Справа № 462/5025/23 Головуючий у 1 інстанції: Яворська Н.І.
Провадження № 22-ц/811/3474/23 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

при секретарі: Х.Б. Назар

перевіривши матеріали апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 26 жовтня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Львівська міська рада про встановлення факту проживання однією сім`єю, -

в с т а н о в и в:

30.06.2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт його спільного проживання з ОСОБА_3 однією сім`єю з 2007 року до часу відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Заяву обґрунтовував тим, що він з 2007 року проживав однією сім`єю з ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 до дня його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вони були пов`язані спільним побутом, він купував для ОСОБА_3 . ліки, продукти харчування, після смерті останнього взяв на себе всі витрати, пов`язані з його похованням. Крім того, він постійно ніс витрати на утримання будинку, в якому проживав з ОСОБА_4 , сплачував комунальні послуги. Проживання однією сім`єю зі спадкодавцем підтверджується заявими сусідів та актами ЛКП «Левандівка». За його заявою було заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_3 . Разом з тим, Шостою Львівською державною нотаріальною конторою його повідомлено про необхідність надати докази родинних відносин зі спадковцем. У зв`язку з наведеним, встановлення факту проживання однією сім`єю з спадкодавцем необхідне для прийняття та подальшого оформлення ним спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 .

Оскаржуваним рішенням у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , відмовлено.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

Вважає його незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 виходив з того, що вимоги заявника не підтверджені належними доказами, а доказування не може грунтуватися на припущеннях. Вважає зазначений висновок суду таким, що не відповідає матеріалам справи. Так, згідно акту № 224 від 11 серпня 2021 року комісією майстрів з експлуатації житлового фонду ЛКП «Левандівка» ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 зі слів ОСОБА_3 та свідків-сусідів встановлено, що ОСОБА_1 фактично проживає по АДРЕСА_1 з 2007 року по даний час без реєстрації місця проживання. Відтак, зазначеним актом підтверджується факт проживання заявника з 2007 року по 11 серпня 2021 року (станом на дату складання Акту) за адресою АДРЕСА_1 . Крім того, суд першої інстанції не врахував надані заявником заяви сусідів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 від 23 квітня 2023 року, в яких зазначено, що ОСОБА_1 з 2007 року фактично постійно та безперервно проживав у АДРЕСА_1 однією сім`єю з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , до дня смерті останнього. Заначені заяви, квитанції та акти вважає належними та достатніми доказами, що підтверджують факт спільного проживання заявника та спадкодавця.

Просить рішення скасувати та постановити нове рішення, яким заяву задовольнити.

У судове засідання особи, які беруть участь у справі, не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Відтак, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників справи по наявних матеріалах справи, зважаючи на тривалість розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з наступних мотивів.

Відповідно до положень ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

На час смерті ОСОБА_3 був зареєстрований та проживав за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно Актів, складених ЛКП Левандівка», № 224 від 11.08.2021 року та № 128 від 16.05.2023 року, ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , з 2007 року по даний час проживає за адресою АДРЕСА_1 без реєстрації місця проживання.

28.03.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Шостої Львівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Згідно листа Шостої Львівської державної нотаріальної контори від 28.03.2023 року за заявою ОСОБА_1 заведено спадкову справу № 107/2023 після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , та повідомлено заявника про необхідність надати докази родинних відносин зі спадкодавцем.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанцї виходив з неналежності доказів, наданих заявником на підтвердження факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_3 .

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися, виходячи з наступного.

Постановою Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Так, у порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, так як метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту, і факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.

Згідно пунктів 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на права й обов`язки інших осіб.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 22 квітня 2020 року у справі № 200/14136/17, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 520/19532/19, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18.

Частиною 4 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Згідно ч. 6 ст 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Як убачається з матеріалів справи, звертаючись до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю та визначаючи мету встановлення зазначеного факту, заявник ОСОБА_1 посилався на необхідність реалізації ним права на спадщину після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відтак, колегія суддів вважає, що з поданої ОСОБА_1 заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем на час відкриття спадщини вбачається спір про право, тому заявлені вимоги не підлягають розгляду в порядку окремого провадження та підлягають розгляду в порядку позовного провадження. Крім того, судом не з`ясовано питання про наявність інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 .

З наведених мотивів, рішення суду підлягає скасуванню, а заява ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єюзалишенню без розгляду з підстав ч. 6 ст. 294 ЦПК України.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст постанови складено - 22 березня 2024 року.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ч. 6 ст. 294, ст. 367, ст. 368, п. 4 ч. 1 ст. 374, п.п. 1-4 ч. 1 ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задоволити частково.

Рішення Городоцького районного суду Львівської області від 26 жовтня 2023 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Львівська міська рада, про встановлення факту проживання однією сім`єю залишити без розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 22 березня 2024 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді: Я.А. Левик

М.М. Шандра