233 № 233/6539/23
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
11 березня 2024 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Каліуш О. В., за участі секретаря судового засідання Франчук А. О., представника третьої особи Сологуба С. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Краматорської окружної прокуратури в інтересах держави в особі: Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області до ОСОБА_1 , третя особа Фермерське господарство «Ф.Г. Щедрий Лан» про конфіскацію земельної ділянки,
01.11.2023 Краматорська окружна прокуратура звернулася до суду з позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області до ОСОБА_1 , третя особа ФГ «Ф.Г. Щедрий Лан» про конфіскацію земельної ділянки, в якому просить:
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 є громадянкою російської федерації, що підтверджується даними про паспорт громадянина російської федерації НОМЕР_2 , виданий ГУ МВС росії у Волгоградській області від 14.12.2020 року, успадкувала після смерті свого батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , земельну ділянку площею 2,3438 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (спадкова справа №123/2021).
Право власності ОСОБА_1 на зазначену земельну ділянку 20.01.2022 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Таким чином, громадянка російської федерації ОСОБА_1 20.01.2022 набула право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, розташовану на території Миколайпільської сільської ради Костянтинівського (натепер Краматорського) району Донецької області та протягом року не виконала покладений на неї у зв`язку з цим обов`язок не відчужила земельну ділянку.
У зв`язку з цим, вищенаведена земельна ділянка сільськогосподарського призначення підлягає конфіскації у громадянки російської федерації ОСОБА_1 на користь держави України.
Позивач Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області подав суду заяву про повне підтримання позовних вимог Краматорської окружної прокуратури Донецької області (а.с.71-72).
Відповідачка ОСОБА_1 відзив на позовну заяву не подала.
Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 02 листопада 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі за правилами загального позовного провадження, справу призначено до підготовчого засідання, відповідачу встановлений строк на подання відзиву на позовну заяву, а третій особі строк на подання письмових пояснень (а.с. 56-57).
Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 03 січня 2024 року підготовче провадження у справі закрите, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні (а.с.96-97).
Представниця Краматорської окружної прокуратури Донецької області Синельник І. В., будучи належним чином повідомленою про дату, час ту місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, надавши суду клопотання про повне підтримання заявлених позовних вимог та про розгляд справи у її відсутність.
Представник Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області, у судове засідання, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, не з`явився, до початку судового засідання надав суду заяву про розгляд справи без його участі, просив задовольнити позовні вимоги прокурора в повному обсязі та здійснити розгляд справи без участі представника.
Відповідачка ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи шляхом розміщення на офіційному сайті суду оголошення про виклик, в судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила, відзив на позовну заяву не подав, у зв`язку з чим судом без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Представник третьої особи ФГ «Ф.Г. Щедрий Лан» Сологуб С. А. у судовому засіданні підтримав позовні вимоги Краматорської окружної прокуратури Донецької області та не заперечував проти конфіскації спірної земельної ділянки на користь держави.
Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд прийшов до таких висновків.
З заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) від 20.01.2022 вбачається, що така заява подана громадянкою російської федерації ОСОБА_1 , паспорт громадянина російської федерації НОМЕР_2 , виданий ГУ МВС росії у Волгоградській області від 14.12.2020 -а.с.49.
Відповідно до договору оренди землі від 01 грудня 2018 року вищевказана земельна ділянка попереднім власником ОСОБА_2 була передана у користування Фермерському господарству «Ф.Г. Щедрий Лан» на 20 років, до 01.12.2038 а.с.31 зворот -32.
Після набуття земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність 20 січня 2022 року, ОСОБА_1 , будучи громадянкою російської федерації, грубо порушуючи вимоги національного законодавства, протягом року, і до тепер, не відчужила земельну ділянку сільськогосподарського призначення.
Вирішуючи заявлені позовні вимоги судом враховується таке.
Статтями 13, 14 Конституції України визначено, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави.
