Житомирський апеляційний суд
Справа №285/55/22 Головуючий у 1-й інст. Михайловської А.В.
Категорія 36 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Борисюка Р.М.,

за участі секретаря судового засідання Бузган А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі

цивільну справу №285/55/22 за позовом Новоград-Волинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Брониківської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області та Державної екологічної інспекції Поліського округу до Новоград-Волинської районної державної адміністрації та ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 , про визнання незаконним і скасування розпорядження, усунення перешкод у користуванні майном та повернення земельної ділянки водного фонду

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,

на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 03 листопада 2022 року, яке ухвалене під головуванням судді Михайловської А.В у м.Новоград -Волинському,

в с т а н о в и в:

У січні 2022 року керівник Новоград-Волинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Брониківської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області та Державної екологічної інспекції Поліського округу звернувся до суду з позовом до Новоград-Волинської районної державної адміністрації та ОСОБА_1 . Просив: усунути перешкоди власнику Брониківській громаді в особі Брониківської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою з кадастровим номером :01:000:0524, площею 0,1200 га, шляхом визнання незаконним та скасування розпорядження Новоград-Волинської районної державної адміністрації від 14 жовтня 2011 року №942 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва» про затвердження проекту землеустрою та передачу ОСОБА_2 у власність земельну ділянку площею 0,1200 га із кадастровим номером :01:000:0524, для ведення садівництва на території Новороманівської сільської ради Новоград-Волинського району; усунути перешкоди власнику Брониківській громаді в особі Брониківської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою з кадастровим номером :01:000:0524, площею 0,1200 га, шляхом зобов`язання ОСОБА_1 повернути власнику Брониківській громаді в особі Брониківської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0524, площею 0,1200 га; усунути перешкоди власнику Брониківській громаді в особі Брониківської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою з кадастровим номером :01:000:0524, площею 0,1200 га, шляхом зобов`язання ОСОБА_1 винести дерев`яну будівлю та паркан з прибережної захисної смуги на земельній ділянці з кадастровим номером :01:002:0150.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що розпорядженням голови Новоград-Волинської районної державної адміністрації від 14 жовтня 2011 року №942 затверджений проект землеустрою та передано ОСОБА_2 у власність земельну ділянку площею 0,1200 га з кадастровим номером :01:000:0524 для ведення садівництва на території Новороманівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області за межами населеного пункту с. Ужачин. На підставі вищевказаного розпорядження ОСОБА_2 зареєстрував право власності на земельну ділянку та отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №309108. За договором купівлі-продажу від 02 серпня 2019 року ОСОБА_2 продав спірну земельну ділянку ОСОБА_1 . Дії відповідачів викликали значний суспільний резонанс. Так, Новоград-Волинською місцевою прокуратурою розпочато кримінальне провадження за ч.1 ст.366 КК України за фактом службового підроблення при виготовленні технічної документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок, відомості про що внесені до ЄРДР 21 травня 2018 року №0000037. Органом досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні встановлено, що частина земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0524 розташована у прибережній захисній смузі водного об`єкту річки Чорна, що протікає у Новоград-Волинському районі Житомирської області та відноситься до малих річок і має прибережну захисну смугу 25 метрів уздовж урізу води. Оглядом місця події, проведеного 05 листопада 2018 року в межах досудового розслідування кримінального провадження, зафіксовано, що на спірній земельній ділянці у прибережній захисній смузі водного об`єкту річки Чорна розташовані тимчасові дерев`яні будівлі, які огороджені дерев`яним парканом, чим обмежений доступ громадян до загального водокористування. Відстань від дерев`яного паркану до урізу води річки Чорна становить 14 м, що є порушенням вимог ст.ст.88 ВК України, 60 ЗК України, ст.47, п.1 ст.48 Закону України «Про охорону земель». Окрім того, у листі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 30 травня 2019 року №10-6-0ю47-3531/2-19 зазначено, що частина земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0524 розташована у межах прибережної захисної смуги і відстань від її краю до урізу води становить менше 25 метрів, що відображено в акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 29 травня 2019 року №2/ДК/342мп/09/01/19. Також спеціалісти Державної екологічної інспекції Поліського округу в листі від 12 липня 2019 року №2227/2/2-06 вказують на розташування земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0524 у прибережній захисній смузі р.Чорна, що підтверджується актом обстеження земельної ділянки від 03 липня 2019 року, яким засвідчено, що відстань від краю спірної земельної ділянки до узрізу води становить 14 метрів. Прибережні захисні смуги є природоохоронними територіями з режимом обмеженої господарської діяльності, в яких забороняється будівництво будь-яких споруд, розорювання земель, садівництво та городництво тощо. Оскільки спірна земельна ділянка відноситься до земель водного фонду, то відповідно до положень законодавства України вона не може передаватися у приватну власність для будь-яких потреб, в тому числі для ведення садівництва, а тому Новоград-Волинська районна державна адміністрація вийшла за межі наданих повноважень, змінила цільове призначення спірної земельної ділянки, внаслідок чого неправомірно відвела у приватну власність для ведення садівництва земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0524. Отже, розпорядження голови Новоград-Волинської РДА є незаконним та підлягає скасуванню. Земельна ділянка з кадастровим номером :01:000:0524 наразі зареєстрована на праві власності за відповідачем ОСОБА_1 , але її частина, а саме: прибережна захисна смуга, не може перебувати у приватній власності, а тому права Брониківської територіальної громади підлягають захисту шляхом зобов`язання ОСОБА_1 повернути прибережну захисну смугу до комунальної власності. Оскільки земельна ділянка сформована, як об`єкт цивільних прав, має кадастровий номер :01:000:0524, не розділена на прибережну захисну смугу та землі для садівництва, то вона має бути вся, площею 0,1200 га, повернута до комунальної власності. Відповідачі не мали перешкод у доступі до законодавства й у силу зовнішніх, об`єктивних, явних і видимих природних ознак спірної земельної ділянки, проявивши обачність, могли і повинні були знати про те, що ділянка перебуває у межах прибережної захисної смуги, а тому земельна ділянка вибула з володіння держави з порушенням вимог закону, що ставить добросовісність останніх під час набуття земельної ділянки у власність під обґрунтований сумнів. Окрім того, позов про повернення земельної ділянки водного фонду із приватної власності у державну власність становить суспільний інтерес, оскільки український народ фактично розпорядженням голови Новоград-Волинської районної державної адміністрації позбавлений можливості володіти, користуватися та розпоряджатися землями водного фонду. Відповідно до частини третьої ст.61 ЗК України об`єкти, що знаходяться у прибережній захисній смузі, можуть експлуатуватися та мати відповідні під`їзні шляхи, якщо при цьому не порушується її режим. Не придатні для експлуатації споруди, а також ті, що не відповідають встановленим режимам господарювання, підлягають винесенню з прибережних захисних смуг. За таких обставин, паркан та дерев`яна будівля, які наявні на спірній земельній ділянці, підлягають винесенню за межі прибережної захисної смуги. Державна екологічна інспекція Поліського округу просить органи прокуратури вирішити питання про вжиття заходів представницького характеру до поновлення порушених інтересів держави в судовому порядку, шляхом подачі відповідного позову. Якщо компетентний орган протягом розумного строку самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом на користь підтвердження судом підстав для представництва органами прокуратури.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 03 листопада 2022 року позов задоволений. Усунуті перешкоди власнику Брониківській сільській раді Новоград-Волинського району Житомирської області у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою з кадастровим номером :01:000:0524, площею 0,1200 га, шляхом визнання незаконним та скасування розпорядження Новоград-Волинської районної державної адміністрації від 14 жовтня 2011 року №942 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва» про затвердження проекту землеустрою та передачу ОСОБА_2 у власність земельну ділянку площею 0,1200 га із кадастровим номером :01:000:0524, для ведення садівництва на території Новороманівської сільської ради Новоград-Волинського району. Усунуті перешкоди власнику Брониківській сільській раді Новоград-Волинського району Житомирської області у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою з кадастровим номером :01:000:0524, площею 0,1200 га, шляхом зобов`язання ОСОБА_1 повернути власнику Брониківській сільській раді Новоград-Волинського району Житомирської області земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0524, площею 0,1200 га. Усунуті перешкоди власнику Брониківській сільській раді Новоград-Волинського району Житомирської області у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою з кадастровим номером :01:000:0524, площею 0,1200 га, шляхом зобов`язання ОСОБА_1 винести дерев`яну будівлю та паркан із прибережної захисної смуги на земельній ділянці з кадастровим номером :01:002:0150. Стягнуто з Новоград-Волинської районної державної адміністрації Житомирської області та ОСОБА_1 на користь прокуратури Житомирської області судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 4 621,71 грн у дольовому порядку, тобто по 2 310,86 грн із кожного.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Демчик Н.О. подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Доводи апеляційної скарги аргументовані тим, що рішення не містить обґрунтування висновку суду щодо приналежності спірної земельної ділянки до прибережної захисної смуги водного об`єкту річки Чорної, не обґрунтований правовий статус спірної земельної ділянки та її цільове призначення на момент передачі у власність ОСОБА_2 . Також не врахований та не досліджений проєкт із землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки площею 0,1200 га, яка передавалася у власність ОСОБА_2 : наявність вихідних даних земельно-кадастрової документації, висновків санітарно-епідеміологічної служби тощо. Прокурором належними та допустимими доказами не доведено, що станом на дату прийняття оскаржуваного розпорядження спірна земельна ділянка відносилася до земель водного фонду, а тому не могла бути передана у приватну власність ОСОБА_2 . При виготовленні проєкту із землеустрою спірної земельної ділянки використовувалася вихідна земельно-кадастрова документація, де відображені відомості про ділянку землекористувача, в якій вказана категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, цільове використання землі: землі запасу. Отже, спірна земельна ділянка на момент її виділення у власність ОСОБА_2 не входила до прибережної смуги річки Чорна та не відносилася до земель водного фонду. Крім того, 29 вересня 2020 року за результатами розгляду матеріалів досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000037 від 21 травня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, винесена постанова про закриття кримінального провадження, а тому відсутні докази, які б вказували на наявність «суспільного» інтересу та не визначено жодного критерію для втручання держави у право ОСОБА_1 на мирне володіння майном. Суд першої інстанції при розгляді спору послався на висновки Верховного Суду в постановах від 09 грудня 2020 року в справі №676/2332/18, від 07 грудня 2020 року в справі №372/3089/18, від 09 грудня 2020 року в справі №676/190/18, у яких встановлені інші обставини. Крім того в позові не наведено та судом не з`ясовано підстав для представництва прокуратурою інтересів Брониківської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області. Наголошується на тому, що керівник прокуратури не має правових підстав для звернення до суду в інтересах держави в особі Брониківської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, оскільки розпорядником земельної ділянки водного фонду є Новоград-Волинська районна державна адміністрація.

У відзиві на апеляційну скаргу керівник Звягельської окружної прокуратури просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Посилається, зокрема на те, що матеріалами справи доведено розташування спірної земельної ділянки у межах прибережної захисної смуги р.Чорна на відстані 15-16 метрів від узрізу води та ця земельна ділянка в силу закону відноситься до земель водного фонду, на які поширюється імперативна заборона на передання їх у приватну власність. Окрім того, висновок експертизи від 10 серпня 2022 року №525/22 не відповідає вимогам ст.106 ЦПК України, оскільки не містить зазначення, що підготовлений для подання до суду. Також відповідачем не надано доказів, які б спростували результати замірів, проведених ГУ Держгеокадастром у Житомирській області та відображених у акті від 29 травня 2019 року, та доказів знаходження спірної земельної ділянки за межами прибережної захисної смуги. Докази проведення днопоглиблювальних робіт та/або проведенню робіт по розширенню русла р.Чорна та можливості дамби (гідротехнічної споруди) впливати на ширину русла річки, які подані до суду апеляційної інстанції (нові докази), а також листи Брониківської сільської ради не є допустимими доказами, оскільки такі питання на дослідження акредитованого експерта не виносилися, а Брониківська сільська рада не є органом, який уповноважений надавати експертні висновки. Письмові докази, подані до суду першої та апеляційної інстанції, мають бути залишені без розгляду, оскільки вони подані з порушенням процесуального законодавства. Посилання на справу №285/3485/20 безпідставне, оскільки у тій справі інший предмет спору - земельна ділянка з кадастровим номером :01:000:0525. Доводи апеляційної скарги відносно того, що відсутність реєстрації обтяжень щодо спірної земельної ділянки підтверджує факт її знаходження поза межами прибережної захисної смуги безпідставні. Відсутність складу злочину в діях посадових осіб відділу Держгеокадастру у Новоград-Волинському районі не підтверджує законності набуття спірної земельної ділянки у власність. Констатовано, що практика Верховного Суду, що була використана судом першої інстанції при розгляді цього спору, є релевантною. Позов обґрунтовано заявлено в інтересах Брониківської сільської ради, оскільки з 27 травня 2021 року набули чинності зміни до ЗК України, у тому числі до п.24 розділу Х Перехідних положень, відповідно до яких, землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад. За таких обставин, починаючи з 27 травня 2021 року права та обов`язки щодо розпорядження земельною ділянкою з кадастровим номером :01:000:0524 перейшли до Брониківської сільської ради, яка є належним органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Реалізація правомочностей щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, у тому числі спірною земельною ділянкою, належить органу місцевого самоврядування, яким у спірних правовідносинах є Брониківська сільська рада.

