вартість об`єкта тимчасової споруди, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 становить 684 297 грн.; ринкова вартість 1/3 частки нежитлових приміщень, що розташовані у будинку АДРЕСА_2 становить 2 840 848 грн.

У зв`язку з вищевикладеним, судом встановлено, що у сторін є об`єкти права спільної сумісної власності подружжя, яке наявне в натурі:

1) квартира АДРЕСА_1 , житловою площею 45,7 кв.м., загальною площею 108,1 кв.м.; (ринкова вартість становить 4 878 270 грн.)

2) квартира АДРЕСА_4 , житловою площею 31,9 кв.м., загальною площею 80 кв.м.; (ринкова вартість становить 3 335 184 грн.)

3) нежитлової будівлі по АДРЕСА_3 , площею 12,9 кв.м.; (ринкова вартість становить 475 055 грн.)

4) об`єкт тимчасової споруди, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 ; (ринкова вартість становить 684 297 грн.)

5) 1/3 частки нежитлових приміщень, що розташовані у будинку АДРЕСА_2 , загальною площею 1074,9 кв.м.; (ринкова вартість становить 2 840 848 грн.)

6) транспортний засіб марки Mercedes-Benz Sprinter 316 CDI, д/з НОМЕР_3 ; (середня ринкова вартість становить 358 874 грн)

7) транспортний засіб марки InfinitiQX50, д/з НОМЕР_4 ; (середня ринкова вартість становить 626 884 грн)

8) транспортний засіб марки Mercedes-Benz Atego, д/з НОМЕР_2 ; (середня ринкова вартість становить 487 533 грн)

9) транспортний засіб марки, Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI д/з НОМЕР_1 ; (середня ринкова вартість становить 334 660 грн)

10) предмети домашнього побуту та обіходу, що знаходяться у квартирі АДРЕСА_4 . (вартість не встановлена).

Щодо іншого майна, яке є предметом поділу як в натурі, так і в порядку стягнення грошової компенсації, оцінка визначена сторонами на власний розсуд, виходячи з цін на аналогічні товари.

Отже, в матеріалах справи наявні докази щодо оцінки майна на загальну суму у розмірі 14 021 605 грн.

Сторонами не досягнуто згоди щодо поділу майна у позасудовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Системний аналіз норм сімейного законодавства встановлює суб`єктивне право подружжя на поділ спільного майна, незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання; в основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням; поділ сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості, яка визначається за погодженням між подружжями, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

У постанові КЦС ВС від 14.02.2024 року у справі №752/18272/18 зазначено, що при вирішенні спору про поділ майна, суд може не погодитися із запропонованим варіантом поділу такого майна та провести його поділ у інший спосіб, враховуючи інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення; вимога про поділ майна є незмінною при будь-якому варіанті його поділу.

Оскільки сторони не заперечували презумпцію рівності їх часток, по 1/2 у кожного, у праві на спірне майно, тому суд здійснює поділ відповідно до встановлених часток.

Ст.71 СК України визначає певні способи поділу майна, а саме: поділ майна в натурі, який застосовується до подільних речей, тобто речей, які можна поділити без втрати їх цільового призначення; присудження майна одному з подружжя з присудженням на нього обов`язку надати другому подружжя компенсацію замість його частки у праві спільної сумісної власності; в судовій практиці зустрічаються варіанти комбінованої компенсації тобто щодо одних видів майна суд може застосувати поділ в натурі, щодо інших передачу одному із подружжя з зобов`язанням певної грошової компенсації другому, а третій вид, речі розподілити між сторонами з урахуванням їх вартості.

Матеріали справи свідчать, що предметом первісного та зустрічного позовів є майно, яке можна реально поділити між сторонами без втрати їх цільового призначення з урахуванням їх вартості з зобов`язанням оплати певної грошової компенсації різниці вартості належних часток.

Обираючи саме такий спосіб поділу майна, суд вважає, що він буде відповідати інтересам сторін і завадить на майбутнє необхідність у нових зверненнях до суду для вжиття додаткових засобів захисту, пов`язаних з можливістю подальшого реального практичного використання/розпорядження своєю часткою одним із подружжя, а також фінансового тягаря з утримання цього майна.

Таким чином, суд вважає, що саме позивачем за первісним позовом обрано найефективніший спосіб судового захисту.

Суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача за первісним позовом адвоката Шахновського О.О. проти задоволення вимог ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю доказів про внесення на депозитний рахунок суду грошової компенсації, яка гарантує, на його думку, виконання рішення суду щодо оплати цієї компенсації, суд не приймає до уваги, оскільки ОСОБА_1 не заявляв вимоги про припинення права ОСОБА_2 на частку у спільному майні, з одного боку, з іншого, - предметом поділу є речі, які реально можна поділити між сторонами відповідно до їхніх часток, зокрема застосування положень ч.5 ст. 71 СК України допускається, у разі, коли особа заперечує проти присудження грошової компенсації. Аналіз позовних вимог за первісним та зустрічним позовами спростовує обставину, що сторони заперечують проти присудження грошової компенсації. Про відсутність підстав для внесення відповідної суми коштів на депозитний рахунок суду при вирішення спору про поділ майна подружжя зазначено у постанові КЦС ВС від 14.02.2024 року у справі № 752/18272/18.

Наявність в матеріалах справи доказів, які свідчать про суперечки сторін з утримання об`єктів нерухомого майна, дає можливість суду зробити висновок, що запропонований ОСОБА_2 варіант поділу об`єктів нерухомого майна не є ефективним способом судового захисту і, на думку суду, в наступному може штучно створити нові судові процеси.

У зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що зустрічний позов в частині позовних вимог про визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/2 частку у праві власності на нерухоме майно у вигляді кв. АДРЕСА_1 ; кв. АДРЕСА_4 , на нежитлову будівлю по АДРЕСА_3 , нежитлових приміщень, що розташовані у будинку АДРЕСА_2 не підлягає задоволенню.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про поділ нерухомого майна, що є об`єктами права спільної сумісної власності між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в натурі, а саме.

Визнати за ОСОБА_1 право особистої власності на:

1) квартиру АДРЕСА_1 , житловою площею 45,7 кв.м., загальною площею 108,1 кв.м.; (ринкова вартість становить 4 878 270 грн.)

2) 1/3 частки нежитлових приміщень, що розташовані у будинку АДРЕСА_2 , загальною площею 1074,9 кв.м.; (ринкова вартість становить 2 840 848 грн.)

3) нежитлову будівлю по АДРЕСА_3 , площею 12,9 кв.м.; (ринкова вартість становить 475 055 грн.).

Визнати за ОСОБА_2 право особистої власності на:

1) квартиру АДРЕСА_4 , житловою площею 31,9 кв.м., загальною площею 80 кв.м.; (ринкова вартість становить 3 335 184 грн.)

2) об`єкт тимчасової споруди, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 ; (ринкова вартість становить 684 297 грн.).

У зв`язку з вищевикладеним, в порядку поділу майна, що є об`єктами права спільної сумісної власності ОСОБА_1 отримує нерухоме майно ринкова вартість якого становить 8 194 173 гривень, а ОСОБА_2 отримує нерухоме майно ринкова вартість якого становить 4 019 481 гривень.

Стосовно варіанту поділу об`єктів рухомого майна суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом поділу, як за первісним, так і зустрічним позовами є чотири транспортні засоби, а саме:

6) транспортний засіб марки Mercedes-Benz Sprinter 316 CDI, д/з НОМЕР_3 ; (середня ринкова вартість становить 358 874 грн)

7) транспортний засіб марки InfinitiQX50, д/з НОМЕР_4 ; (середня ринкова вартість становить 626 884 грн)

8) транспортний засіб марки Mercedes-Benz Atego, д/з НОМЕР_2 ; (середня ринкова вартість становить 487 533 грн)

9) транспортний засіб марки, Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI д/з НОМЕР_1 ; (середня ринкова вартість становить 334 660 грн).

Аналіз змісту позовних вимог первісного та зустрічного позову свідчать, що між сторонами фактично досягнуто згоди щодо поділу майна у вигляді транспортного засобу марки InfinitiQX50, д/з НОМЕР_4 , (середня ринкова вартість становить 626 884 грн) та транспортного засобу марки, Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI д/з НОМЕР_1 ; (середня ринкова вартість становить 334 660 грн), тому суд задовольняє ці вимоги сторін і визнає в порядку поділу спільного майна об`єктом права особистої власності ОСОБА_2 транспортний засіб марки InfinitiQX50, д/з НОМЕР_4 , а за ОСОБА_1 транспортний засіб марки, Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI д/з НОМЕР_1 .

У зв`язку з вищевикладеним, в порядку поділу майна, що є об`єктами права спільної сумісної власності ОСОБА_2 отримує рухоме майно середня ринкова вартість становить 626 884 грн., а ОСОБА_1 отримує рухоме майно середня ринкова вартість становить 334 660 грн.

Щодо іншого рухомого майна.

Матеріали справи не містять доказів фінансової спроможності ОСОБА_1 сплатити грошову компенсацію на користь ОСОБА_2 стосовно усіх транспортних засобів.

Суд вважає, що примушування до фактичного викупу частки у майні є порушенням прав, оскільки законодавство не передбачає набуття права власності у примусовому порядку, тому з урахуванням обставин справи об`єкти рухомого майна підлягають поділу між сторонами в натурі з урахуванням їх вартості.

Метою такого поділу об`єктів рухомого майна суд намагається досягти оплату грошової компенсації стороною у найменшому розмірі для недопущення зволікання у виконанні рішення суду за результатами розгляду справи.

Отже задоволенню підлягає варіант поділу транспортних засобів, який запропонований ОСОБА_1 , відповідно позовні вимоги ОСОБА_2 щодо запропонованого варіанту поділу цих об`єктів рухомого майна слід залишити без задоволення.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про поділ майна, що є об`єктами права спільної сумісної власності між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в натурі, а саме.

Визнати за ОСОБА_1 право особистої власності на:

1) транспортний засіб марки, Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI д/з НОМЕР_1 ; (середня ринкова вартість становить 334 660 грн).

Визнати за ОСОБА_2 право особистої власності на:

1) транспортний засіб марки Mercedes-Benz Atego, д/з НОМЕР_2 ; (середня ринкова вартість становить 487 533 грн).

2) транспортний засіб марки Mercedes-Benz Sprinter316 CDI, д/з НОМЕР_3 ;. (середня ринкова вартість становить 358 874 грн).

3) транспортний засіб марки Infiniti QX50, д/з НОМЕР_4 ; (середня ринкова вартість становить 626 884 грн).

Обираючи саме такий спосіб поділу майна, суд вважає, що він буде відповідати інтересам сторін і завадить на майбутнє необхідність у нових зверненнях до суду для вжиття додаткових засобів захисту, пов`язаних з можливістю подальшого реального практичного використання/розпорядження своєю часткою одним із подружжя, а також фінансового тягаря з утримання цього майна

У зв`язку з вищевикладеним, в порядку поділу майна, що є об`єктами права спільної сумісної власності ОСОБА_1 отримує рухоме майно ринкова вартість якого становить 334 660 гривень, а ОСОБА_2 отримує рухоме майно ринкова вартість якого становить 1 473 291 гривень.

Разом з цим, слід зазначити, що позивач за зустрічним позовом просила суд в порядку поділу майна визнати спільною сумісною власністю транспортні засоби марки AUDI A3, 2018 року випуску та BMW Х1, 2016 року випуску та стягнути з ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості належної частки на загальну суму у розмірі 777 422 грн, посилаючись, що дані об`єкти були відчужені без її згоди, після припинення шлюбу, а кошти з продажу привласнені ОСОБА_1 .

На підтвердження цих обставин адвокат Шахновський О.О. надав відповідь Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області, яка свідчить, що спірні транспортні засоби 11.11.2022 року та 02.12.2022 року за договорами купівлі-продажу, укладеними у суб`єкта господарювання, який здійснює продаж транспортних засобів та договору комісії були перереєстровані за ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відповідно. Сума грошової компенсації позивачем за зустрічним позовом визначена самостійно, виходячи з цін на аналогічні транспортні засоби.

Представник відповідача за зустрічним позовом адвокат Бикова О.В. просила залишити дану вимогу без задоволення, посилаючись на її необґрунтованість та наявність в матеріалах справи доказів, що її спростовують. Поряд з цим, адвокат Бикова О.В. не погодилася з оцінкою ОСОБА_2 спірного майна, надавши докази про технічний стан транспортних засобів та вартість, за яку ці транспортні засоби були придбані та фактично продані.

Чинне законодавство встановлює, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджається майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою; при укладенні договорів стосовно цінного майна, згода подружжя має бути подана письмово. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 не заперечив, що транспортні засоби марки AUDI A3, 2018 року випуску та BMW Х1, 2016 року випуску були об`єктами права спільної сумісної власності подружжя, а тому такий факт не підлягає доведенню.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, серед іншого, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (Nadtochiy v. Ukraine, заява N 7460/03, § 26) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Отже, принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду від 14.08.2018 року у справі № 905/2382/17, від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18.

Саме стандарт доказування, поряд із внутрішнім переконанням судді, дозволяє оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суддю у своїй версії, що робить оцінку доказів об`єктивною та більш обґрунтованою.

Судові акти різних національних судових інстанцій (Верховного Суду - справи № 917/1307/18, № 916/2403/18, № 910/18036/17, № 905/2382/17), як і Європейського суду з прав людини і основоположних свобод (рішення по справі «Бендерський проти України») орієнтують судову практику застосовувати при оцінці доказів стандарт доказування «баланс ймовірностей» (balance of probabilities), або як його ще називають «переваги більш вагомих доказів» (preponderance of the evidence), що притаманний саме приватно-правовим відносинам. За класичним визначенням цей стандарт тлумачиться як розумний ступінь ймовірності, але менш високий в порівнянні з кримінальною справою.

Саме за цим стандартом доказування, тягар доведення факту вважається виконаним, якщо на підставі поданих доказів можна зробити висновок, що факт швидше мав місце, ніж не мав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 ініціювала спір про розірвання шлюбу 22.12.2022 року. Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 25.04.2023 року вирішено питання про розірвання шлюбу. Обставини справи, встановлені цим рішенням не містять інформації про конкретний час, коли сторони фактично припинили шлюбні відносини. Інших доказів на підтвердження часу припинення шлюбних відносин ОСОБА_2 не надала.

Зокрема не надано доказів, що транспортні засоби відчужені проти її волі, а кошти привласнені ОСОБА_1

Навпаки, в матеріалах справи наявні докази, які не спростовані ОСОБА_2 , які свідчать, що кошти, з реалізації транспортних засобів використані саме в інтересах сім`ї, а саме на потреби ОСОБА_2 відносно проходження її лікування в стоматології, що підтверджується довідкою стоматологічної клініки.

Поряд з цим, суд критично ставиться до способу визначення сторонами ціни спірних об`єктів, відповідно і суми грошової компенсації вартості проданого майна.

Сторони не надали суду експертної оцінки вартості спірних об`єктів, вимог до суду про призначення експертного дослідження з цього питання не заявляли, що унеможливлює для суду зробити обґрунтований висновок щодо визначення вартості транспортних засобів.

Наведене у сукупності є підставою для відмови у задоволенні вимог ОСОБА_2 про визнання спільною сумісною власністю транспортних засобів марки AUDI A3, 2018 року випуску та BMW Х1, 2016 року випуску та стягнення з ОСОБА_1 грошової компенсації на загальну суму у розмірі 777 422 грн.

Щодо вимог ОСОБА_1 про визнання за ОСОБА_2 право власності на предмети домашнього побуту та обіходу, що знаходяться у кв. АДРЕСА_4 , суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не обґрунтовано, яке саме майно, речі домашнього побуту та обіходу підлягають поділу між подружжям, зокрема не надано належних, допустимих доказів на підтвердження його оцінки, що унеможливлює включення їх до загального переліку майна, що підлягає поділу між подружжям, а тому вищезазначена вимога залишається без задоволення.

Разом з цим, заявляючи вимоги про отримання грошової компенсації вартості частки спільного майна, сторони погодилися на отримання грошової компенсації. Такий підхід відповідає закріпленим у ст. 7 СК України засадам розумності й добросовісності, оскільки відповідачі надали свою згоду на позбавлення його частки у праві власності, отримуючи гарантоване грошове відшкодування.

У зв`язку з вищевикладеним, в порядку поділу майна, що є об`єктами права спільної сумісної власності ОСОБА_1 отримує майно ринкова вартість якого в загальному розмірі становить 8 528 833 гривень, яка складається з нерухомого майна в розмірі 8 194 173 гривень та рухомого майна в розмірі 334 660 гривень, а ОСОБА_2 отримує майно ринкова вартість якого в загальному розмірі становить 5 492 772 гривень, яка складається з нерухомого майна в розмірі 4 019 481 гривень та рухомого майна в загальному розмірі 1 473 291 гривень.

Враховуючи висновки суду про часткове задоволення вимог сторін за первісним та зустрічним позовами, виходячи з доведеної оцінки спірного майна, суд вважає, що грошовій компенсації з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає сума у розмірі 1 518 030, 50 грн.

