Апеляційне провадження №22-ц/824/378/2024
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 лютого 2024 року місто Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Журби С.О.,
суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,
за участю секретаря Павлової В.В.,
розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 21 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лев Девелопмент Кепітал» про стягнення грошових коштів,
У грудні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Лев Девелопмент Кепітал» про стягнення грошових коштів.
Рішенням Голосіївського районного суду м Києва від 21 вересня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, позивач направив апеляційну скаргу.

Постановою Київського апеляційного суду від 08 лютого 2024 року апеляційну скаргу задоволено, рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 21 вересня 2023 року скасовано та ухвалено по справі нове судове рішення; позов задоволено, стягнуто з ТОВ «Лев Девелопмент Кепітал» на користь позивача 1 335 872,50 грн. основного боргу, інфляційні втрати в сумі 33 396,81 грн., 3% річних в сумі 5929,08 грн., судовий збір у розмірі 33036,00 грн.

12 лютого 2024 року ОСОБА_1 направив на адресу суду заяву про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді першої і апеляційної інстанції.

В обґрунтування заяви зазначив, що відповідно до ст.141 ЦПК України позивач зробив заяву про стягнення витрат на правничу допомогу в прохальній частині позовної заяви (до закінчення судових дебатів), до позовної заяви надав попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, вказавши, що орієнтовно розмір таких становитиме 80 000,00 грн. Під час розгляду справи надав докази понесення витрат на професійну правничу допомогу, а саме: договір №07/11 від 07.11.2022 року; рахунок №17/02/23 від 17.02.2023 року на суму 36 000, 00 грн; акт надання послуг від 17.02.2023 року з детальним переліком правової допомоги та витраченого часу на суму 36 000, 00 грн, квитанція № 09С2-М3КМ-КА30-6А59 від 17.02.2023 року, платіжна інструкція №416505726 від 17.02.2023 року на суму 36 000, 00 грн, рахунок №05/04/23 від 05.04.2023 оку на суму 45 000, 00 грн, акт надання послуг від 05.04.2023 року з детальним переліком правової допомоги та витраченого часу на суму 45 000, 00 грн, платіжна інструкція №432312016 від 05.04.2023 року на суму 45 000, 00 грн; квитанція №3К7Е-Н86Т-7Н1Н-5Е51 від 05.04.2023 року на суму 45 000, 00 грн; рахунок №21/09/23 від 21.09.2023 року на суму 12 000, 00 грн; акт надання послуг від 22.09.2023 року з детальним переліком правової допомоги на суму 12 000, 00 грн; платіжна інструкція №492840861 від 22.09.2023 року на 12 000, 00 грн; квитанція №НСС5-МХ6Х-6АСР-0ВМК від 22.09.2023 року на суму 12 000, 00 грн. Зазначає, що позивачем понесено витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції на суму 93 000, 00 грн.

Також заявник зазначив, що в прохальній частині апеляційної скарги він зробив заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції позивач надав такі документи: рахунок №12/02/24 від 12.02.2024 року на суму 22 500, 00 грн.; акт надання послуг від 12.02.2024 року з детальним переліком правової допомоги на суму 22 500, 00 грн.; квитанцію №5661-08В5-9170-Н1НТ від 12.02.2024 року на суму 22 500, 00 грн. та платіжну інструкцію №546453663 від 12.02.2024 року на суму 22 500, 00 грн. Всього позивачем понесено витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у сумі 22 500, 00 грн.

На підставі викладеного, просив суд задовольнити вимоги про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в повному обсязі.

26 лютого 2024 року від ТОВ «Лев Девелопмент Кепітал» на адресу суду надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що вищевказана заява підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне:

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Таким чином, обов`язковою умовою для вирішення питання про стягнення судових витрат має бути відповідна про це заява сторони, зроблена або подана до судових дебатів у справі.

Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

У ЦПК України закріплено вимогу для кожної із сторін процесу подавати до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи (стаття 134 ЦПК України). Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат є обов`язковою складовою першої заяви по суті спору (як позовної заяви, апеляційної та касаційної скарг, так і відзиву), оскільки з огляду на статтю 134 ЦПК України попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат враховується судом під час вирішення питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому слід зауважити, що поданий стороною попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми таких витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Є усталеною судова практика Верховного Суду, який притримується позиції, що право на відмову у відшкодуванні витрат належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин справи.

Так, у ряді постанов Верховного Суду у справах № 922/676/21 від 14 грудня 2021 року, №905/716/20 від 8 квітня 2021 року, № 916/2087/18 від 31 березня 2021 року, №922/3812/19 від 10 грудня 2020 року зазначається, що у разі неподання учасником справи попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто сам по собі факт неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат разом з першою заявою по суті спору не є безумовною та абсолютною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.

Відповідно до ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до актуальної правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 15 червня 2021 року в справі № 159/5837/19, від 7 липня 2021 року в справі №308/11679/17 (провадження № 61-2463св20) витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах: від 3 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 2 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 3 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі №753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).

В своїй заяві про зменшення витрат на оплату правничої допомоги ТОВ «Лев Девелопмент Кепітал» зазначило про неспівмірність понесених позивачем витрат на правничу допомогу, оскільки на думку відповідача заявлений обсяг та вартість правничої допомоги у цій справі є штучно завищеним.

Колегія суддів апеляційного суду не може прийняти вищевказані твердження відповідача.

Відповідно до положень частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідачем не було надано доказів заявленої ним неспівмірності заявлених витрат на правничу допомогу. Фактично, вказані твердження є голослівним викладенням тези про завищення позивачем вказаних витрат без належного доведення обґрунтованості такої позиції відповідача. З огляду на вказане, апеляційний суд не вбачає належних підстав для прийняття позиції відповідача про не співмірність заявлених витрат на правничу допомогу.

Окремо апеляційний суд звертає увагу на неможливість прийняття позиції відповідача щодо того, що оскільки ОСОБА_1 зареєстрований як адвокат, він мав можливість самостійно надавати собі послуги і не звертатися за отриманням правничої допомоги до іншого адвоката. Вказані твердження не можуть бути прийняті апеляційним судом, оскільки законом гарантовано право кожної особи на отримання належної правничої допомоги в суді незалежно від її професії чи посади. При цьому така особа самостійно обирає особу свого представника в залежності від досвіду та кваліфікації останнього.

Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленої позивачем суми витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції та відсутність належних підстав для її зменшення.

З іншої сторони, з точки зору колегії суддів апеляційного суду заява позивача в частні відшкодування витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Верховний Суд у справі № 922/676/21 окремо звертав увагу, що подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності.

Першою заявою позивача в суді апеляційної інстанції по суті спору у даній справі є апеляційна скарга. В той же час в порушення вимог ч. 1 ст. 134 ЦПК України вказана заява не містить анонсування витрат на правничу допомогу на стадії апеляційного розгляду справи.

Положеннями ч. 2 ст. 134 ЦПК України встановлено, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Враховуючи усе вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви позивача про ухвалення додаткового рішення по справі для стягнення витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 83, 141, 270, 367 ЦПКУкраїни, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Ухвалити по справі додаткове рішення, яким стягнути товариства з обмеженою відповідальністю «Лев Девелопмент Кепітал» (3, адреса місця знаходження:03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 72, оф.4) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) витрати на правничу допомогу у суді першої інстанції у розмірі 93 000 (дев`яносто три тисячі грн) 00 коп.

У стягненні витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції - відмовити.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді Т.О. Писана

К.П. Приходько