Інші учасники справи відзиву на апеляційну скаргу не подали. За змістом частини третьої ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу від інших учасників справи не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Демчик Н.О. апеляційну скаргу підтримала та просить її задовольнити, рішення суду першої інстанції - скасувати та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. При цьому пояснила, що спірна земельна ділянка з кадастровим номером :01:000:0524 межує із земельною ділянкою з кадастром номером :01:000:0525, а та, у свою чергу, межує із земельною ділянкою з кадастром номером :01:000:0527. Всі три земельні ділянки знаходяться поряд та «виходять» до берега річки Чорна. Аналогічні позови прокуратури щодо двох останніх земельних ділянок у справах №№285/3485/20, 285/3484/20 Верховним Судом вже переглянуті. Обставини, встановлені у цих справах, у яких прокуратурі у задоволенні позовів відмовлено, мають преюдиційне значення для розгляду й цього спору.

Прокурор щодо задоволення апеляційної скарги заперечила, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. При цьому пояснила, що у позовній заяві у позовній вимозі про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом зобов`язання ОСОБА_1 винести дерев`яну будівлю та паркан з прибережної захисною смуги допущена помилка у кадастровому номері земельної ділянки. Прокуратура просить винести дерев`яну будівлю та паркан на земельній ділянці з кадастровим номером :01:000:0524, а не на земельній ділянці з кадастровим номером :01:002:0150, як помилково заначено у позовній заяві. Частина земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0524 знаходиться в межах прибережної захисної смуги р.Чорна. Спірна земельна ділянка не могла бути передана у приватну власність, а докази, які додані до апеляційної скарги, прийнятими бути не можуть.

Представники позивачів Брониківської сільської ради та Державної екологічної інспекції Поліського округу, а також відповідача Новоград-Волинської районної державної адміністрації до суду не з`явилися. Юридичні особи про дату, час і місце розгляду справи повідомлені шляхом надіслання судових повісток до електронних кабінетів (а.с.163-166 т.2). Третій особі ОСОБА_2 судова повістка вручена, що підтверджується рекомендованим повідомленням (а.с.167 т.2). Юридичні особи про причини неявки своїх представників, а також третя особа про причину своєї неявки суд не повідомили. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. За положеннями частини другої ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи позов у повному обсязі, суд першої інстанції виходив із того, що спірна земельна ділянка площею 0,1200 га з кадастровим номером :01:000:0524 із цільовим призначенням для ведення садівництва на території Новороманівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області за межами населеного пункту с.Ужачин належить до власності територіальної громади Новоград-Волинського району Житомирської області та знаходиться у межах прибережної захисної смуги водного об`єкту річки Чорна, яка згідно з класифікації є малою. Оскільки спірна земельна ділянка відноситься до земель водного фонду, тобто належить та належала до земель, на які поширюється чітка заборона на передання їх у приватну власність, тому позовні вимоги прокурора про визнання незаконним та скасування розпорядження РДА щодо затвердження проєкту землеустрою та передачу ОСОБА_2 у власність земельної ділянки є обґрунтованими та підлягають задоволенню, що є ефективним способом захисту, оскільки усуває стан юридичної невизначеності щодо цільового призначення земельної ділянки. Заняття земельної ділянки водного фонду з порушенням ЗК України та ВК України треба розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади. У такому разі позовну вимогу про зобов`язання повернути земельну ділянку слід розглядати як негаторний позов, який можна заявити упродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки водного фонду. До спірних правовідносин підлягають застосуванню положення ст.391 ЦК України та частини другої ст.152 ЗК України. За наявності суспільного інтересу в поверненні спірної земельної ділянки до власності держави, зокрема, підвищеного інтересу громадськості до збереження прибережної захисної смуги річки Чорна, такі дії прокурора є виправданими. Юридична кваліфікація позовної вимоги про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом зобов`язання ОСОБА_1 повернути власнику Брониківській сільській раді Новоград-Волинського району Житомирської області земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0524 та шляхом зобов`язання ОСОБА_1 винеси дерев`яну будівлю та паркан з прибережної захисної смуги на земельній ділянці з кадастровим номером :01:002:0150, яка відноситься до земель водного фонду як вимоги, до якої слід застосовувати положення ст.391 ЦК України є правильним та має бути застосована під час вирішення цього позову. Позовну вимогу про зобов`язання повернення земельної ділянки слід розглядати як негаторний позов, який може бути пред`явлений протягом всього строку порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки водного фонду, а тому позивачем строк позовної давності не порушений. Разом із тим, суд першої інстанції своїм рішенням зобов`язав відповідача ОСОБА_1 винести дерев`яну будівлю та паркан із прибережної захисної смуги на земельній ділянці з кадастровим номером :01:002:0150.

Колегія суддів апеляційного не може повністю погодитися із висновками суду першої інстанції з таких мотивів.

Із матеріалів справи вбачається та судом установлено, що за заявою ОСОБА_2 розпорядженням голови Новоград-Волинської районної державної адміністрації Житомирської області від 23 грудня 2010 року №1361 наданий дозвіл на виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,1200 га, у власність для ведення садівництва на території Новороманівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області (а.с.36 зворот т.1).

Приватне підприємство «Амалком» на замовлення ОСОБА_2 виготовило проєкт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Розпорядженням голови Новоград-Волинської районної державної адміністрації Житомирської області від 14 жовтня 2011 року №942 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва» затверджений проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано ОСОБА_2 у власність земельну ділянку площею 0,1200 га з кадастровим номером :01:000:0524 для ведення садівництва на території Новороманівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області (а.с.54 т.1).

На підставі вищевказаного розпорядження ОСОБА_2 зареєстрував право власності на зазначену земельну ділянку та отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №309108.

За договором купівлі-продажу від 02 серпня 2019 року ОСОБА_2 продав ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,1200 га, розташовану на території Новороманівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, передану для ведення садівництва з кадастровим номером :01:000:0524.

21 травня 2018 року зареєстровано кримінальне провадження №0000037 на підставі внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч.1 ст.366 КК України, відповідно до якого, посадові особи Управління Держкомзему у Новоград-Волинському районі, під час розробки громадянами проєктів із землеустрою щодо відведення земель на території Новороманівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області (поза межами населеного пункту) у приватну власність, видали неправдиві довідки з державної статистичної звітності, у зв`язку з чим до приватної власності громадян передані земельні ділянки, які включають в себе землі водного фонду.

У листі Новоград-Волинського міжрайонного управління водного господарства Державного агентства водних ресурсів України від 18 грудня 2018 року №03-472 зазначено, що за даними картографічних матеріалів річка Чорна протікає у Новоград-Волинському районі Житомирської області. Паспорта на цей водний об`єкт немає. Довжина річки приблизно 10 км. Згідно із класифікацією річок річка Чорна належить до малих річок (а.с.68 т.1).

Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області у листі від 30 травня 2019 року №10-6-0.47-3531/2-19 зазначило, що за межами с. Ужачин Новороманівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, біля річки Чорна, розташована земельна ділянка сільськогосподарського призначення з цільовим призначенням для ведення садівництва (кадастровий номер :01:000:0524) площею 0,1200 га, яка відповідно до розпорядження голови Новоград-Волинської районної державної адміністрації від 14 жовтня 2011 року №942 була надана ОСОБА_2 та виданий державний акт на право власності на земельну ділянку (серія ЯМ №309108), який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №01305 від 16 січня 2012 року. Порушень земельного законодавства при наданні даної земельної ділянки у власність ОСОБА_2 не встановлено. Також встановлено, що земельна ділянка ОСОБА_2 не використовується, вкрита трав`янистим покривом та на який побудований дерев`яний будинок розміром 9х9 метрів. Дана земельна ділянка частково загороджена дерев`яним парканом, де відстань до зрізу води річки Чорна становить 16,51 метри, що є порушенням пункту «а» частини другої ст.60 ЗК України (а.с.70-71 т.1).

Державна екологічна інспекція Поліського округу в листі від 12 липня 2019 року №227/2/2-06 зазначила, що за результатами перевірки дотримання вимог земельного, водного та природоохоронного законодавства при використанні земельних ділянок на території Новороманівської сільської ради Новоград-Волинського району встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:000:0524 із цільовим призначенням для ведення садівництва, з урахуванням вимог ст.60 ЗК України, ст.88 ВК України, частково розташована у прибережній захисній смузі водного об`єкту річки Чорна. Ці обставини встановлені в акті обстеження земельної ділянки від 03 липня 2019 року, де також зазначено, що відстань від дерев`яного паркану до урізу води становить 14 м.

Згідно з висновком експерта за результатами земельно-технічної експертизи від 26 червня 2020 року, яка додана органами прокуратури до позовної заяви, земельна ділянка з кадастровим номером :01:000:0524 площею 0,1200 га повністю відноситься до земель сільськогосподарського призначення; координати поворотних точок (кутів) фактичних меж земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0524 площею 0,1200 га відповідають межам та координатам, зазначеним у проєкті землеустрою; земельна ділянка з кадастровим номером :01:000:0524 площею 0,1200 га на момент передачі у власність ОСОБА_2 не належала до земель водного фонду України.

Відповідно до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 для ведення садівництва, який містить висновок Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Житомирській області №3258/В-6/1-4-1645, земельна ділянка знаходиться за межами водоохоронних, зон прибережних смуг водних об`єктів, заплав річок (проєкт землеустрою погоджений, а.с.49 зворот 50 т.1).

Також у зазначеному проєкті землеустрою є висновок Новоград-Волинської санітарно-епідеміологічної станції від 18 березня 2011 року №49, у якому зазначено, що відстань земельної ділянки до річки Чорна, водоохоронна зона якої 25 м, становить 30 м (а.с.50 ворот-51 т.1).

