У Х В А Л А

Іменем України

12 лютого 2024 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», боржник ОСОБА_1 , приватний виконавець Кошарський Олександр Володимирович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс» про заміну сторони у виконавчому провадженні шляхом заміни стягувача правонаступником, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» звернулось до суду з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником.

Дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що дана заява не відповідає вимогам цивільно-процесуального законодавства, а тому є підстави для її повернення без розгляду з огляду на наступне.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Порядок здійснення судового контролю за виконанням судових рішень врегульований положеннями Розділу VІІ «Судовий контроль за виконанням судових рішень».

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення, тощо викладені у ст. 183 ЦПК України, до якої внесено зміни, зокрема, частину другу вказаної статті доповнено абзацом другим (відповідні зміни набрали чинності 08 лютого 2020 року).

Відповідно до абзацу 2 ч.2 ст.183 ЦПК України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Необхідно врахувати, що заяви про заміну сторони виконавчого провадження розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими ст.442 ЦПК України, в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника.

Вимога про надання доказів надіслання заяви, скарги, клопотання чи заперечення іншим учасникам справи (провадження) стосується подання таких на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень.

Такий правовий висновок сформований у постанові Верховного суду від 05.11.2020 року у справі № 591/1581/20.

Слід зауважити, що з огляду на скорочені строки розгляду заяв, скарг, клопотань, які подаються на стадії виконання судового рішення та в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, а в окремих випадках зважаючи на необхідність невідкладного розгляду судом відповідних звернень, вимога про попереднє надіслання (надання) ініціатором звернення копій відповідних документів іншим учасникам справи зумовлена необхідністю забезпечення процесуальних прав усіх учасників процесу та належного судового розгляду звернення. Така вимога не може розглядатися як порушення процесуальних прав ініціатора звернення.

Зазначене не позбавляє ініціатора подання обов`язку надати до суду разом з матеріалами подання докази направлення такого подання сторонам (заінтересованим особам).

Згідно ч.4 ст.183 ЦПК України, суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Вказана норма статті ЦПК України є імперативною та не містить положень щодо правомочності суду на залишення заяви, скарги, подання, тощо - без руху.

Абзацом 28 пункту 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою КМУ №270 від 05.03.2009 року визначено, що розрахунковий документ - це документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку.

Згідно з п.п. 59, 61 Правил надання послуг поштового зв`язку внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові.

Тобто, доказами на виконання вимог ст.183 ЦПК України є оригінали чеку (квитанції) та опису вкладення, що в сукупності підтверджують факт оплати відправником та надання відділенням зв`язку послуг з пересиланням листів з описом вкладення і перевірку працівником поштового зв`язку відповідності вкладення опису.

Із наведених норм вбачається, що належним доказом направлення копії заяви про заміну сторони виконавчого провадження та доданих до неї документів іншим учасникам справи може бути лише бланк опису вкладення, завірений відповідним відділенням зв`язку, разом з фінансовим чеком про відправлення.

Саме опис вкладення є офіційним підтвердженням наявності у відправленні того пакету документів, який був надісланий відправником (постанова Верховного Суду від 18.04.2019 року у справі №914/1955/17).

Натомість, як вбачається з поданих матеріалів, заявником не надано належних доказів надсилання заяви з додатками усім учасникам справи. Так, як вбачається з доданих до заяви документів, на підтвердження надіслання учасникам справи копії поданої заяви, заявником надано списки згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів від 11.09.2023 року, відправник ТОВ «Дебт Форс», однак, ідентифікувати які саме документи були надіслані адресатам, з вказаного списку не вбачається можливим.

Таким чином, суд приходить до висновку, що долучений заявником список згрупований відправлень не є належним доказом направлення копії заяви іншим учасникам справи та виконанням ст. 183 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судового процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16.12.1992 року, заява №12964/87).

З урахуванням викладеного, суд вважає, що слід повернути дану заяву без розгляду та вважає необхідним роз`яснити, що повернення заяви з підстав, передбачених ч.4 ст.183 ЦПК України, не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що зумовили її повернення.

Керуючись ч.ч.2,4 ст.183,258-261,353-354,441 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», боржник ОСОБА_1 , приватний виконавець Кошарський Олександр Володимирович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс» про заміну сторони у виконавчому провадженні шляхом заміни стягувача правонаступником - повернути без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складання її повного тексту безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя Деснянського районного суду м. Києва О.Б. Саламон