ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Барильської А.П.,

суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Краматорського міського суду Донецької області від 19 лютого 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Правекс-Банк до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2015 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк Правекс-Банк (далі ПАТ КБ Правекс-Банк) звернулися до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог посилалися на те, що 24 квітня 2008 року між Банком та ОСОБА_2 був укладений Кредитний договір № 2199-011/08Р, за умовами якого Банк надав кредит в національній валюті у розмірі 63600 грн., строком до 24 квітня 2015 року з виплатою 15,49% річних. В якості забезпечення виконання зобов`язання за вищевказаним Кредитним договором, між Банком та ОСОБА_1 був укладений Договір поруки №2199-011/08Р від 24 квітня 2015 року, за умовами якого ОСОБА_1 зобов`язалася перед Банком відповідати солідарно з ОСОБА_2 за виконання зобов`язань за вищевказаним Кредитним договором. Банк свої зобов`язання по Кредитному договору, як позичальник, виконав однак ОСОБА_2 , ОСОБА_1 свої зобов`язання згідно умов Договору належним чином не виконували, в результаті чого, станом на 30 червня 2015 року, допустили заборгованість за у загальній сумі 54816,69грн., яка складається з наступного: 12606,01 грн. заборгованість за кредитом; 42210,68 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, тому просили суд ухвалити рішення, яким стягнути солідарно з відповідачів на їх користь заборгованості за кредитним договором № 2199-011/08Р від 06 грудня 2007 року в загальній сумі 54 816,69 грн., суму заборгованості по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та процентів за кредит в сумі 7112,79 грн., а також 2688,98 грн. судового збору.

Заочним рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 19 лютого 2016 року позовні вимоги задоволено.

26 квітня 2023 року ОСОБА_1 подано заяву про перегляд вищевказаного заочного рішення.

Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 18 травня 2023 року ініційовано відновлення втраченого судового провадження по цивільній справі №234/18489/15-ц за позовом ПАТ КБ «Правекс-Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зупинено провадження за заявою про перегляд заочного рішення Краматорського міського суду Донецької області від 19 лютого 2016 року до набрання законної сили рішенням у цивільній справі про відновлення втраченого судового провадження.

Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 05 вересня 2023 року відновлено втрачене провадження у справі № 234/18489/15-ц в частині зібраних документів та заочного рішення Краматорського міського суду Донецької області від 19 лютого 2016 року.

Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 23 жовтня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення Краматорського міського суду Донецької області від 19 лютого 2016 року.

Не погодившись з заочним рішенням суду відповідачка ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу обґрунтована тим, що суд першої інстанції не повідомив її про розгляд справи, чим позбавив права надати відповідні пояснення та висловити свою позицію. Вказувала, що рішенням Краматорського міського суду від 02 березня 2009 року по справі №2-2553-09 з неї та ОСОБА_2 було стягнуто на користь ПАТ КБ Правекс-Банк заборгованість за кредитним договором №2199-011/08Р від 24 березня 2008 року в сумі 78254,64 грн. 14 серпня 2013 року ВДВС Краматорського МУЮ винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з виконанням виконавчого документу №2-2553 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ Правекс-Банк заборгованості за кредитним договором №2199-011/08Р від 24 березня 2008 року в сумі 79067,19 грн., тобто рішення суду виконано в повному обсязі. Отже позичальник повністю виконав рішення суду про стягнення заборгованості за цим кредитним договором і сплату нарахованих відсотків. Посилалася на заочне рішення Краматорського міського суду Донецької області від 15 листопада 2013 року, яким було розірвано кредитний договір №2199-011/08Р від 24 березня 2008 року.

Учасники справи своїм правом на надання відзиву, передбаченим ст.360 ЦПК України, не скористалися.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч.1 ст.369 ЦПК України).

Зважаючи на те, що ціна позову становить 61929,48 грн. та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено і підтверджується матеріалами справи, що згідно Кредитного договору № 2199-011/08Р, укладеного 24 квітня 2008 року між позивачем ПАТ КБ Правекс-Банк та відповідачем ОСОБА_2 , останній отримав кредитні кошти в національній валюті у розмірі 63600 грн. з метою своєчасної оплати вартості автомобіля, що купується за договором купівлі-продажу № 4130 від 08 квітня 2008 року, а також з метою сплати страхових платежів. Кредит наданий на строк з 24 квітня 2008 року до 24 квітня 2015 року з виплатою 15,49% річних.

Згідно п.6.1.1 Кредитного договору №2199-011/08Р від 24 квітня 2008 року Позичальник зобов`язується забезпечити своєчасне повернення коштів і сплату нарахованих відсотків.

