Єдиний унікальний номер 728/3721/23
Номер провадження 2/728/120/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2024 року Бахмацький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді - Лободи Н.В.

за участі секретаря судового засідання - Кулик Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бахмач в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бахмацької міської ради Чернігівської області, ОСОБА_2 про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В :

25.12.2023 ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся до суду з позовом до Бахмацької міської ради Чернігівської області (далі Відповідач-1) про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, які розташовані в АДРЕСА_1 . Позов мотивований тим, що вищевказане домоволодіння відноситься до типу робітничих дворів, головою якого станом на 15.04.1991 був Позивач. Однак, на даний час у зв`язку з відсутністю відповідних правовстановлюючих документів, він не має можливості зареєструвати своє право власності на вищевказану нерухомість, тому за захистом своїх прав змушений звернутися до суду з даним позовом.

Згідно з ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 26.12.2023 вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 25.01.2024.

25.01.2024 підготовче засідання було відкладено до 13.02.2024 у відповідності до положень п.1 ч.2 ст.198, п.2 ч.2 ст.223 ЦПК України.

13.02.2024 до участі у справі в якості співвідповідача було залучено ОСОБА_2 (далі Відповідачка-2), у зв`язку з чим підготовче засідання відкладено до 29.02.2024.

29.02.2024 підготовче провадження у справі було закрито і справа призначена до судового розгляду по суті на 25.03.2024.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, при цьому представник Позивача заявлені вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити; Відповідачі відзиву на позов не подали.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Так, у судовому засіданні встановлено, що Позивач та Відповідачка-2 з 02.06.1984 перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.32).

Виходячи з довідки, виданої Григорівським старостинським округом Бахмацької міської ради від 05.12.2023 №408, в будинковолодінні, яке розташоване в АДРЕСА_1 та відносилось до робочих дворів, станом на 15.04.1991 були зареєстровані та проживали: ОСОБА_1 (Позивач, голова двору), його дружина ОСОБА_2 (Відповідачка - 2), а також їх діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.14).

Виходячи з технічної документації на вищевказану нерухомість, зокрема з технічної характеристики житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, вказаний житловий будинок та більша частина господарських споруд були побудовані протягом 1985-1989 років (а.с.9, 11-13).

З копії довідки від 27.11.2023 №865, виданої КП «Прилуцьке МБТІ», право власності на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , станом на 31.12.2012 не зареєстроване (а.с.10).

З повідомлення відділу «Центр надання адміністартивних послуг» Борзнянської міської ради від 13.12.2023 №3415 вбачається, що Позивачу було відмовлено у реєстрації права власності на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказану нерухомість (а.с.15).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у цивільній справі №6-145цс13, порядок введення погосподарського обліку в сільських радах визначався вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.1985 №5-24/26, а згодом вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.1990 №69.

Згідно із зазначеними вказівками суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім`ї). Особи, які працювали у колгоспі, але не були членами колгоспу, відносились до суспільної групи робочих або службовців залежно від займаної посади.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 №56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (пункт 4 Інструкції), у тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (пункт 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались як акти органів влади (публічні акти), що підтверджують право приватної власності.

Отже, з досліджених у судовому засіданні доказів вбачається, що домоволодіння, яке відносилось до робочих дворів і право власності на яке Позивач просить визнати за собою, він набув, перебуваючи у шлюбі з Відповідачкою-2. При цьому, запис про вказане домоволодіння наявний у погосподарській книзі, однак правовстановлюючі документи на спірну нерухомість у Позивача відсутні.

Відповідно до ст.22 КпШС України, який був чинний на момент виникнення правовідносин, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Згідно з ч.1 ст.28 КпШС України у разі поділу майна, яке є яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Також, відповідно до ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ст.70 СК України).

З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, Позивач має право на 1/2 частину спірної нерухомості, оскільки, виходячи з матеріалів справи, набув її у період шлюбу з Відповідачкою-2.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та визнання за Позивачем права власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями в АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.258-259, 263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Бахмацької міської ради Чернігівської області, ОСОБА_2 про визнання права власності задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані в АДРЕСА_1 .

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачі:

- Бахмацька міська рада Чернігівської області, 16500, м.Бахмач Ніжинського району Чернігівської області, вул.Соборності,42, ;

- ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Бахмацького районного суду Н.В.Лобода