Березівський районний суд Одеської області
Справа № 487/142/24
Провадження № 2/494/275/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2024 року м. Березівка

Суддя Березівського районного суду Одеської області Римар І.А., ознайомившись з матеріалами справи №487/142/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Управління у справах дітей Заводського району м. Миколаєва про встановлення батьківства, -

ВСТАНОВИВ:

19.03.2024 року з Заводського районного суду м. Миколаєва до Березівського районного суду Одеської області надійшла за підсудністю позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Управління у справах дітей Заводського району м. Миколаєва про встановлення батьківства.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.03.2024 року, вищевказана справа надійшла у провадження судді Римаря І.А. та передана до розгляду 19.03.2024 року.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне прийняти до свого провадження вищевказану цивільну справу.

Разом з цим, суд також зазначає, що за правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати ст. 175 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК України), а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Перевіривши вищезазначену позовну заяву та додані до неї матеріали, суд доходить висновку про те, що вона підлягає залишенню без руху.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Однак, серед доданих до позовної заяви письмових доказів відсутня копія свідоцтва про народження дитини.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

До суду необхідно надати докази, що підтверджують батьківство позивача. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Доказами до позову про визнання батьківства можуть бути, наприклад: докази, що свідчать про спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства (довідка про склад сім`ї, витяги з господарських та домових книг, особисті листи, сімейні фотокартки, рішення судів в інших справах тощо); покази свідків, яким відомо про відносини сторін та про їх батьківство щодо дитини; висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи (що є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку).

Верховним Судом було роз`яснено, що для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства (постанова Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 591/6441/14-ц).

Позивач не зазначив обставини, тобто ті юридично значимі факти, на підставі яких він звертається до суду та обґрунтовує заявлені вимоги, відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, з посиланням на докази в підтвердження обґрунтування заявлених вимог.

Зі змісту вимог позовної заяви вбачається, що позивач, одночасно із вимогою про визнання батьківства, також просить призначити по справі генетичну експертизу.

Водночас, зазначення в прохальній частині позовної заяви вимога про призначення експертизи є процесуально недопустимо, адже дане клопотання оформлюється окремим процесуальним документом та має відповідати положенням ст.ст. 84, 183 ЦПК України.

Однак, виходячи із положень п.4 ч.3 ст. 175, ч.3 ст. 177 ЦПК України та згідно статті 84 ЦПК України таке клопотання про призначення експертизи має бути подано позивачем окремо із дотриманням встановленої форми та наведенням відповідного обґрунтування.

Таким чином, позивачу необхідно надати суду окреме клопотання про призначення експертизи.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, усуне недоліки, вказані в ухвалі, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З урахуванням викладених обставин, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків зазначених судом.

Керуючись ст 84, 175, 177, 184, 185, 260, 261, 353 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Прийняти цивільну справу №487/142/24 до свого провадження.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Управління у справах дітей Заводського району м. Миколаєва про встановлення батьківства - залишити без руху, надавши десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити, що у разі якщо позивач не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Римар