Житомирський апеляційний суд
Справа №278/3708/21 Головуючий у 1-й інст. Дубовік О.М.
Категорія 8 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Трояновської Г.С.

суддів: Павицької Т.М., Борисюка Р.М.

з участю секретаря судового засідання Нестерчук М.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 278/3708/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності, визнання права власності та виплати компенсації вартості частини майна

за заявою представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на додаткове рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 07 грудня 2023 року, ухваленого під головуванням судді Дубовік О.М. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із названим позовом та просила припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2 на 1/3 частину наступного майна:

- житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку площею 0,2500 га, що розташована за адресою: Житомирська область, Житомирський район, с. Ліщин, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :03:002:0404;

- земельну ділянку площею 0,37 га, що розташована за адресою: Житомирська область, Житомирський район, с. Ліщин, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:002:0405.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частку (яка належала ОСОБА_2 ) вище переліченого майна.

Стягнути з ОСОБА_1 (за передану їй у власність 1/3 частину спірного майна) на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію, яка буде внесена позивачем на депозитний рахунок Житомирського районного суду Житомирської області.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 02 грудня 2022 року позов задоволено частково. Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_2 на 1/3 частку житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частку житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості 1/3 частки житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 у сумі 43867,00 грн, що знаходяться на депозитному рахунку суду.

У решті позовних вимог відмовлено.

07.11.2023 представник позивача ОСОБА_3 подав заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 26700,00 грн, витрати на проведення судових експертиз в сумі 10382,40 грн та сплаченого позивачем судового збору в сумі 5448,00 грн.

Під час розгляду справи у судовому засіданні 03.11.2023 року, до судових дебатів, адвокатом Янчуком М. О. зроблено заяву щодо такого розподілу судових витрат.

Додатковим рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 07 грудня 2023 року заяву, подану адвокатом Янчуком М. О. в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 10000,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати за проведення судових експертиз у сумі 10382,40 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1944,75 грн.

Не погоджуючись із вказаним додатковим рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права просила змінити додаткове рішення, здійснивши перерозподіл судових витрат пропорційно до задоволених вимог. В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судові витрати, зокрема судовий збір, витрати на експертизу та правничу допомогу у зв`язку з частковим задоволенням позову, повинні бути розподілені у спосіб, визначений ст. 141 ЦПК України, а саме: шляхом їх покладення на відповідача пропорційно до обсягу задоволених позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково заяву представника відповідача про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції вказав, що понесені позивачем судові витрати підтверджені належними доказами, співмірні зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, ціною позову. Однак судом враховується той факт, що позовні вимоги були задоволені частково. Відтак зазначені судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених вимог, що становить 10000,00 грн. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у сумі 1944,75 грн.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, колегія суддів виходить із наступного.

Згідно п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Частиною 3 вказаної статті передбачено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви.

Відповідно до положень частини першої та третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

У відповідності до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Зазначені положення застосовуються і до розгляду справ в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи.

Цивільним процесуальним законом визначено критерії, які необхідно застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу у справі.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 4 ст.137 ЦПК України також передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Із матеріалів справи вбачається, що вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції виходив із того, що позов задоволено частково.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 25.01.2024, рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 03 листопада 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Виходячи із наведеного, згідно положень ст. 141 ЦПК України витрати на правничу допомогу покладаються на позивача, а тому колегія суддів дійшла висновку про скасування додаткового рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 07.12.2023 про стягнення витрат на правничу допомогу, витрат за проведення експертизи, судового збору та відмову у задоволенні заяви представника позивача Янчука М.О. про ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Додаткове рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 07 грудня 2023 року скасувати.

Відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30.01.2024.

Головуючий Судді