Справа № 161/2737/24
Провадження № 2/161/1685/24
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

12 лютого 2024 року місто Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Гринь Олександр Миколайович, вивчивши матеріали позовної ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у спільному майні та визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

09 лютого 2024 року до суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про припинення права власності на частку у спільному майні та визнання права власності.

Позовна заява не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України та підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач заявляє одну вимогу майнового характеру та одну вимогу немайнового характеру, які підлягають оплаті судовим збором.

Відповідно до ч. 4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Установлено, що ОСОБА_1 , звертаючись до суду з цим позовом, доказів сплати судового збору не надав, а також не зазначив підставв звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставки судового збору встановлюються в таких розмірах:

за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 гривень.

Отже, враховуючи законодавчо визначені ставки судового збору, ОСОБА_1 слід сплатити судовий збір за вимогу немайнового характеру в розмірі 1211, 20 гривень та 1298,40 гривень за майнову вимогу про визнання права власності.

Крім того, ОСОБА_1 не виконав вимоги п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, відповідно до якого позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Також суд вважає доцільним звернути увагу позивача на таке.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про припинення права власності на частку відповідача у спільному майні та визнання права власності на підставі ст. 365 ЦК України.

Положення статті 365 ЦК України регулюють випадки, коли позивач співвласник майна домагається позбавлення права власності на частку майна іншого співвласника відповідача у справі. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Частиною 2 статті 365 Цивільного кодексу України визначено, що суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Наведене свідчить, що підставою для розгляду позовної заяви про припинення права на частку в спільному майні є внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Наявність цієї умови дозволяє створити ефективний механізм охорони прав співвласника, право на частку якого припиняється, щодо гарантованого отримання вартості частки в разі ухвалення судового рішення про задоволення позову. На підставі цього рішення не тільки припиняється право, але й набувається право на частку іншим співвласником. Отже, процедура внесення суми відшкодування вартості частини майна на депозит суду, з одного боку, є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на частку у спільному майні, а з іншого боку, є технічною функцією щодо забезпечення виконання позивачем у справі своїх зобов`язань перед відповідачем. У постанові Верховного Суду від 03 грудня 2020 року у справі № 367/7792/16-ц, зроблено висновок, що суди за вимогою інших співвласників позбавили особу права власності на належну їй частку квартири з порушенням правил щодо попереднього внесення суми відшкодування вартості такої частки на депозит суду, не врахувавши, що встановлена статтею 365 ЦК України вимога про попереднє внесення на депозитний рахунок суду вартості частки в спільному майні в разі припинення права власності за вимогою інших співвласників є однією з основних умов ухвалення рішення про позбавлення особи майна без її згоди.

Положення ст. 365 ЦК України не уточнюють, коли саме має бути внесена грошова сума на депозитний рахунок суду, однак оскільки позивачем подано до суду позов в порядку вказаної норми права, попереднє внесення вартості частки у спільному майні на депозитний рахунок суду є обов`язком позивача.

Таким чином, позивачу слід надати суду платіжний документ про зарахування на депозитний рахунок суду ринкової вартості 1/9 частки спірної квартири, що становить 129 840,00 гривень

З матеріалів позову вбачається, що докази про внесення вартості частки квартири, належної відповідачу, на депозитний рахунок суду відсутні. Відсутність такої інформації може в майбутньому перешкодити суду у прийнятті законного та обґрунтованого рішення.

Частиною першою статті 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З врахуванням викладеного та відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

Приведену у відповідність до ст.ст.175,177 ЦПК України позовну заяву, позивачу слід направити суду з копією та копіями доданих до неї документів для сторін.

Керуючись ст.ст. 177, 185 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у спільному майні та визнання права власності - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених недоліків у мотивувальній частині ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає, зазначені в ухвалі недоліки, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області О. М. Гринь