Земельні ділянки з кадастровим номерами :01:000:0524 та :01:000:0525 знаходяться у одному масиві та межують.

У оприлюдненій постанові Верховного Суду від 10 листопада 2022 року в справі №285/3485/20, де предметом спору була земельна ділянка з кадастровим номером :01:000:0525, встановлено, що постановою від 29 вересня 2020 року слідчий СВ Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області закрив кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 травня 2018 року за №0000037, у зв`язку з відсутністю в діяннях посадових осіб Управління Держкомзему у Новоград-Волинському районі складу кримінального правопорушення, оскільки земельні ділянки, в тому числі земельна ділянка з кадастровим номером :01:000:0525 площею 0,1200 га на момент передачі у власність громадян не належала до земель водного фонду України (а.с.125 т.1).

Також вищевказаною постановою Верховного Суду встановлена обставина, що на річці Чорна розташована гідротехнічна споруда - дамба та на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 26 грудня 2013 року між Новороманівською сільською радою Новоград-Волинського району Житомирської області та ОСОБА_2 , останній набув право власності на гідротехнічну споруду - дамбу, яка розташована в с. Ужачин.

До продажу гідротехнічної споруди - дамби, Новороманівською сільською радою Новоград-Волинського району Житомирської області 12 грудня 2011 року підписаний акт виконаних робіт із КП «Житомирводпроєкт» на поліпшення екологічного стану річки Чорна. Відповідно до договору від 11 жовтня 2011 року №6103 на річці Чорна проводилися заходи з покрашення екологічного стану річки Чорна, у тому числі днопоглиблювальні роботи, у період жовтень-грудень 2011 року.

Відповідно до частин першої-третьої ст.116 ЗК України(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно з частинами першою, другою та четвертою ст.118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Відповідний орган місцевого самоврядування або орган виконавчої влади в місячний термін розглядає клопотання і надає дозвіл підприємствам, установам та організаціям на розробку проєкту приватизації земель.

У частині шостій ст.118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву про вибір місця розташування земельної ділянки до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки.

Відповідно до частин восьмої, дев`ятої ст.118 ЗК України розроблений проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки подається Комісії з розгляду питань, пов`язаних з погодженням документації із землеустрою, яка протягом трьох тижнів з дня одержання проєкту надає відповідному органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування свій висновок щодо погодження проєкту або відмови у його погодженні. Рада міністрів Автономної Республіки Крим, районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у двотижневий строк з дня отримання погодженого проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Згідно з частиною третьою ст.122 ЗК України районні державні адміністрації на їх території передають земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для сільськогосподарського використання; ведення водного господарства, крім випадків, передбачених частиною сьомою цієї статті; будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо) з урахуванням вимог частини шостої цієї статті, крім випадків, визначених частиною сьомою цієї статті.

За змістом ст.19 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: землі сільськогосподарського призначення; землі житлової та громадської забудови; землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; землі оздоровчого призначення; землі рекреаційного призначення; землі історико-культурного призначення; землі лісогосподарського призначення; землі водного фонду; землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

У частинах першій, другій ст.59 ЗК України передбачено, що землі водного фонду можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Громадянам та юридичним особам за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть безоплатно передаватись у власність замкнені природні водойми (загальною площею до 3 гектарів). Власники на своїх земельних ділянках можуть у встановленому порядку створювати рибогосподарські, протиерозійні та інші штучні водойми.

Відповідно до частини першої ст.58 ЗК України до земель водного фонду належать землі, зайняті морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами; прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів.

Згідно з пунктом «а» частини другої та частиною третьою ст.60 ЗК України прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менш як 3 гектари - 25 метрів. Прибережні захисні смуги встановлюються за окремими проєктами землеустрою. Межі встановлених прибережних захисних смуг і пляжних зон зазначаються в документації з землеустрою, кадастрових планах земельних ділянок, а також у містобудівній документації.

У пункті «ґ» частини третьої ст.83 ЗК України зазначено, що до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі водного фонду, крім випадків, визначених цим Кодексом.

До земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі водного фонду, крім випадків, визначених цим Кодексом (пункт «д» частини четвертої ст.84 ЗК України).

При розгляді даного спору суду належить надати правову оцінку розпорядженню голови Новоград-Волинської районної державної адміністрації від 14 жовтня 2011 року №942 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва», яким затверджений проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано ОСОБА_2 у власність земельну ділянку площею 0,1200 га з кадастровим номером :01:000:0524 для ведення садівництва на території Новороманівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області за межами населеного пункту с.Ужачин.

Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст.89 ЦПК України).

Позовна вимога про визнання незаконним та скасування розпорядження голови Новоград-Волинської районної державної адміністрації Житомирської області від 14 жовтня 2011 року №942 обґрунтована тим, що спірна земельна ділянка належить до земель водного фонду, оскільки відстань до урізу води річки Чорна становить менше 25 м, що підтверджується листом Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 30 травня 2019 року та відстань від краю земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0524 до урізу води становить 14 метрів, що підтверджується актом обстеження земельної ділянки від 03 липня 2019 року і встановлено, що ця земельна ділянка частково розміщена у прибережній захисній смузі водного об`єкту р. Чорна, що підтверджується листом Державної екологічної інспекції Поліського округу від 12 липня 2019 року №2227/2/2-06.

Водночас, при розгляді спору, суд першої інстанцій не врахував, що для визнання незаконним розпорядження голови районної державної адміністрації, зокрема щодо приватизації земельної ділянки, обов`язковою умовою є те, щоб порушення вимог законодавства існувало саме на час прийняття оспорюваного розпорядження.

На момент же передачі спірної земельної ділянки у власність ОСОБА_2 ділянка з кадастровим номером :01:000:0524 не належала до земель водного фонду України, що підтверджується такими доказами.

