Справа № 505/3025/23
Провадження № 2/505/1085/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.03.2024 Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Івінського О.О.

секретаря судового засідання - Черчел Ю.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Подільську Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є у спільній частковій власності та визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 28 липня 2023 року звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , та просить в порядку поділу майна, що є у спільній частковій власності, припинити право спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право приватної власності нажитловий будинок літ «Б» з тамбуром літ. «б» загальною площею 24,7 кв.м., житловою площею 11,0 кв.м., сараї літ. «Р, С», огорожа № 1, 2, 3 за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за відповідачкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право приватної власності на житловий будинок літ «А, а1, а2» загальною площею 88,6 кв.м., житловою площею 38,7 кв.м., веранда літ. «а», гараж літ. «Г», сараї літ. «М, Н, Т», вбиральня літ. «Д», навіс літ. «К», огорожа №4, 5, 6 за адресою: АДРЕСА_2 .

Підставою цьому зазначала те, що вона, ОСОБА_1 є власником 22/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 , а ОСОБА_2 є власником 78/100 частини вищевказаного домоволодіння. Підставою виникнення права власності позивачки на частину домоволодіння АДРЕСА_1 є ухвала Котовського міськрайонного суду Одеської області від 25.11.2015 по справі № 505/5529/14-ц. Крім того, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,0152 га за вищевказаною адресою з кадастровим номером :02:001:0812. Згідно висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна за № 324 від 25.05.2023 житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами може бути поділено.

На сьогодні у ОСОБА_1 наявна необхідність поділу майна, що є у спільній частковій власності, при цьому відповідачка по справі відмовляється здійснити такий поділ майна в нотаріальному порядку, що змушує її звернутися до суду з відповідними позовними вимогами.

Позивачка у підготовче судове засідання не з`явилася. Надала заяву, згідно якої на задоволенні позову наполягала та просила розглянути справу за її відсутності.

Відповідачка у підготовче судове засідання не з`явилася. Надала заяву, згідно якої позовні вимоги визнала та просила розглянути справу за її відсутності.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення цього позову, виходячи з такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної спільної часткової власності належить 22/100 частини домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі заочного рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 25.03.2015 по справі № 505/5529/14-ц, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 50338370 від 21.12.2015.

Крім того, ОСОБА_1 на праві приватної власності належитьземельна ділянка площею 0,0152 га з кадастровим номером :02:001:0812, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 91078967 від 04.07.2017.

Інші 78/100 частини домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної спільної часткової власності належать ОСОБА_2 на підставі договору дарування виданого приватним нотаріусом Сівун Ф.Й. серії та номер ВЕІ № 435373 з реєстровим номером № 2720 від 29.12.2006, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 334303055 від 01.06.2023.

Згідно висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, складеного СПД ОСОБА_3 за № 324 від 25.05.2023, за технічними показниками житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями і спорудами може бути поділено; склад новоутворених об`єктів нерухомого майна та їх адреси є такими: 1) АДРЕСА_1 в складі: житловий будинок літ «Б» з тамбуром літ. «б» загальною площею 24,7 кв. м., житловою площею 11,0 кв. м., сараї літ. «Р, С», огорожа № 1, 2, 3, земельна ділянка площею 152,0 кв.м. з кадастровим номером :02:001:0812; 2) АДРЕСА_2 в складі: житловий будинок літ «А, а1, а2» загальною площею 88,6 кв.м., житловою площею 38,7 кв.м., веранда літ. «а», гараж літ. «Г», сараї літ. «М, Н, Т», вбиральня літ. «Д», навіс літ. «К», огорожа №4, 5, 6, земельна ділянка площею 400,0 кв.м.

Згідно технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який виготовлено станом на 30.11.2022 ФОП ОСОБА_3 , де замовником вказано ОСОБА_1 , за нею значиться житловий будинок під літ. «Б» з тамбуром літ. «б» загальною площею 24,7 кв.м., житловою площею 11,0 кв.м., сараї літ. «Р, С», огорожа №1, 2, 3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно висновку оцінювача СПД ОСОБА_3 від 25.05.2023, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 24,7 кв.м., житловою площею 11,0 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 25.05.2023 оціночна вартість становить 110000,00 грн.

Висновки суду підтверджуються матеріалами справи.

Цивільне судочинство у відповідності до статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, розпоряджатись, користуватись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження майном.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається свої майном на власний розсуд.

Частиною першою ст. 356 ЦК України передбачено, що власність двох і більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласникові у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Частиною 1 ст. 377 ЦК України зазначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни їх цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до ч. 1,2 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю, або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю, або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни їх цільового призначення.

Отже, з переходом права власності на об`єкт нерухомості, переходить право власності на земельну ділянку, на якій розташовані ці об`єкти оскільки визначальним у цих правовідносинах є факт набуття права власності на певний об`єкт, а не спосіб такого набуття.

У відповідності до п.«г» пункту 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» при переході права власності на будівлі та споруди з 1 січня 2010 року до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) відповідно до статті 377 ЦК і статті 120 ЗК в редакції Закону України від 5 листопада 2009 року.

Вказана правова позиція Верховного Суду України висловлена у постановах від 23.12.2015 у справі № 6-244цс15, від 12.10.2016, № 6-2225цс16 та Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04.12.2018 у справі № 910/18560/16.

Згідно з ч. 1 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до п. 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами, право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Згідно з ст. 364 ЦК України співвласник також має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньої згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно з положеннями ч. 1 та ч. 3 ст. 367 ЦК України, поділ в натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, може бути здійснено за домовленістю між співвласниками, шляхом укладання договору про поділ нерухомого майна, який повинен бути вчинений у письмовій формі з обов`язковим його нотаріальним посвідченням учасниками правочину.

Проте, в тому випадку, якщо один із співвласників виявив бажання, не залежно від його мотивів, здійснити поділ у натурі майна, що перебуває у спільній частковій власності, однак інші співвласники перешкоджають йому в реалізації такого права будь-яким шляхом, що унеможливлює досягнення домовленості між ними щодо укладання договору про поділ нерухомого майна, такі співвласники мають право на звернення до суду з відповідним позовом про поділ (виділ) спільного майна в натурі і таке право підлягає судовому захисту.

Враховуючи, що відповідно до висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, частка об`єкту може бути виділена в натурі, проте позивачка не оформила своє право власності на 22/100 частин домоволодіння, що унеможливлює виділення частки даного домоволодіння у позасудовому порядку, тому суд вважає, що вимоги позивачки є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно вимог ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи, що визнання позову відповідачкою не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд знаходить всі підстави для ухвалення за результатами підготовчого провадження рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141, 200, 206, 263265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Припинити право приватної спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 .

Виділити в натурі із майна, що є у спільній частковій власності та визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: с. Піщана, Балтська територіальна громада, Подільський район, Одеська область) право приватної власності на житловий будинокліт «Б» з тамбуром літ. «б» загальною площею 24,7 кв.м., житловою площею 11,0 кв.м., сараї літ. «Р, С», огорожа № 1, 2, 3, за адресою: АДРЕСА_1 .

Виділити в натурі із майна, що є у спільній частковій власності та визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) право приватної власності на житловий будинок літ «А, а1, а2» загальною площею 88,6 кв.м., житловою площею 38,7 кв.м., веранда літ. «а», гараж літ. «Г», сараї літ. «М, Н, Т», вбиральня літ. «Д», навіс літ. «К», огорожа № 4, 5, 6 за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Суддя О.О. Івінський

Повне судове рішення складено 05 березня 2023 року.