Суб`єктами права приватної власності на землю згідно зі ст. 80 ЗК України визначено, зокрема, громадян України. Проте, з урахуванням змісту частини другої статті 81 та інших норм ЗК України суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства.
Зокрема, іноземні громадяни та особи без громадянства відповідно до частини другої статті 81 ЗК України можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності.
Одночасно, відповідно до частини п`ятої статті 22 ЗК України набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог статті 130 цього Кодексу, якою не передбачено набуття іноземними громадянами земель сільськогосподарського призначення.
Виходячи з положень ч.4 ст.81 ЗК України фактично іноземці, особи без громадянства, можуть отримувати землі сільськогосподарського призначення лише в спадок, при цьому, такі землі протягом року підлягають відчуженню.
У разі невиконання цієї вимоги настають наслідки, передбачені ч. ч. 2, 4 ст.145 ЗК України, а саме, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику.
Пунктом 10 ч. 1 ст. 346 ЦК України визначено конфіскацію, як одну з підстав припинення права власності.
Частиною 5 статті 41 Конституції України визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.
Враховуючи встановлені фактичні обставини, оскільки відповідачка, будучи іноземним громадянином, в порушення вимог ч.4ст.81 ЗК України, упродовж року після набуття права власності на спірну земельну ділянку з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, добровільно її не відчужила, тому належить припинити її право власності та конфіскувати вказану вище земельну ділянку, шляхом припинення права власності на неї за відповідачкою, та визнання права власності за державою, в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області.
Згідно положення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
У правовому висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 18 вересня 2013 року (справа № 6-92 цс 13) зазначено, що основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції», від 11 березня 2003 року «Новоселецький проти України», від 1 червня 2006 року «Федоренко проти України»), Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі ст. 1. Зокрема, необхідно, щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.
Таким чином, особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності має бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника.
У відповідності до ч. 4 ст. 145 ЗК України конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику.
Статтею 153 ЗК України передбачено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. У випадках передбачених цим Кодексом та іншими законами України, допускається викуп земельної ділянки. При цьому власникові земельної ділянки відшкодовується її вартість.
Отже, за відсутності добровільного відчуження іноземним громадянином ОСОБА_1 протягом року після набуття права власності та по теперішній час земельної ділянки сільськогосподарського призначення, право власності на неї підлягає припиненню шляхом її конфіскації за рішенням суду на користь держави, а сама земельна ділянка продажу на земельних торгах, відповідатиме нормам чинного законодавства.
Зазначений спосіб захисту прав відповідає положенням ч. 4 ст.81, ч. ч. 2, 4 ст.145 ЗК України.
Задоволення такого позову призведе до відновлення порушених прав та законних інтересів держави, виходячи з того, що стан збереження земель сільськогосподарського призначення має загальнонаціональне значення.
За встановлених обставин, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки встановлені судом обставини свідчать, що відповідачка, будучи громадянкою російської федерації, протягом року після набуття права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, в порушення ч. 4 ст.81, ст.145 Земельного кодексу України, не відчужила її.
Відповідно до ч. 1ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідачки на користь Донецької обласної прокуратури, підлягає стягненню сплачений судовий збір за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову в загальному розмірі 4026 грн (2684 грн+1342 грн).
Відповідно до ч. 7 ст. 157 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.
З огляду на відсутність вмотивованого клопотання учасників справи, дію вжитих судом заходів забезпечення позову, відповідно до ухвали Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 02 листопада 2023 року, належить продовжити протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили.
Керуючись ст.ст. 141, 264-265, 280-282 ЦПК України, суд, -
Стягнути з громадянки російської федерації ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Донецької обласної прокуратури судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 4026 (чотири тисячі двадцять шість) грн 00 коп.
Вжиті судом заходи забезпечення позову, відповідно до ухвали Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 02 листопада 2023 року, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили.
Повний текст рішення складено 15 березня 2024 року.
Заочне рішення може бути переглянуто Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має прав на поновлення пропущеного строку для подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О. В. Каліуш