Справа № 522/3082/24
Провадження № 2/522/3650/24
УХВАЛА

26 березня 2024 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Домусчі Л.В., розглянувши матеріали цивільного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 28.02.2024 року надійшов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.02.2024 року розподілена на суддю ОСОБА_3 .

У відповідності до вимог чинного цивільного-процесуального законодавства України 29.02.2024 року судом було направлено запити до Відділу адресно-довідкової роботи Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, для встановлення місця реєстрації відповідача.

Відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 470911 від 29.02.2024 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , 14.05.2019 року зняти з реєстрації.

До суду 11.03.2024 року надійшла відповідь з відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області щодо місця реєстрації відповідачів, з якої вбачається, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , 14.05.2019 року зняти з реєстрації.

На підставі службової записки судді Косіциної В.В. справу було передано для перерозподілу.

Згідно розпорядження щодо передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 15.03.2024 року та протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 15.03.2024 року справа була передана судді Домусчі Л.В.

У зв`язку з перебуванням судді Домусчі Л.В. з 18.03.2024 року по 22.03.2024 року у щорічній відпустці матеріли справи суддя отримала 25.03.2024 року.

Дослідивши матеріали позову, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суддя дійшов до наступних висновків.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Під «судом» у практиці ЄСПЛ розуміється будь-який юрисдикційний орган, що вирішує питання, віднесені до його компетенції на підставі норм права, відповідно до встановленої процедури. Фраза «суд встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Цей орган має бути встановлений законом - суд утворений безпосередньо на підставі закону; суд діє в межах своєї предметної, функціональної та територіальної юрисдикції; суд діє в законному складі.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, «суд» має завжди бути «встановленим законом». Це формулювання засвідчує принцип верховенства права, притаманний усій системі Конвенції та її протоколів, адже правовий орган, що не є встановленим відповідно до законодавства, завжди буде позбавлений леґітимності, яка вимагається в демократичному суспільстві для вирішення справ приватних осіб.

Отже, інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Тобто, поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Згідно ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 470911 від 29.02.2024 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , 14.05.2019 року зняти з реєстрації, що територіально не відноситься до Приморського району м. Одеси.

Отже, суд вбачає, що у даному випадку спір має розглядатись судом за правилами загальної підсудності згідно ч. 1 ст. 27 ЦПК України.

Таким чином, суд вбачає, що позов не підсудний Приморському районному суду м. Одеси.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Статтею 376 ЦПК України передбачені підстави для скасування судового рішення повністю або часткова, п. 1 ч. 3 даної статті передбачено, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто неповноважним складом суду.

Вулиця Паркова, 76 у м. Одесі, де був зареєстрований відповідач, територіально відноситься до Малиновського районного суду м. Одеси.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що справа не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Приморського районного суду м. Одеси, а позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів підлягає передачі для розгляду за підсудністю до Малиновського районного суду м. Одеси.

Згідно ч. 3 ст. 31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим кодексом підсудністю, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження.

Керуючись ст.ст. 27, п. 1 ч. 1 ст. 31, 258-260, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів передати на розгляд до Малиновського районного суду м. Одеси (65033, м. Одеса, вул. Василя Стуса, 1а).

Ухвала суду набирає законної сили із моменту підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Суддя Домусчі Л.В.