Так, у проєкті землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 для ведення садівництва, міститься висновок Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Житомирській області №3258/В-6/1-4-1645, згідно з яким земельна ділянка знаходиться за межами водоохоронних, зон прибережних смуг водних об`єктів, заплав річок.

Також у вищевказаному проєкті землеустрою є висновок Новоград-Волинської санітарно-епідеміологічної станції від 18 березня 2011 року №49, у якому зазначено, що відстань земельної ділянки до річки Чорна, водоохоронна зона якої складає 25 м, становить 30 м.

Постановою слідчого СВ Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області від 29 вересня 2020 року про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діяннях посадових осіб управління Держкомзему у Новоград-Волинському районі складу кримінального правопорушення, оскільки земельні ділянки, в тому числі земельна ділянка з кадастровим номером :01:000:0524, площею 0,1200 га, на момент передачі у власність громадян не належали до земель водного фонду України (а.с.125 т.1).

Також у листі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 30 травня 2019 року зазначено, що при наданні спірної земельної ділянки у власність ОСОБА_2 земельне законодавство не порушено.

Разом із тим, проміри земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0524 площею 0,1200 га, що відображені у листі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 30 травня 2019 року, здійснені не у меженний період, хоча пункт «а» частини другої ст.60 ЗК України передбачає встановлювати захисні смуги по берегах річок уздовж урізу води саме у меженний період, коли найменший рівень води у річці, а загальновідомі обставини, що у травні місяці у річках не може бути найменший рівень води, а тому погрішності щодо визначення прибережної захисної смуги навіть станом на 2019 рік очевидні.

Окрім того, при виготовленні проєкту землеустрою використовувалася вихідна земельно-кадастрова документація, де категорії земель землі сільськогосподарського призначення.

Із постанови Верховного Суду від 10 листопада 2022 року в справі №285/3485/20 при досліджені обставин щодо земельної ділянки з кадастром номером :01:000:0525, яка знаходиться поряд із земельною ділянкою з кадастром номером :01:000:0524, слідує, що річка Чорна має гідротехнічні споруди, поліпшення яких могло призвести до порушення допустимої відстані розміщення земельної ділянки до урізу води річки Чорна. Зазначені обставини підтверджені показаннями свідка ОСОБА_3 , спеціаліста у галузі водного господарства, виконуючого обов`язки начальника Новоград-Волинської дільниці Басейнового управління водних ресурсів р.Прип`ять, який зазначив, що наявність на річках гідротехнічних споруд впливає на розширення земель водного фонду по обидва береги, а також свідка ОСОБА_4 , експерта Житомирського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, який зазначив, що річка Чорна має гідротехнічні споруди та їхнє поліпшення впливає на розширення річки.

Обставини щодо наявності гідротехнічної споруди на річці Чорна впливають, як на земельну ділянку з кадастром номером :01:000:0525, так і на земельну ділянку з кадастром номером :01:000:0524, яка знаходиться поряд та межує, а тому дуже близьке місце розташування цих земельних ділянок обумовлює вплив на них гідротехнічної споруди - дамби, що тягне зміну урізу води та, як наслідок, - прибережної захисної смуги річки. Оскільки річка Чорна має гідротехнічні споруди, то проведені поліпшення могли призвести до порушення допустимої відстані розміщення спірної земельної ділянки до урізу води річки Чорна на 8,49 м після прийняття у 2011 році оскарженого розпорядження, коли на час перевірки сплинуло більш як сім років (2019 рік).

Доказуванню підлягає обставина порушення органом виконавчої влади вимог законодавства, чинного на час прийняття оскарженого рішення. Проте, прокурор не довів віднесення спірної земельної ділянки на момент її передачі у приватну власність до складу земель водного фонду, зокрема розташування ділянки на відстані менш ніж 25 м від урізу води річки Чорна, що доводить відмінність фактичних обставин цієї справи та справ, наведених судом першої інстанції у своєму рішенні, в яких суди встановили віднесення земельних ділянок до земель водного фонду на момент ухвалення оспорюваних рішень, тому висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у рішенні суду першої інстанції, не є релевантними до спірних правовідносин.

Із огляду на докази, які викладені вище, позивач не надав суду беззаперечних належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження тих обставини, що на час прийняття розпорядження головою Новоград-Волинської районної державної адміністрації Житомирської області від 14 жовтня 2011 року №942, яким затверджено проєкт землеустрою та передано ОСОБА_2 у власність земельну ділянку площею 0,1200 га з кадастровим номером :01:000:0524, ця земельна ділянка належала до земель водного фонду, а не до категорії земель сільськогосподарського призначення та що на той час входила до прибережної захисної смуги річки Чорна і накладалася на прибережну захисну смугу, яка існувала на час прийняття розпорядження на відстані 25 м від урізу води.

При цьому, суд апеляційної інстанції не ґрунтує своїх висновків на висновку експерта за результатами проведення земельно-технічного дослідження від 10 серпня 2022 року №525/22, за яким координати поворотних точок (кутів) меж земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0524, які містяться в базі Державного земельного кадастру відповідають межам та координатам зазначеним у проєкті землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки ОСОБА_2 та відповідно до відомостей, наявних у проєкті землеустрою, на підставі якого сформована земельна ділянка з кадастровим номером :01:000:0524 площею 0,1200 га, на момент її передачі у власність до земель водного фонду не відносилася, належала до категорії земель сільськогосподарського призначення та не входила до прибережної захисної смуги р. Чорна, приймаючи до уваги, що у висновку всупереч положень ст.106 ЦПК України не зазначено, що він підготовлений для подання до суду. Також колегія суддів апеляційного суду не ґрунтує своїх висновків і на підставі доданих до апеляційної скарги листів Брониківської сільської ради від 10 вересня 2021 року №34, актів виконаних у 2011 році робіт та ксерокопії договору купівлі-продажу гідроспоруди дамби від 02 серпня 2019 року, оскільки не встановлені виняткові випадки, які б дозволяли суду апеляційної інстанції прийняти ці докази у порядку частини третьої ст.367 ЦПК України.

