УХВАЛА

21 березня 2024 року

м. Київ

справа № 457/938/23

провадження № 61-3790ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргуОСОБА_1 на рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 18 вересня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 25 січня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Укртелеком», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Управління праці та соціального захисту населення Трускавецької міської ради, про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «Укртелеком», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Управління праці та соціального захисту населення Трускавецької міської ради, про захист прав споживачів, шляхом зобов`язання відповідача визнати

право позивача на пільгу по абонентській платі за користування телефоном за адресою: АДРЕСА_1 ,

у розмірі 50% від затверджених тарифів, у період з 22 березня 2018 року

до 15 лютого 2021 року та стягнення з АТ «Укртелеком» на користь ОСОБА_1 переплати за телекомунікаційні послуги, у період з 22 березня 2018 року до

15 лютого 2021 року, на суму 1 013,64 грн.

Рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 18 вересня

2023 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 25 січня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 18 вересня 2023 року залишено без змін.

15 березня 2024 року до Верховного Суду через систему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга (сформована 19 лютого 2024 року) ОСОБА_1 , в якій заявник просить скасувати рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 18 вересня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 25 січня 2024 року, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов та зобов`язати АТ «Укртелеком» визнати право ОСОБА_1 на пільгу по абонентській платі за користування телефоном за адресою: квартира АДРЕСА_1 , у розмірі 50% від затверджених тарифів, у період з 22 березня 2018 року до 15 лютого 2021 року, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Вказує, що не підлягає касаційному оскарження судові рішення у частині стягнення з АТ «Укртелеком» на користь ОСОБА_1 переплати за телекомунікаційні послуги, у період

з 22 березня 2018 року до 15 лютого 2021 року на суму 1 013,64 грн.

Частиною першою статті 394 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки судові рішення у цій справі не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно із статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частина четверта статті 10 ЦПК України), умови прийнятності касаційної скарги відповідно до норм національного законодавства можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Касаційний перегляд справи вважається екстраординарним.

Застосування передбаченого законодавством вартісного порогу для подання скарг до Верховного Суду є правомірною та обґрунтованою процесуальною вимогою, враховуючи саму суть повноважень Верховного Суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості.

Обмеження доступу до Верховного Суду охоплюється загальновизнаною легітимною метою встановленого законодавством вартісного порогу для скарг, що подаються на розгляд суду касаційної інстанції, яка полягає в тому, щоб забезпечувати розгляд у Верховному Суді, з огляду на саму суть його функцій, лише справ необхідного рівня значущості.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же статті ЦПК України.

Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах (справах незначної складності) та справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти стабільності й визначеності у цивільних правовідносинах.

Конституційний Суд України у Рішенні від 22 листопада 2023 року № 10-р(ІІ)/2023 дійшов висновку, що припис пункту 2 частини третьої статті 389 Кодексу, який встановлює один із «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, є зрозумілим за змістом та передбачним за наслідками застосування. Зазначений припис Кодексу також має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності. Пункт2 частини третьої статті 389 Кодексу містить домірні засоби законодавчого внормування процесуальних відносин щодо відкриття касаційного провадження.

Повноваження суду касаційної інстанції не можуть використовуватися для здійснення нового судового розгляду справи та переоцінки доказів, яким було надано належну оцінку судами попередніх інстанцій.

У цій справі ОСОБА_1 наполягав на наявності у нього пільги з оплати за користування квартирним телефоном, просив повернути йому переплату за телекомунікаційні послуги у період з 22 березня 2018 року до 15 лютого 2021 pоку у сумі 1 013,64 грн. Встановлення права на пільгу є фактично підставою позову про стягнення переплати. Ціна позову у цій справі не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В ухвалі Трускавецького міського суду Львівської області від про відкриття провадження у справі зазначено, що ця справа підпадає під ознаки малозначної справи та не віднесена до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження. Заперечень щодо цього заявником у касаційній скарзі не висловлено.

Ця справа не є справою з ціною позову, яка перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і не є справою, яка підлягає розгляду лише за правилами загального позовного провадження, виключний перелік яких передбачений частиною четвертою статті 274 ЦПК України.

Судові рішення у цій справі за загальним правилом не підлягають касаційному оскарженню. Норми процесуального закону, якими врегульовано процедуру доступу до суду касаційної інстанції, слід визнати такими, що відповідають критеріям правової визначеності та передбачуваності.

Касаційна скарга не містить прямих посилань на наявність обставин, які передбачені підпунктами а-г пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Колегія суддів враховує мотиви судових рішень і доводи касаційної скарги та вважає, що з огляду на встановлення судами попередніх інстанцій усіх обставин справи незгода позивача з ухваленими судовими рішеннями у цій справі не свідчить про те, що така справа має виняткове значення для заявника або має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

З огляду на предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства, Верховним Судом не встановлено обставин, за наявності яких судові рішення у цій справі підлягали б касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на судові рішення, що згідно з положеннями ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою

ОСОБА_1 на рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 18 вересня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду

від 25 січня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1

до акціонерного товариства «Укртелеком», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Управління праці та соціального захисту населення Трускавецької міської ради, про захист прав споживачів.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович