Провадження №2/756/1041/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2024 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

секретаря - Міщенка О.В.,

за участі представника позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зняття арешту з майна,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2023 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 , у якому просить скасувати арешт квартири АДРЕСА_1 , накладений 02.09.2008 року Києво-Святошинським районним судом Київської області.

Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02.09.2008 року, в межах розгляду цивільної справи відповідно до заяви ОСОБА_3 , помилково накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить - ОСОБА_2 .

Позивач зазначає, що в квітні 2023 року намагалася зареєструвати у вищевказаній квартирі онука, однак, в Центрі надання адміністративних послуг Оболонського району міста Києва їй було відмовлено, з посиланням на те, що на квартиру накладено арешт. За таких обставин, лише в квітні 2023 року дізналася про порушення її права, як власника помешкання.

Позивач вказує, що арешт на квартиру АДРЕСА_1 накладено безпідставно та помилково. За твердженням ОСОБА_2 вона та її близькі родичі не знайомі і будь-яких стосунків та зобов`язань перед громадянином ОСОБА_3 не мали і не мають та не були сторонами у цивільній справі за участі останнього.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, просив вимоги задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони відповідача.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, суд встановив наступне.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 09.03.1999 року серії НОМЕР_1 , квартира АДРЕСА_1 , належить на праві власності позивачу - ОСОБА_2 .

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02.09.2008 року, відповідно до заяви ОСОБА_3 , накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 .

З метою зняття арешту з належного позивачу ОСОБА_2 майна, остання звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області із заяво про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі № 2-3284/08 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення боргу.

При цьому, ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.05.2023 року заяву ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення боргу - повернуто заявнику.

Зі змісту ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.05.2023 року вбачається, що ОСОБА_2 , не є стороною у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення боргу, оскільки по справі стороною була ОСОБА_2 , 1966 року народження, яка є повною тезкою заявниці, що народилася, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, Києво-Святошинським районним судом Київської області встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не була стороною у справі, а отже й не мала будь-яких зобов`язань перед ОСОБА_3 і, вказані обставини не підлягають додатковому доказуванню з огляду на положення ч. 4 ст. 82 ЦПК України.

При цьому, в судовому засіданні з`ясовано, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 і має сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та доньку ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 , які за своїми паспортними даними також не співпадають із учасниками справи у межах якої накладався арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Стаття 321 ЦК України зазначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 383 ЦК України, власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Статтею 386 ЦК України визначено засади захисту права власності: Держава забезпечує рівний захист усіх суб`єктів права власності.

З огляду на зазначене, в судовому засіданні встановлено, що ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02.09.2008 року, відповідно до заяви ОСОБА_3 , арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 накладено помилково, оскільки остання та її близькі родичі не були стороною вказаної цивільної справи.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів на спростування зазначених позивачем обставин.

Таким чином, враховуючи те, що накладений арешт створює перешкоди позивачу володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Позивач не наполягала на стягненні з відповідача судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 81, 89, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 316, 319, 321, 383, 386, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зняття арешту з майна - задовольнити.

Скасувати арешт квартири АДРЕСА_1 , накладений 02 вересня 2008 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя А. В. Шевчук