Разом із тим, апеляційний суд ураховує висновки Верховного Суду, висловлені у оприлюдненій постанові від 19 лютого 2024 року в аналогічній справі №285/3484/20. Ця справа стосується земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0527, яка є суміжною із земельною ділянкою з кадастровим номером :01:000:0525, яка у свою чергу є суміжною із спірною земельною ділянкою з кадастровим номером :01:000:0524. Усі три земельні ділянки знаходять поряд та «виходять» до узрізу води річки Чорна.

Так, у постанові від 19 лютого 2024 року в справі №285/3484/20 Верховний Суд виснував, що «Позовна вимога про визнання незаконним та скасування розпорядження голови Новоград-Волинської РДА Житомирської області від 20 грудня 2011 року №1207 обґрунтована тим, що спірна земельна ділянка належить до земель водного фонду, оскільки відстань до урізу води річки Чорна становить 17,36 м, що підтверджується актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 29 травня 2019 року та листом Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 30 травня 2019 року. Окрім того, держінспекторами з охорони навколишнього природного середовища Поліського округу 03 липня 2019 року проведено обстеження, зокрема земельних ділянок із кадастровими номерами :01:000:0527 та :01:000:0525 із цільовим призначенням для ведення садівництва та встановлено, що ці земельні ділянки частково розміщені в прибережній захисній смузі водного об`єкту річки Чорна, що підтверджується листом Державної екологічної інспекції Поліського округу від 12 липня 2019 року № 2227/2/2-06. Водночас суд апеляційної інстанції правильно врахував, що для визнання незаконними рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, зокрема щодо приватизації земельних ділянок, обов`язковою умовою є те, щоб порушення вимог законодавства існувало саме на час прийняття оспорюваних рішень. У справі, що переглядається, апеляційний суд встановив, що на момент передачі спірної земельної ділянки у власність ОСОБА_2 ділянка з кадастровим номером :01:000:0527 не належала до земель водного фонду України, що підтверджується такими доказами: у проєкті землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 для ведення садівництва, міститься висновок Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Житомирській області від 07 квітня 2011 року, згідно з яким земельна ділянка знаходиться за межами водоохоронних, зон прибережних смуг водних об`єктів, заплав річок; у висновку Новоград-Волинської санітарно-епідеміологічної станції від 05 березня 2011 року №47 зазначено, що відстань земельної ділянки до річки Чорна, водоохоронна зона якої складає 25 м, становить 35 м; постановою слідчого СВ Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області від 29 вересня 2020 року про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діяннях посадових осіб управління Держкомзему у Новоград-Волинському районі складу кримінального правопорушення, оскільки земельні ділянки, в тому числі земельна ділянка з кадастровим номером :01:000:0527, площею 0,1200 га, на момент передачі у власність громадян не належали до земель водного фонду України; в акті Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 29 травня 2019 року зазначено, що при наданні спірної земельної ділянки у власність ОСОБА_2 земельне законодавство не порушено; проміри земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0527 площею 0,1200 га, що зафіксовані інспекторами в акті Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 29 травня 2019 року, здійснені не у меженний період, хоча пункт «а» частини другої статті 60 ЗК України передбачає встановлювати захисні смуги по берегах річок уздовж урізу води саме у меженний період, коли найменший рівень води у річці, а загальновідомі обставини, що у травні місяці у річках не може бути найменший рівень води, а тому погрішності щодо визначення прибережної захисної смуги навіть станом на 2019 рік очевидні; при виготовленні проєкту землеустрою використовувалася вихідна земельно-кадастрова документація, де категорії земель - землі сільськогосподарського призначення, цільове використання землі - землі запасу. Разом з тим, у постанові Верховного Суду від 10 листопада 2022 року у справі № 285/3485/20 при досліджені обставин щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0525, яка знаходиться поряд із земельною ділянкою з кадастром номером :01:000:0527, зазначено, що річка Чорна має гідротехнічні споруди, поліпшення яких могло призвести до порушення допустимої відстані розміщення земельної ділянки до урізу води річки Чорна. Зазначені обставини підтверджені показаннями свідка ОСОБА_4 , спеціаліста у галузі водного господарства, виконуючого обов`язки начальника Новоград-Волинської дільниці Басейнового управління водних ресурсів р. Прип`ять, який зазначив, що наявність на річках гідротехнічних споруд впливає на розширення земель водного фонду по обидва береги, а також свідка ОСОБА_5 , експерта Житомирського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, який зазначив, що річка Чорна має гідротехнічні споруди та їхнє поліпшення впливає на розширення річки. Вказані обставини щодо наявності гідротехнічної споруди на річці Чорна впливають, як на земельну ділянку з кадастром номером :01:000:0525, так і на земельну ділянку з кадастром номером :01:000:0527, яка знаходиться поряд та межує, а тому дуже близьке місцерозташування цих земельних ділянок обумовлює вплив на них гідротехнічної споруди - дамби, що тягне зміну урізу води та, як наслідок, - прибережної захисної смуги річки. Оскільки річка Чорна має гідротехнічні споруди, то проведені поліпшення могли призвести до порушення допустимої відстані розміщення спірної земельної ділянки до урізу води річки Чорна на 7,64 м після прийняття у 2011 році оспорюваного розпорядження, коли на час перевірки сплинуло більш як сім років (2019 рік). З урахуванням викладеного апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач не надав до суду належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження тієї обставини, що на час прийняття розпорядження Новоград-Волинської РДА Житомирської області від 20 грудня 2011 року № 1207 про затвердження проєкту землеустрою та передачу ОСОБА_2 у власність земельної ділянки площею 0,1200 га з кадастровим номером :01:000:0527 для ведення садівництва на території Новороманівської сільської ради Новоград-Волинського району, ця земельна ділянка належала до земель водного фонду. Оскільки розпорядження органу державної влади відповідає законодавству, тому відповідач як добросовісний власник не може бути судом зобов`язаний повернути державі спірну земельну ділянку. Безпідставними є доводи касаційної скарги, що апеляційний суд не врахував висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі №359/3373/16-ц, від 15 вересня 2020 року у справі №469/1044/17, Верховного Суду від 16 лютого 2022 року у справі №442/2569/18, від 27 липня 2021 року у справі №357/4897/20, оскільки у справі, яка переглядається, позивач не довів віднесення спірної земельної ділянки на момент її передачі у приватну власність до складу земель водного фонду, зокрема розташування ділянки на відстані менше ніж 25 м від урізу води річки Чорна, що відрізняє фактичні обставини цієї справи та справ, наведених заявником в касаційній скарзі».

