Справа № 342/365/18
Провадження № 22-ц/4808/522/24
Головуючий у 1 інстанції Калиновський М.М.
Суддя-доповідач Бойчук
У Х В А Л А

25 березня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Бойчука І.В.,

суддів: Пнівчук О.В., Мальцевої Є.Є.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про відвід судді-доповідача Бойчука І.В. у справі за скаргою ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, заінтересована особа: Городенківська міська рада, на бездіяльність державного виконавця за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою ОСОБА_2 , на ухвалу Снятинського районного суду від 13 жовтня 2023 року під головуванням судді Калиновського М.М. у м. Снятин,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Снятинського районного суду від 13 жовтня 2023 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_1 суб`єкт оскарження: ВПВР УЗПВР в Івано-Франківській області ПЗМУ МЮ (м.Івано-Франківськ), заінтересована особа: Городенківська міська рада, в частині щодо визнання завідомо протиправною бездіяльністю дій державного виконавця та у призначенні обов`язкового строку на виконання судового рішення у виконавчому провадженні №64819760 на суму 767 932,7 грн один тиждень.

Заявлені вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення на її користь інфляційних витрат та 3% річних на загальну суму 360 748,30 грн залишено без розгляду.

На зазначену ухвалу суду з використанням системи «Електронний суд» ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 31.10.2023 до апеляційного суду подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 04.03.2024 апеляційну скаргу залишено без руху з підстав, що у такій не зазначено відомості про наявність або відсутність електронного кабінету учасника справи ОСОБА_1 і, за наявності підстав для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, апелянтка не заявила клопотання про поновлення цього строку, а також у зв`язку з несплатою судового збору. Надано апелянтці строк десять днів з дня отримання копії ухвали для виправлення зазначених в ухвалі недоліків, а саме подати відомості про наявність електронного кабінету, клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та оригінал квитанції про сплату судового збору.

На виконання вимог ухвали апеляційного суду з використанням системи «Електронний суд» ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 06.03.2024 подав заяву про виправлення недоліків, до якої долучив копію квитанції про сплату судового збору у визначеному законом розмірі.

В заяві ОСОБА_2 не погоджується з висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2018 у справі №915/955/15, зазначає, що ніякого судового збору бути не може, оскаржувана ухвала не могла бути проголошена раніше її підпису КУЕП, тобто до 24.10.2023. Також вказує, що для фізичних осіб персональні електронні кабінети в ЄСІТС не є обов`язковими, а Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» № 3200-IX від 29.06.2023 вводиться в дію в повному обсязі з 16.01.2024. Зазначав, що тому з цих підстав ОСОБА_3 однозначний відвід.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 11.03.2024 продовжено ОСОБА_1 строк на усунення недоліків апеляційної скарги, поданої її представником, на ухвалу Снятинського районного суду від 13 жовтня 2023 року, не пізніше десяти днів з дня вручення їй або представнику ОСОБА_2 копії цієї ухвали.

На виконання цієї ухвали апеляційного суду з використанням системи «Електронний суд» ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 14.03.2024 подав заяву, у якій просив поновити пропущений строк на апеляційне оскарження, а також наполягав, що у заяві про виправлення недоліків ним заявлено відвід судді-доповідача ОСОБА_3 .

Дослідивши доводи заяви ОСОБА_2 , апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною четвертою статті 36 ЦПК України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Згідно ч. 2, 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (BELUKHA v. UKRAINE, N 33949/02, § 49 - 52, ЄСПЛ, від 09 листопада 2006 року).

Апеляційний суд вважає, що доводи заявника не свідчать про існування обставин щодо недопустимості повторної участі судді в розгляді справи та обґрунтованих обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності головуючого у цій справі.

Доводи заявника зводяться до незгоди сторони з процесуальним рішенням судді, що не може бути підставою для відводу судді у відповідності до ч. 4 ст. 36 ЦПК України.

З урахуванням необґрунтованості заявленого ОСОБА_2 відводу судді-доповідача Бойчука І.В., питання про відвід судді, відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України, підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України

Керуючись ст. 33, 36, 40, 260 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_2 про відвід судді-доповідача Бойчука І.В. передати на розгляд іншому судді, який не входить до складу суду, визначеному у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І.В. Бойчук

Судді: О.В. Пнівчук

Є.Є. Мальцева