КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 753/2702/21 Головуючий у 1 інстанції: Якусик О.В.
Провадження № 22-ц/824/4612/2024 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Мельника Я.С., Матвієнко Ю.О.,

секретар Ткаченко В.В.,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Кєєр Олени Сергіївни, яка діяла від імені та в інтересах ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , на рішення Дарницького районного суду м.Києва від 07 жовтня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_4 , про витребування майна з чужого незаконного володіння,-

в с т а н о в и в:

В лютому 2021 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 , третя особа: ОСОБА_4 , про витребування майна з чужого незаконного володіння. Зазначав, що на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 31 жовтня 2007 року він є власником квартири АДРЕСА_1 . Вказана квартира неправомірно вибула з його власності поза його волею у володіння ОСОБА_6 , а тому ОСОБА_3 просив витребувати квартиру у відповідача.

Після відкриття провадження в справі право власності на спірну квартиру було перереєстровано з ОСОБА_6 на ОСОБА_1 . Ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 29 квітня 2021 року замінено первісного відповідача ОСОБА_6 на належного відповідача ОСОБА_1 .

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 07 жовтня 2021 року задоволено позов ОСОБА_3 . Витребувано у ОСОБА_1 із чужого незаконного володіння на користь ОСОБА_3 об`єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 203,50 кв.м, житловою площею 109,40 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000). Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір за подання позовної заяви у сумі 11350,00 грн.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Кєєр О.С. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 . Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що ОСОБА_1 набув права власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі укладеного з ОСОБА_4 договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 10 червня 2019 року. На час укладення договору іпотеки ОСОБА_4 остання підтвердила належність їй квартири, відсутність судових спорів щодо неї, відсутність заборони продажу, а також підтверджувала достовірність поданих документів про право власності на відчужувану квартиру. Оглянувши надані документи, ОСОБА_1 пересвідчився в належності квартири ОСОБА_4 . Це також було перевірено під час проведення реєстраційної дії нотаріусом. Перед укладенням договору іпотеки ОСОБА_1 оглянув квартиру в присутності ОСОБА_4 . Оскільки ОСОБА_1 є добросовісним набувачем квартири, підстави для її витребування на користь позивача відсутні. Вважає, що позивач не довів того факту, що квартира вибула із власності поза його волею. Надання судових рішень лише вказують на поділ судом майна подружжя ОСОБА_3. Спірна квартира вибула із володіння позивача за рішенням суду, а тому не можна стверджувати, що майно вибуло від власника поза його волею.

22 листопада 2022 року адвокат Кєєр О.С подала клопотання про зупинення провадження в справі у зв`язку зі смертю ОСОБА_1 .

Відповідно до копії свідоцтва про смерть від 27 жовтня 2022 року серії НОМЕР_2 , виданого Сколівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного межрегіонального управління юстиції Міністрества юстиції ( м.Львів) ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 липня 2022 року провадження в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_4 , про витребування майна з чужого незаконного володіння за апеляційною скаргою адвоката Кєєр О.С., яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 07 жовтня 2021 року зупинено до залучення до участі у справі правонаступника ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 жовтня 2023 року до участі в справі залучено правонаступника померлого ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , провадження у справі поновлено.

В судове засідання ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_4 повторно не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про місце і час розгляду справи. Колегія суддів дійшла висновку про можливість проведення судового засідання за відсутності вказаних осіб.

Представник ОСОБА_3 просить відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Вислухавши пояснення представника ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідно до свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 31 жовтня 2007 року ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1 . На підставі вказаного свідоцтва Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна було здійснено реєстраційний запис, який 05 листопада 2007 записаний у реєстрову книгу № 528-206 за реєстровим № 45304.

Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 26 вересня 2016 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 липня 2018 року, у справі № 200/15089/16-ц був задоволений позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя. В порядку поділу майна подружжя виділено в натурі та визнано за ОСОБА_4 право власності, зокрема, на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 203,50 кв. м, житловою площею 109,40 кв. м.

Відповідно до наявного в матеріалах реєстраційної справи №00 витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28 листопада 2016 року на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2016 року № 200/15089/16-ц за ОСОБА_4 зареєстроване право власності на квартиру АДРЕСА_1 , рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 32009041 від 24 жовтня 2016 року, номер запису про право власності 17051870.

Постановою Верховного Суду від 06 березня 2019 року рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська :від 26 вересня 2016 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 липня 2018 року в частині поділу майна подружжя скасовано, а справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

27 травня 2019 року державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_10 . Комунального підприємства «Реєстратор», м. Київ прийнято рішення про проведення державної реєстрації спірної квартири квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 , номер запису про право власності 31725293. У Витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 168118000 від 27 травня 2019 року, зазначено, що підставою виникнення права власності ОСОБА_3 на спірну квартиру є свідоцтво про право власності серії НОМЕР_1 від 31 жовтня 2007 року.

Проте, 31 травня 2019 року державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_11 . Комунального підприємства «Реєстраційний центр реєстрації нерухомості та бізнесу» прийнято рішення про скасування запису про право власності за номером 31725530 та прийнято рішення № 47152377 від 31 травня 2019 року про державну реєстрацію права власності на спірну квартиру за ОСОБА_4 на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2016 року № 200/15089/16-ц, провадження №2/200/3927/16 (номер запису про право власності 318114778).

10 червня 2019 року на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 10 червня 2019 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , посвідченим приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області, зареєстрованим за № 868, за ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №47280184, запис про право власності 31932010).

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 липня 2019 року позовну заяву ОСОБА_4 про поділ майна подружжя в справі № 200/15089/16-ц залишено без розгляду.

В подальшому 13 березня 2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 був укладений договір про перечу майна стягувачу в рахунок часткового погашення боргу за виконавчим документом, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенком О.А., зареєстрований за№ 1832. На підставі цього договору право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_6 (рішення про державну реєстрацію 51614131, запис про право власності 35934129).

08 квітня 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_6 уклали договір про розірвання договору про передачу майна стягувачу в рахунок часткового погашення боргу за виконавчим документом від 13 березня 2020 року, та на підставі цього договору приватним нотаріусом Ковальчуком С.М. проведено державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 (рішення про державну реєстрацію 57532950, запис про право власності 41395041).

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про витребування у ОСОБА_1 із чужого незаконного володіння квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 203,50 кв.м, житловою площею 109,40 кв.м.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст. ст. 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.

Відповідно до ст. 387 ЦК України загального правила власник має право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача.

Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом.

За змістом статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача.

Положення статті 388 ЦК України застосовується як підстава позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин.

Відповідно до правових висновків, викладених в постанові Великої Палати Верховного Судувід 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16, власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнімйого набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача.

Спірна квартира АДРЕСА_1 вибула з володіння позивача ОСОБА_3 на підставі рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 26 вересня 2016 року у справі № 200/15089/16-ц, на підставі якого право власності на квартиру визнано за ОСОБА_4 . Судове рішення в подальшому було скасовано постановою Верховного Суду від 06 березня 2019 року. Незважаючи на скасування рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2016 року 31 травня 2019 року державним реєстратором було зареєстровано право власності на спірну квартиру за ОСОБА_4 .

Відповідно до правових висновків, викладених впостановах Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 дюку у справі № 522/2201/15-ц, від 05 грудня 2018 року у справі № 522/2110/15-ц, від 05 грудня 2018 року у справі № 522/2202/15-ц, вибуття майна з володіння власника на підставі судового рішення, ухваленого щодо цього майна, але в подальшому скасованого, вважається таким, що вибуло з володіння власника поза його волею.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення вимог ОСОБА_3 про витребування квартири АДРЕСА_1 із чужого незаконного володіння відповідача ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції. Колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Кєєр Олени Сергіївни, яка діяла від імені та в інтересах ОСОБА_1 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , залишити без задоволення, а рішення Дарницького районного суду м. Києва від 07 жовтня 2021 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 березня2024 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Мельник Я.С.

Матвієнко Ю.О.