Отже, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що розпорядження голови Новоград-Волинської районної державної адміністрації від 14 жовтня 2011 року №942 є незаконним, оскільки докази, які б беззаперечно підтверджували порушення районною державною адміністрацією норм земельного та водного законодавства на час його прийняття, в матеріалах справи відсутні.

Оскільки розпорядження органу державної влади відповідає національному закону, то потягнуло юридичні наслідки, на які спрямоване, а тому відповідач ОСОБА_1 , як кінцевий власник, не може бути судом зобов`язаний повернути державі спірну земельну ділянку.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша ст.321 ЦК України).

Таке втручання у право мирного володіння майном буде розглядатися як порушення ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, й інтересами особи, яка зазнала такого втручання. Отже, має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Справедливий баланс не буде дотриманий, якщо особа-добросовісний набувач внаслідок втручання в її право власності понесе індивідуальний і надмірний тягар, зокрема, якщо не буде надана обґрунтована компенсація чи інший вид належного відшкодування у зв`язку з позбавленням права на майно.

Водночас, станом на час звернення прокурора із цим позовом порівняно з 2011 роком змінився зріз води та, як наслідок, - прибережна захисна смуга річки Чорна. За даними Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області відстань від дерев`яного паркану до зрізу води річки Чорна становить 16,51 метри, а за даними Державної екологічної інспекції Поліського округу відстань від дерев`яного паркану до урізу води становить 14 метрів. За жодних обставин, наразі відстань від дерев`яного паркану до урізу води менше ніж 25 мерів.

Як вже зазначалося вище, відповідно до ст.60 ЗК України та ст.88 ВК України прибережні захисні смуги встановлюються по обидва береги річок уздовж зрізу води (у меженний період) шириною: для малих річок 25 метрів. Прибережна захисна смуга це частина водоохоронної зони визначеної законодавством ширини вздовж річки, на якій встановлено особливий режим. Нормами частини третьої ст.61 ЗУ України передбачають, що не придатні для експлуатації споруди, а також ті, що не відповідають встановленим режимам господарювання, підлягають винесенню з прибережної захисних смуг. За положеннями частини п`ятої цієї ж ст.61 ЗК України, у прибережних захисних смугах забороняється влаштування огорож або інших конструкцій, що перешкоджають доступу громадян до берегів річок. Із метою дотримання справедливого балансу між суспільними потребами громадян у доступі до берега річки Чорна та приватними інтересами відповідача ОСОБА_1 щодо права власності за земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0524 слід зобов`язати ОСОБА_1 винести паркан з прибережної захисної смуги на земельній ділянці з кадастровим номером :01:000:0524. Тобто від дерев`яного паркану та до зрізу води річки Чорна не повинно бути менше 25 метрів.

Вимога про винесення дерев`яного будинку з прибережної захисної смуги задоволена бути не може, оскільки жодними доказами не доведено, що цей об`єкт або його частина знаходяться на прибереженій захисній смузі річки Чорна, на відміну від дерев`яного паркану, який наразі знаходження на прибережній захисній смузі, яка утворилася у такій конфігурації не на момент, а після прийняття оскарженого розпорядження внаслідок поліпшень, про які йшлося вище.

Окрім того, матеріалами справи не доведено, що відповідач ОСОБА_5 має якесь відношення до земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0150, а тому суд першої інстанції безпідставно поклав на нього зобов`язання винести з цієї земельної ділянки дерев`яні споруди.

Відповідно до положень ст.376 ЦПК України апеляційний суд скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове, яким позов задовольняє частково, зобов`язуючи відповідача ОСОБА_1 винести паркан з прибережної захисної смуги на земельній ділянці з кадастровим номером :01:000:0524, а у задоволенні позову в частині визнання незаконним і скасування розпорядження голови Новоград-Волинської РДА від 14 жовтня 2011 року №942, усунення перешкод у користуванні та розпорядженні спірною земельною ділянкою шляхом повернення її Брониківській громаді та зобов`язання ОСОБА_1 винести дерев`яний будинок із прибережної захисної смуги на земельній ділянці з кадастровим номером :01:000:0524 відмовляє за безпідставністю.

Відповідач ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 2-ої групи та ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. За таких обставин, витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 540,57 грн пропорційно розміру задоволених позовних вимог компенсуються прокуратурі Житомирської області за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, що узгоджується із приписами ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374,376,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 03 листопада 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов Новоград-Волинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Брониківської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області та Державної екологічної інспекції Поліського округу до Новоград-Волинської районної державної адміністрації та ОСОБА_1 про визнання незаконним і скасування розпорядження, усунення перешкод у користуванні майном та повернення земельної ділянки водного фонду задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_1 винести паркан з прибережної захисної смуги на земельній ділянці з кадастровим номером :01:000:0524.

У задоволенні решти позову відмовити.

Компенсувати прокуратурі Житомирської області витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 540 грн 57 коп. за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: