Справа №381/886/23
Апеляційне провадження №22-ц/824/3772/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2024 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

за участю секретаря Павлової В.В.,

розглянувши справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «КИЇВОБЛГАЗ» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «КИЇВОБЛГАЗ» про скасування наказу про звільнення та поновлення на посаді,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «КИЇВОБЛГАЗ» про скасування наказу про звільнення та поновлення на посаді.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 09.03.2022 року на підставі Наказу акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи «КИЇВОБЛГАЗ» № 706 о/с за підписом в.о. голови ОСОБА_2 , ОСОБА_1 звільнено з посади Голови Правління акціонерного товариства «КИЇВОБЛГАЗ» на підставі п. 8 ст. 36 КЗпП України. Рішення про припинення повноважень позивача, припинення дії укладеного з ним контракту та подальше звільнення з займаної посади прийнято на засіданні Наглядової ради та оформлено протоколом № 07/03-2022. Позивач вважає, що Наказ № 706 о/с від 09.03.2022 року складено з порушенням норм діючого законодавства, а також відповідачем не дотримано процедури звільнення. Беручи до уваги те, що позивач отримував заробітну плату в розмірі 200 000 (двісті тисяч) гривень 00 копійок за місяць, то сума середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, що підлягає стягненню становить 2 200 000 (два мільйони двісті тисяч) гривень 00 копійок.

На підставі вище наведеного позивач просив суд:

визнати незаконним та скасувати наказ Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «КИЇВОБЛГАЗ» № 706 о/с від 09 березня 2022 року про звільнення ОСОБА_1 з посади Голови Правління Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «КИЇВОБЛГАЗ»; поновити ОСОБА_3 на посаді Голови правління Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «КИЇВОБЛГАЗ»; стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «КИЇВОБЛГАЗ» на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу, починаючи із 09.03.2022 року до дня ухвалення судового рішення в розмірі 2 200 000 (два мільйони двісті тисяч) гривень 00 копійок та допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді Голови правління Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «КИЇВОБЛГАЗ».

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 жовтня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «КИЇВОБЛГАЗ» про скасування наказу про звільнення та поновлення на посаді - задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, відповідач направив апеляційну скаргу, в якій зазначив, що оскаржуване рішення вважає незаконним та таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права. Вказує на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та є помилковими. У зв`язку з цим апелянт просив апеляційний суд оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову

30 січня 2024 року позивач направив на адресу суду відзив на апеляційну скаргу.

Згідно вимог ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання відповідної процедури та наявності передбачених законом підстав) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Положеннями ст. 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

В ході розгляду справи судом встановлено, щорішенням Наглядової ради Приватного акціонерного товариства "КИЇВОБЛГАЗ" від 28.07.2016 року позивача обрано Головою Правління Приватного акціонерного товариства "КИЇВОБЛГАЗ" строком на три роки, що підтверджується копією наказу № 517 о/с від 30.07.2016 року.

Рішенням Наглядової ради Приватного акціонерного товариства "КИЇВОБЛГАЗ" від 01.07.2019 року позивача обрано Головою Правління Приватного акціонерного товариства "КИЇВОБЛГАЗ" строком на три роки, що підтверджується копією наказу № 2273 о/с від 30.07.2016 року.

14.02.2022 року позивач видав Наказ № 61В, на підставі якого останній відбув у щорічну відпустку з 15.02.2022 року по 15.03.2022 року на 28 календарних днів, що підтверджується копією наказу, поклавши обов`язки голови правління на ОСОБА_4 , що займає посаду технічного директора.

Суть позовних вимог позивача, з якою погодився і суд першої інстанції, щодо незаконності звільнення полягала в наступних посиланнях:

1. позивач не вчиняв порушень дисципліни;

2. позивача було звільнено під час перебування у відпустці;

3. позивачу не було видано трудову книжку.

Задовольняючи позов суд першої інстанції, щодо відсутності підстав для звільнення позивача, зазначав про те, що в наказі АТ «Оператор газорозподільної системи «КИЇВОБЛГАЗ» про звільнення ОСОБА_1 , конкретні підстави звільнення не визначені, а посилання на рішення Наглядової ради ПрАТ «КИЇВОБЛГАЗ» не слугує передумовою для розірвання контракту з керівником на підставі п. 8 ч. 4 ст. 36 КЗпП.

Дане твердження не може бути прийняте апеляційним судом.

Як вбачається із матеріалів справи, в наказі АТ «Оператор газорозподільної системи «КИЇВОБЛГАЗ» від 09.03.2022 року №706 зазначено, що згідно протоколу №07/03-2022 від 07.03.2022 року засідання Наглядової ради АТ «Оператор газорозподільної системи «КИЇВОБЛГАЗ» вирішено припинити повноваження Голови Правління Товариства ОСОБА_1 , припинивши дію укладеного з ним контракту, звільнити його із займаної посади 09 березня 2022 року на підставі п.8 ст. 36 КЗпП України. Передумовою даного наказу було рішення засідання Наглядової ради ПрАТ «КИЇВОБЛГАЗ» .

Пунктом 6.3 укладеного між сторонами контракту передбачено випадки розірвання контракту до закінчення строку його дії та звільнення працівника.

Серед іншого п. 6.3.21 в якості такої підстави передбачає прийняття Наглядовою радою товариства рішення про припинення (відкликання) повноважень керівника.

Положенням п.8 ст. 36 КЗпП передбачено, що серед підстав припинення трудового договору можуть бути підстави, передбачені контрактом.

Оскільки контракт, укладений між позивачем та відповідачем передбачає, що його може бути розірвано за умови прийняття відповідного рішення Наглядової ради товариства, з точки зору апеляційного суду, наказ про звільнення позивача з роботи в повній мірі відповідає вимогам закону та положенням контракту. При цьому, застосована в даному випадку підстава для припинення трудових правовідносин не потребує встановлення винних дій працівника, як про це передбачено іншими пунктами, зазначеними в пункті 6.3 укладеного між сторонами контракту.

Зважаючи на вищевикладене, висновки суду першої інстанції в частині щодо незаконності звільнення по суті не відповідає обставинам справи.

Не може погодитись колегія суддів апеляційного суду і з позицією стосовно того, що факт звільнення позивача з роботи у період перебування його у відпустці, або факт затримки у видачі трудової книжки може мати наслідком визнання звільнення незаконним та поновлення працівника на роботі.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 вересня 2020 року у справі № 205/4196/18 відступила від висновків, сформульованих у постановах Верховного Суду України від 26 грудня 2012 року у справі № 6-156цс12 і від 23 січня 2013 року у справі № 6-127цс12, а також від висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, сформульованого у постанові від 16 березня 2020 року у справі № 640/10761/14-ц та вказала, що гарантія частини третьої статті 40 КЗпП України поширюється на випадки припинення контракту з працівником за пунктом 8 частини першої статті 36 КЗпП України. В той же час у разі порушення цієї гарантії негативні наслідки підлягають усуненню не шляхом визнання звільнення незаконним та поновленням на роботі, а шляхом зміни дати звільнення позивача, визначивши датою припинення трудових відносин перший день після закінчення періоду тимчасової непрацездатності (відпустки).

В той же час у даній справі позивач вимогу про зміну дати звільнення не заявляв, а наполягав на тому, що дана обставина призводить саме до незаконного звільнення, що не відповідає вимогам закону.

Не може мати наслідком визнання звільнення незаконним та поновлення працівника на роботі і факт затримки видачі працівникові трудової книжки, адже КЗпП України прямо визначає інші наслідки такого порушення прав працівника.

Зважаючи на викладене, позиція позивача не ґрунтується на вимогах закону, відтак рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог не може вважати належним.

У відповідності до положень ст. 376 ЦПК України підставами для зміни судового рішення повністю серед іншого є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно положень ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач за даною категорієї звільнений від сплати судового збору, а суд апеляційної інстанції відмовляє у задоволені позову, такі судові витрати на користь відповідача необхідно компенсувати за рахунок держави. Тому з держави на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 33 000 грн.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «КИЇВОБЛГАЗ» задовольнити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 жовтня 2023 року скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Компенсувати за рахунок Держави акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «КИЇВОБЛГАЗ» (, адреса місцезнаходження: 08150, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Шевченка, 178) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 33 000 (тридцять три тисячі) грн 00 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді Т.О. Писана

К.П. Приходько