Судом було встановлено, що позивач виконав умови договору, а відповідач ОСОБА_2 отримав за вищевказаним Кредитним договором від 24 квітня 2008 року обумовлену суму грошей, але порушив умови цього договору щодо повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, у зв`язку з чим, станом на 30 червня 2015 року, має заборгованість в загальній сумі 54816,69 грн., яка складається з наступного: 12606,01грн. заборгованість за кредитом; 42210,68 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом.

У відповідності до п.1.1 Договору поруки № 2199-011/08Р, укладеного 24 квітня 2008 року між позивачем ПАТ КБ Правекс-Банк та відповідачем ОСОБА_1 , остання зобов`язалася перед Банком нести солідарну майнову відповідальність за виконання в повному обсязі зобов`язань відповідача ОСОБА_2 .

У зв`язку з тим, що відповідачі, як солідарні боржники, не виконали належним чином відповідно до умов вищевказаного Кредитного договору зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених цим Договором, мають заборгованість, за розрахунком Банку, у загальному розмірі 54816,69 грн.

Згідно до п.10.1. Кредитного договору № 2199-011/08Р від 24 квітня 2008 року за порушення термінів погашення заборгованості за кредитом або внесення відсотків за користування коштами Позичальник сплачує пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки, зазначеної в п.1.2 даного Договору.

Суму пені, яка склалась в зв`язку з порушенням строків, встановлених Кредитним договором щодо повернення кредитних коштів та за порушення строків сплати процентів за користування кредитом становить 7 112,79 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з його доведеності та обґрунтованості.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідачка в своїй апеляційній скарзі зазначає про порушення норм процесуального права, які виразилися у неповідомленні її належним чином про розгляд даної справи.

Згідно з п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час та місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення (стаття 129 Конституції України).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року, таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

У зв`язку із цим, розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки є порушенням статті 129 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, у пункті 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України №2» наголошується на принципі рівності сторін ? одному із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Згідно ч.2 ст.128 ЦПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання, якщо їх явка є не обов`язковою.

Відповідно до ч.6 ст.128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Згідно ж ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку; 2)день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3)день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4)день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Розпорядженням голови Верховного Суду від 15 березня 2022 року № 8/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (Краматорський міський суд Донецької області)» територіальна підсудність справ Краматорського міського суду Донецької області визначена Індустріальному районному суду м.Дніпропетровська

Частково відновлені матеріали справи не містять доказів вручення відповідачці судової повістки про призначення справи до розгляду, що не відповідає ч.5 ст.128 ЦПК України, згідно якої судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права та розгляду справи за відсутності відповідачки без обов`язкового належного повідомлення його про час та місце розгляду справи, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції, на підставі п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по справі по суті позовних вимог.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (див., зокрема постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справа № 582/18/21 (провадження № 61-20968 сво 21).

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17(провадження № 61-2417сво19).

Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (див., постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року в справі № 761/42030/21 (провадження № 61-12101св23).

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

У частині першій статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 1049 ЦК України).

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, викладено правові висновки про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

У постанові від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду не встановила підстав для відступу від зазначених висновків (пункт 108 постанови).

Колегією суддів, із наданих даних, які містяться в ЄДРСР (https://reyestr.court.gov.ua/Review/4981035), встановлено, що у зв`язку із неналежним виконанням умов кредитного договору № 2199-011/08Р, укладеного 24 квітня 2008 року між позивачем ПАТ КБ Правекс-Банк та відповідачем ОСОБА_2 , за яким останній отримав кредитні кошти у розмірі 63600 грн., у 2009 році АКБ «Правекс-Банк» звернулися до Краматорського міського суду Донецької області із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Краматорського міського суду від 02 березня 2009 року, по справі №2-2553-09, позов було задоволено та стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 78254,64 грн., з яких: 63 840,82 грн. - непогашений кредит; 11779,38 грн. - пеня на суму непогашеного кредиту; 12278,16 грн. - несплачені відсотки за користування коштами; 1956,28 грн. - пеня за несвоєчасне погашення відсотків по кредиту.

Тобто Банк вже звертався із позовом про стягнення заборгованості за даним кредитним договором, який було задоволено, а тому підстави для стягнення заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 54816,69 грн., суми заборгованості по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та процентів за кредит в сумі 7112,79 грн. відсутні.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, перевірених колегією суддів, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, прийнявши до уваги доводи приведені в апеляційній скарзі в частині неналежного повідомлення, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову.

Згідно зі статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги, з позивача на користь відповідачки ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 4 003,47 грн.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Краматорського міського суду Донецької області від 19 лютого 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Правекс-Банк до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Правекс-Банк () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 4 003,47 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: Е.Л. Демченко

М.О. Макаров