Справа № 210/6830/23
Провадження № 2-о/210/27/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14 березня 2024 року Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді: Літвіненко Н.А.

при секретарі: Таранущенко В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту сумісного проживання на момент смерті та перебування на утриманні, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Олешицька В.Е. звернулася до суду з заявою встановлення факту сумісного проживання на момент смерті та перебування на утриманні, посилаючись на те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі - заявник), є непрацездатною особою (пенсіонер), перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком, вказане підтверджується пенсійним посвідченням від 13.04.2010 р. (копія додається).

Заявник, 25 січня 2002 року уклала шлюб з ОСОБА_3 , вказане підтверджується свідоцтвом про одруження виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Саксаганського районного управління юстиції м. Кривий Ріг від 25 січня 2002 року, актовий запис №37 (копія свідоцтва про одруження додається).

Після укладення шлюбу, маючи зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ще з 13 червня 1989 року, заявник фактично проживала разом зі своїм чоловіком з 2002 року за адресою його реєстрації: АДРЕСА_2 , в квартирі, яка належала на праві власності її чоловікові та його матері (правовстановлюючі документи на нерухоме майно додаються).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у заявника з її чоловіком народився син - ОСОБА_4 , вказане підтверджується свідоцтвом про народження виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Саксаганського районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

Заявник разом з чоловіком проживали весь час однією сім`єю, вели спільне господарство. ОСОБА_3 тривалий час працював підземним прохідником з повним робочим днем на підземних роботах у ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг». У січні 2015 року був звільнений за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію. Будучи активною людиною чоловік заявниці після виходу на пенсію не зміг всидіти вдома та влаштувався працювати у КП «Аварійно-рятувальна мобільна служба рятування на воді», де працював до 07 червня 2017 року, вказані обставини підтверджуються записами у трудовій книжці (копія додається).

ОСОБА_1 як і її чоловік працювала у ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», з червня 1989 року до листопада 2009 року. Потім 13 квітня 2010 року оформила пенсію за віком та не працювала більше, оскільки чоловік сказав, що буде утримувати родину.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер чоловік заявника, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вказане підтверджується свідоцтвом про смерть виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Довгинцівському та Саксаганському районах у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №400 (копія свідоцтва про смерть додається).

Відповідно до лікарського свідоцтва №640 про смерть ОСОБА_3 , виданого 16 жовтня 2023 року зазначено, що ОСОБА_3 помер вдома - АДРЕСА_2 , крім того у даному свідоцтві також вказано хто одержував його, вказано заявницю, ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 , як дружина померлого ОСОБА_3 звернулась 19 жовтня 2023 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про перехід з пенсії за віком по Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію по втраті годувальника по Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Однак, заявник, отримала рішення відділу перерахунків пенсій №4 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг УПФУ в Харківській області №98 від 23 жовтня 2023 року про відмову у перерахунку пенсії, оскільки не підтверджено сумісне проживання та відсутній документ про перебування на утриманні померлого годувальника (копія рішення додається).

Крім того, зазначає, що протягом усього спільного життя заявник з чоловіком, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, піклувались і підтримували один одного. Фактичним місцем спільного постійного проживання з померлим до часу його смерті, була його квартира за адресою: АДРЕСА_2 .

Факт сумісного проживання та ведення спільного господарства заявниці разом з померлим чоловіком по день його смерті, підтверджується актом від 10 листопада 2023 року.

Основним джерелом доходу сім`ї за життя чоловіка заявниці була його пенсія. Пенсія чоловіка була основним та постійним засобом існування сім`ї, а відтак слугувала основоположним і систематичним джерелом грошової допомоги зі сторони чоловіка. Тому, заявник фактично знаходилась на його утриманні, оскільки її пенсія складає 5362, 20 грн., тоді як пенсія чоловіка складала 20930,00 грн. Інших джерел доходів заявниця не має.

З довідки про призначену та фактично виплачену пенсію, надану ГУ ПФУ в Дніпропетровській області №762 від 21.11.2023 року вбачається, що ОСОБА_3 перебував на обліку в управлінні та отримував пенсію за віком, яка за період з 01.01.2020 року по 31.10.2023 року склала 831156,18 гривень.

При цьому, згідно довідки про призначену та фактично виплачену пенсію, надану ГУ ПФУ Дніпропетровській області виходить, що пенсійне забезпечення заявниці за період з 01.01.2020 року по 31.10.2023 року складало 199015,04 грн.

Тож вбачається, що пенсія чоловіка заявниці, ОСОБА_3 на момент його смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) значно перевищувала розмір пенсії заявниці.

Таким чином, факт перебування заявниці на утриманні померлого є доведеним, оскільки вбачається, що заявниця спільно проживала зі своїм чоловіком ОСОБА_3 до дня його смерті. При порівнянні доходів ОСОБА_3 та заявниці, вбачається, що розмір пенсійних виплат останньої значно менший (а саме більш ніж у три рази) за пенсію померлого чоловіка, пенсія померлого чоловіка заявниці була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування, тому є підстави вважати, що заявниця перебувала на утриманні свого чоловіка до дня його смерті.

Враховуючи вищевикладене, заявниця вимушена звернутись до суду з відповідною заявою та просить суд встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, сумісно проживала та перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, до дня його смерті, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні присутня не була. Представник ОСОБА_1 адвокат Олешицька В.Е., до початку розгляду справи, надала заяву в якій просить суд розглядати справи без її участі та участі заявника, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в судовому засіданні присутній не був, до початку розгляду справи надав заяву в якій просить суд розглядати справи без їх участі.

Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Положеннями частини першої статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За нормою ст.293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно п. 1 ч. 6 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України).

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України).

Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин 5,6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є пенсіонером та перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області і отримує пенсію за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 від 13.04.2010 року.

Заявник ОСОБА_1 , 25 січня 2002 року уклала шлюб з ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 , виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Саксаганського районного управління юстиції м. Кривого Рогу від 25 січня 2002 року, актовий запис №37.

Після укладення шлюбу, маючи зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ще з 13 червня 1989 року, заявник фактично проживала разом зі своїм чоловіком з 2002 року за адресою його реєстрації: АДРЕСА_2 , в квартирі, яка належала на праві власності її чоловікові та його матері.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_1 з ОСОБА_3 народився син - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Саксаганського районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

ОСОБА_3 тривалий час працював підземним прохідником з повним робочим днем на підземних роботах у ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг». У січні 2015 року був звільнений за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію.

Після виходу на пенсію працював у КП «Аварійно-рятувальна мобільна служба рятування на воді», де працював до 07 червня 2017 року, що обставини підтверджуються записами у трудовій книжці серії НОМЕР_4 .

ОСОБА_1 , як і її чоловік ОСОБА_3 , працювала у ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», з червня 1989 року до листопада 2009 року.

13 квітня 2010 року оформила пенсію за віком та не працювала.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер чоловік заявника, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Довгинцівському та Саксаганському районах у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №400.

Відповідно до лікарського свідоцтва №640 про смерть ОСОБА_3 , виданого 16 жовтня 2023 року зазначено, що ОСОБА_3 помер вдома за адресою АДРЕСА_2 , крім того у даному свідоцтві вказано, що одержувала його ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 , як дружина померлого ОСОБА_3 , звернулась 19 жовтня 2023 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про перехід з пенсії за віком по Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію по втраті годувальника по Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Однак, отримала рішення відділу перерахунків пенсій №4 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг УПФУ в Харківській області №98 від 23 жовтня 2023 року про відмову у перерахунку пенсії, оскільки не підтверджено сумісне проживання та відсутній документ про перебування на утриманні померлого годувальника.

З цього приводу судом встановлено, що фактичним місцем спільного постійного проживання з померлим до часу його смерті, була його квартира за адресою: АДРЕСА_2 .

Факт сумісного проживання та ведення спільного господарства заявниці разом з померлим чоловіком по день його смерті, підтверджується актом від 10 листопада 2023 року.

З довідки про призначену та фактично виплачену пенсію, надану ГУ ПФУ в Дніпропетровській області №763 від 21.11.2023 року вбачається, що ОСОБА_3 перебував на обліку в управлінні та отримував пенсію за віком, яка за період з 01.01.2020 року по 31.10.2023 року склала 831156,18 гривень.

Згідно довідки про призначену та фактично виплачену пенсію №762 від 21.11.2023 року, надану ГУ ПФУ Дніпропетровській області виходить, що пенсійне забезпечення заявниці за період з 01.01.2020 року по 31.10.2023 року складало 199015,04 грн.

Вбачається, що пенсія чоловіка заявниці, ОСОБА_3 , на момент його смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) значно перевищувала розмір пенсії заявниці ОСОБА_1 .

Статтями 1, 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Місцем проживання фізичної особи згідно з ч.1 ст.29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного (сумісного) проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 10 січня 2019 року у справі №484/747/17, відсутність реєстрації місця проживання особи (спадкоємця) за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем.

Отже, суди можуть розглядати заяви про встановлення факту постійного сумісного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, маючи при цьому на увазі, що, реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Встановлення факту, про який просить заявниця, має для неї юридичне значення та не порушує прав та інтересів інших осіб, в тому числі прав заінтересованих осіб, а також не визначає наступне вирішення спору про право.

Суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні (п.2 ч.1 ст.315 ЦПК України).

Відповідно до ч.2, ч.4 ст.3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 36 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку із втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності у годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у ч. 2 ст. 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. Непрацездатними членами сім`ї вважаються: 1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого ст.26 цього Закону.

Таким чином, доведеними в ході судового розгляду є обставини того, що ОСОБА_1 перебувала в шлюбі з ОСОБА_3 і постійно проживала разом з ним до дня його смерті. За життя ОСОБА_3 отримував заробітну плату та пенсію, якими забезпечував себе та свою дружину, що перебувала на його утриманні, адже отримував заробітну плату та пенсію, загальний розмір яких значно перевищував розмір пенсії ОСОБА_1 .

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що факт постійного проживання заявниці ОСОБА_1 з чоловіком ОСОБА_3 та факт її перебування на його утриманні є доведеними, оскільки вимоги заявниці знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а тому подана нею заява підлягає повному задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує ч.7 ст.294 ЦПК України, у зв`язку з чим понесені заявницею судові витрати по справі відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст.2, 4, 13, 19, 76-82, 141, 263-265, 267, 268, 273, 293, 294, 315-319, 351-352 ЦПК України , суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту сумісного проживання на момент смерті та перебування на утриманні задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, сумісно проживала та перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, до дня його смерті, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів із дня його проголошення.

Суддя: Н. А. Літвіненко