УХВАЛА

18 березня 2024 року

м. Київ

справа № 526/2534/22

провадження № 61-2947ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Гадяцького районного суду Полтавської області від 09 жовтня 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 21 лютого 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу Гадяцького районного суду Полтавської області від 23 грудня 2022 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Судовим наказом Гадяцького районного суду Полтавської області від 23 грудня 2022 року стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідно віку, починаючи з 22 листопада 2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Здійснено розподіл судових витрат.

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд та скасування за нововиявленими обставинами судового наказу Гадяцького районного суду Полтавської області від 23 грудня 2022 року № 526/2534/22.

Заява обґрунтована тим, що під час його перебування у шлюбі з ОСОБА_2 у них народилась донька, ОСОБА_3 . Оскільки подружнє життя не склалось, їх шлюб було розірвано. Отримавши оскаржуваний судовий наказ та маючи сумніви у своєму батьківстві щодо доньки, він звернувся до фахівців з метою отримання результатів ДНК дослідження його кровного споріднення з дитиною. Згідно з висновком, складеним ТОВ «Медичний центр «Мрія» № 12-00735 встановлено, що він не є біологічним батьком дитини. З огляду на вищевикладене, на переконання заявника, підлягають виключенню відомості про нього, як про батька з актового запису про народження дитини.

Заявник вказує, що про зазначену обставину не було відомо суду на момент видачі судового наказу, що є істотною для справи обставиною та не було і не могло бути відомо особі, яка звернулась із заявою про видачу судового наказу, тому з цих підстав судовий наказ підлягає скасуваню за нововиявленими обставинами з подальшою відмовою у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_2 про стягнення з нього аліментів на утримання дитини.

Ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 09 жовтня 2023 року, залишеною без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 21 лютого 2024 року, заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу за нововиявленими обставинами залишено без задоволення.

Суд першої інстанції, врахувавши, що до заяви про видачу судового наказу додано копію свідоцтва про народження дитини, батьком якої записаний ОСОБА_1 , дійшов висновку, що зазначений актовий запис був підставою для видачі судового наказу.

Додане до заяви про скасування судового наказу лабораторне дослідження, суд першої інстанції визнав, що вказаний документ не є нововиявленою обставиною, а є новим доказом.

Підсумовуючи, суд першої інстанції вказав, що спростування батьківства відповідно до статті 136 Сімейного кодексу України можливе лише у судовому порядку за позовом про оспорення батьківства та виключення запису про батька з актового запису про народження дитини, а не в межах провадження про перегляд судового наказу про стягнення аліментів за нововиявленими обставинами.

Суд апеляційної інстанції, залишаючи без змін ухвалу місцевого суду, дійшов висновку, що належних доказів на підтвердження того, що заявник не є батьком дитини суду надано не було, а наданий ОСОБА_1 висновок лабораторного дослідження ТОВ «Медичний центр «Мрія» № 12-00735, відповідно до якого вірогідність батьківства ОСОБА_1 відносно ОСОБА_3 , становить - 0%, не є належним та допустимим доказом відсутності споріднення між заявником та дитиною, оскільки вказане дослідження було проведено за замовленням заявника, що унеможливлює перевірку дотримання процедури відібрання відповідних біологічних зразків.

Апеляційний суд зазначив, що відсутність кровного споріднення між ним, як батьком, та дитиною, на утримання якої з нього стягнуто аліменти, має істотне значення для розгляду заяви про винесення судового наказу, однак, вказане питання може бути встановлене лише в межах відповідного судового провадження, а також проведеної судової судово-генетичної експертизи.

Тому, до поки питання про виключення відомостей про заявника, як про батька дитини, не будуть виключені з актового запису про народження дитини у передбаченому законом порядку, то питання скасування судового наказу за нововиявленими обставинами є передчасним.

У лютому 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Гадяцького районного суду Полтавської області від 09 жовтня 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 21 лютого 2024 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції розглянув справу за його відсутності, не розглянувши клопотання про відкладення розгляду справи. Зазначене унеможливило подання додаткових доказів на підтвердження наявності спору та подання стягувачем документів з недостовірними відомостями, а саме довідку про місце реєстрації заявниці та склад її сім`ї, а отже ОСОБА_2 не підтверджено факт проживання дитини з нею.

Суд апеляційної інстанції, задовольнивши клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, не провів такого засідання, оскільки з`єднання з апеляційним судом не відбулося.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Із касаційної скарги вбачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновку щодо незаконності та неправильності оскаржуваних судових рішень.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

У разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів (частина сьома статті 170 ЦПК України).

Згідно з частиною восьмою статті 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частина четверта, п`ята статті 423 ЦПК України).

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

За змістом наведених правових норм обов`язковими умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Суди повинні розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.

На переконання заявника, нововиявленими обставинами, які не були і не могли бути відомими під час розгляду справи, є те, що ОСОБА_1 не є біологічним батьком дитини на утримання якої суд стягнув з нього аліменти, що підтверджено результатами лабораторного дослідження.

Зазначена справа щодо скасування судового наказу за нововиявленими обставинами переглядалася судами першої та апеляційної інстанцій двічі, суд апеляційної інстанції, скасовуючи 27 червня 2023 року ухвалу місцевого суду від 08 березня 2023 року, якою заява ОСОБА_1 задоволена, а судовий наказ було скасовано, вказав (суд), що додане до заяви лабораторне дослідження не є нововиявленою обставиною, а є новим доказом, оскільки із вказаного документа не вбачається за можливе встановити дату проведення лабораторного дослідження, водночас апеляційний суд встановив, що датою надання на дослідження зразків біологічного матеріалу є 12 січня 2023 року.

Отже, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, під час повторного перегляду справи за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, дійшли правильного висновку, щодо додане заявником до заяви лабораторне дослідження, не є нововиявленою обставиною, а є новим доказом.

Також, суди підставно зауважили, що факт оспорення батьківства може бути встановлено виключно у справі за відповідним позовом батька, поданого у порядку статті 136 Сімейного кодексу України. Саме у межах вказаного провадження відсутність кровного спорідненням між особою, записаною батьком дитини, та дитиною, може бути підтверджено висновком експертизи, проведеної на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

За наведених обставин слід дійти висновку, що на момент подачі заяви ОСОБА_2 про видачу судового наказу та його видачі у грудні 2022 року про стягнення аліментів на утримання дитини, ця вимога, відповідно пункту 4 частини першої статті 161 ЦПК України, була пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).

Довід касаційної скарги, що суд першої інстанції розглянув справу за його відсутності, не розглянувши клопотання про відкладення розгляду справи, що унеможливило подання додаткових доказів на підтвердження наявності спору та подання стягувачем документів з недостовірними відомостями, а саме довідку про місце реєстрації заявниці та склад її сім`ї, Верховний Суд відхиляє, з огляду на таке.

Відповідно до частин першої, другої статті 429 ЦПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами розглядається судом у судовому засіданні протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами. Справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження, у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. У суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Отже, наведена норма права визначає, що у суді першої інстанції, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами розглядається у визначений законом термін (тридцять днів) у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Глава 3 Цивільного процесуального кодексу України не містить застережень та вказівки щодо обов`язкової участі учасників справи під час розгляду заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, водночас обов`язковим дотримання судом правила є повідомлення учасників справи.

Як вбачається зі змісту ухвали Гадяцького районного суду Полтавської області від 09 жовтня 2023 року, ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду його заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, протилежного касаційна скарга не містить.

Щодо сутті клопотання про відкладення розгляду справи та мети його задоволення (спростування інформації, викладеної у довідці про місце реєстрації заявниці та склад її сім`ї), Верховний Суд зазначає таке.

Під ознаки нововиявлених обставин у справі про стягнення аліментів не підпадають такі обставини: факт спільного проживання боржника зі стягувачем та їх дітьми на час подання заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів; факт утримання боржником сім`ї, у тому числі й факт перебування сторін у шлюбі; добровільне надання батьком допомоги та утримання дітей за його рахунок; перешкоджання дружиною у здійсненні ним батьківського обов`язку; наявність невирішеного спору між сторонами щодо місця проживання дітей та участі батьків у їх вихованні.

Аналогічні правові висновки сформовані у постановах Верховного Суду від 19 листопада 2019 року у справі № 359/3012/18,від 18 грудня 2018 року у справі № 264/1739/18, від 17 березня 2023 року у справі № 761/36042/20.

Отже, задоволення клопотання про відкладення розгляду справи з метою спростування певних відомостей не мають правового значення, крім того, про наявність всіх обставин, які заявник вважає нововиявленими, він має зазначити в самій заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, оскільки саме ці обставини та їх належне обґрунтування є підставою для відкриття провадження у справі за заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Можливість (право) подальшого доповнення заяви іншими обставинами, які заявник вважає нововиявленими, правилами Глави 3 Цивільного процесуального кодексу України не передбачено.

Довід касаційної скарги, що суд апеляційної інстанції, задовольнивши клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, не провів такого засідання, оскільки з`єднання з апеляційним судом не відбулося, не впливає на законність оскаржуваних судових рішень щодо суті розглянутого питання (перегляд рішення за нововиявленими обставинами).

За наведених обставин, відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, суди першої та апеляційної інстанцій правильно виходили з того, що наведені заявником підстави та обставини не є нововиявленими у розумінні статті 423 ЦПК України та не можуть бути підставою для перегляду судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Верховний Суд зазначив, що касаційна скарга заявника не містить доводів, які б свідчили про те, що висновки судів першої та апеляційної інстанцій суперечать положенням чинного законодавства.

Додатково потрібно врахувати, що заявник оскаржує в касаційному порядку судові рішенні, ухвалені у малозначній справі, тому й з цих міркувань касаційне оскарження не підлягає відкриттю.

Доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування оскаржуваного судових рішень, оскільки ґрунтуються на незгоді з обставинами, встановленими судами, зводяться до переоцінки судами доказів, що у силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.

Європейський суд з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку про те, що правильність застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм права, не викликає розумних сумнівів, а касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Гадяцького районного суду Полтавської області від 09 жовтня 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 21 лютого 2024 року є необґрунтованою.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Гадяцького районного суду Полтавської області від 09 жовтня 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 21 лютого 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу Гадяцького районного суду Полтавської області від 23 грудня 2022 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. В. Білоконь

О. М. Осіян