Розрахунок суми грошової компенсації, що підлягає сплаті проведений наступним чином: (14 021 605 грн. - ринкова вартість спірного майна по 1/2 = 7 010 802, 50 грн. - ринкова вартість частки майна кожного подружжя; вартість майна, що виділяється ОСОБА_1 становить 8 528 833 грн.; вартість майна, що виділяється ОСОБА_2 становить 5 492 777 грн. Сума грошової компенсації, що підлягає оплаті з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 становить: 8 528 833 грн. - 7 010 802,50 грн. = 1 518 030,50 грн.)

З матеріалів справи вбачається, що за подачу позову до суду ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 8052 грн., зокрема поніс витрати на оплату послуг експертизи на загальну суму у розмірі 15 000 грн., ОСОБА_2 в свою чергу за подачу позову до суду сплатила судовий збір у розмірі 13 528,36 грн.

Одночасно ОСОБА_1 просить відшкодувати витрати на правничу допомогу у розмірі 20 000 грн., а ОСОБА_2 просить відшкодувати витрати на правничу допомогу у розмірі 59 000 грн. На підтвердження цих витрат сторони, кожна окрема, надали суду документальні підтвердження цих витрат та їх детальний розрахунок.

Водночас на адресу суду надійшло клопотання адвоката Бикової О.В. про зменшення суми судових витрат на правничу допомогу, надану ОСОБА_2 до 20 000 грн. Клопотання обґрунтовано тим, що до попереднього розрахунку витрат на правничу допомогу включені послуги адвоката, які не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи з огляду на критерій їх необхідності та розумності їх розміру з огляду на конкретні обставини справи, зокрема представник позивач вважає, що розмір гонорару адвоката Шахновського О.О. є завищеним та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг та витраченим часом адвоката.

Процесуальними нормами встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Окремо існує норма щодо визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу - з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Враховуючи, що суд задовольнив вимоги первісного та зустрічного позовів частково, тому відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір та інші витрати, пов`язані із розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Розмір витрат на професійну правничу допомогу суд визначає, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, співмірності, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

З огляду на заперечення адвоката Бикової О.В. про задоволення позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 59 000 грн., беручи до уваги складність справи, обсяг матеріалів у справі, складність збору та їх отримання, кількість підготовлених процесуальних документів, кількість засідань, тривалість розгляду справи судом, суд прийшов до висновку про часткове задоволення вимоги адвоката Шахновського О.О. щодо витрат на правничу допомогу у розмірі 20 000 грн.

Враховуючи, що розмір витрат на правничу допомогу, заявлений позивачем за первісним позовом співвпадає з розміром витрат на правничу допомогу, визначеної судом на користь позивача за зустрічним позовом, дані вимоги слід вважати як взаєморозрахунок між сторонами, що не потребує стягненню за рішенням суду.

Керуючись ст.ст. 76, 81, 84, 89, 95, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_6 ) про поділ майна та зустрічний позов ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_6 ) до ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 ) про поділ майна задовольнити частково.

Поділити майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в натурі.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 ) право особистої власності на:

?квартиру АДРЕСА_1 , житловою площею 45,7 кв.м., загальною площею 108,1 кв.м.;

?1/3 частки нежитлових приміщень, що розташовані у будинку АДРЕСА_2 , загальною площею 1074,9 кв.м.;;

?нежитлову будівлю по АДРЕСА_3 , площею 12,9 кв.м.;

?транспортний засіб марки, Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI д/з НОМЕР_1 .

Визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_6 ) право особистої власності на:

?квартиру АДРЕСА_4 , житловою площею 31,9 кв.м., загальною площею 80 кв.м.;

?об`єкт тимчасової споруди, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 ;

?транспортний засіб марки Mercedes-Benz Atego, д/з НОМЕР_2 ;

?транспортний засіб марки Mercedes-Benz Sprinter316 CDI, д/з НОМЕР_3 ;.

?транспортний засіб марки Infiniti QX50, д/з НОМЕР_4 .

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_6 ) грошову компенсацію у розмірі 1 518 030 (один мільйон п`ятсот вісімнадцять тисяч тридцять) гривень 50 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 ) судові витрати за проведення експертного дослідження у розмірі 7 500 грн.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 та іншій частині зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня з дня складення повного судового рішення.

У зв`язку з відключеннями світла по м. Одесі та Одеській області, повний текст рішення складено та підписано 26 березня 2024 року.

Суддя Л. М. Чернявська