Справа № 738/242/24
№ провадження 2/738/133/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2024 року м. Мена

Менський районний суд Чернiгiвської областi в складі:

суддi - Волошиної Н.В.

з участю секретаря судового засідання - Іванько А.С.

відповідача ОСОБА_1

pозглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi цивільну спpаву за позовною заявою акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А H О В И В:

І. Зміст позовних вимог.

У лютому 2024 року акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №901 від 26 березня 2019 року, яка станом на 01 грудня 2023 року, складає 60783,40 грн, з яких: 37676,49 грн заборгованість за кредитом, 23106,91 грн заборгованість за процентами; та за кредитним договором №201 від 19 лютого 2020 року, яка станом на 01 грудня 2023 року, складає 50784,43 грн, з яких: 26322,30 грн заборгованість за кредитом, 7,33 грн заборгованість за процентами, 24454,80 грн заборгованість за комісією, та судові витрати у розмірі 2422,40 грн, понесені при зверненні до суду.

Заявлені позовні вимоги позивача обґрунтовані невиконанням відповідачем належним чином взятих на себе зобов`язань за вищевказаними кредитними договорами.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 02 лютого 2024 року відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою та призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні.

ІІІ. Позиції учасників судового провадження.

Представник позивача, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечувала факт укладення з позивачем кредитних договорів 26 березня 2019 року та 19 лютого 2020 року та отримання кредитних коштів, разом з тим, пояснила, що у зв`язку з скрутним матеріальним становищем не мала можливості здійснювати погашення кредиту, просила зменшити розмір комісії та процентів, заявлених позивачем в позовній заяві.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Мотиви, з яких суд виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керується.

Судом встановлено, що 26 березня 2019 року ОСОБА_1 підписала Заяву №901 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, паспорт споживчого кредиту, відповідно до яких просила надати їй споживчий кредит на наступних умовах: сума - 30000 гривень; строк - 12 місяців; розмір процентної ставки 47,88% річних; спосіб надання кредиту - шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії в межах кредитного ліміту на картковий рахунок ОСОБА_1 .

В заяві №901 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб зазначено, що ОСОБА_1 підписанням даної заяви беззастережно підтвердила, що приймає публічну пропозицію на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб далі за текстом ДКБО), яка розміщена на сайті АТ ПУМБ: pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін); погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у банку), а при обранні послуги з укладення договору страхування, підписанням цієї заяви вона підтверджує свою згоду на укладення договору страхування на зазначених у цій заяві умовах (а.с.41).

Наявність підпису відповідача у вказаних вище документах свідчить про її обізнаність з умовами кредитування.

З довідки про збільшення кредитного ліміту по договору №901 від 26 березня 2019 року вбачається, що ОСОБА_1 26 березня 2019 року по даному договору встановлено кредитний ліміт в розмірі 30000,00 грн, який 11 липня 2019 року збільшено до 34800,00 грн, 19 листопада 2019 року до 39600,00 грн (а.с. на звороті 11).

Відповідач користувалася кредитними коштами за кредитним договором №901 від 26 березня 2019 року, що підтверджується відомостями, які містяться у виписці за кредитним договором (а.с.45-49).

Згідно з Розрахунком заборгованості за кредитним договором №901 від 26 березня 2019 року станом на 01 грудня 2023 року відповідач має заборгованість за кредитним договором у сумі 60783,40 грн, в тому числі: 37676,49 грн заборгованість за сумою кредиту, 23106,91 грн заборгованість за відсотками (а.с.15-16).

19 лютого 2020 року ОСОБА_1 підписала Заяву №201 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, паспорт споживчого кредиту, відповідно до яких просила надати їй споживчий кредит на наступних умовах: сума - 40000 гривень; строк - 24 місяці; розмір процентної ставки 0,01% річних; визначено суми платежів з 19 лютого 2020 року по 19 лютого 2022 року у вигляді щомісячного платежу та останнього платежу; комісія за обслуговування кредитної заборгованості 1596 грн щомісяця; спосіб надання кредиту - видача готівки через касу банку.

В заяві №201 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб зазначено, що ОСОБА_1 підписанням даної заяви беззастережно підтвердила, що приймає публічну пропозицію на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб далі за текстом ДКБО), яка розміщена на сайті АТ ПУМБ: pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін); погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у банку), а при обранні послуги з укладення договору страхування, підписанням цієї заяви вона підтверджує свою згоду на укладення договору страхування на зазначених у цій заяві умовах (а.с.21).

Пунктом 5 паспорту споживчого кредиту визначено порядок повернення кредиту та наведено відповідний графік.

Наявність підпису відповідача у вказаних вище документа також свідчить про її обізнаність з умовами кредитування.

В матеріалах справи містяться роздруківки Публічної пропозиції АТ ПУМБ на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в редакціях, що діють з 06.04.2018 та з 12.06.2019 року, які не містять підпису ОСОБА_1 ..

Відповідно до платіжної інструкції № TR.41094344.43976.8810 від 19 лютого 2020 року на кредитний рахунок ОСОБА_1 перераховано 40000 грн. кредитних коштів за договором №201 від 19 лютого 2020 року (а.с.7).

У письмовій вимозі (повідомленні) АТ ПУМБ, адресованій ОСОБА_1 від 01 грудня 2023 року за вих.КНО-44.2.2/145 (а.с.20), яка була відправлена відповідачу рекомендованим листом через відділення поштового зв`язку, позивач вимагає від ОСОБА_1 негайно, не пізніше 30 днів з дня отримання цього повідомлення, погасити заборгованість по кредитному договору, що станом на 01 грудня 2023 року становить 111 567,83 грн. В даному повідомленні також зазначається, що у разі невиконання відповідачем вимог, які в ньому містяться, позивач буде змушений застосувати примусове стягнення заборгованості в судовому порядку.

Згідно з Розрахунком заборгованості за кредитним договором №201 від 19 лютого 2020 року станом на 01 грудня 2023 року відповідач має заборгованість за кредитним договором №201 від 19 лютого 2020 року в розмірі 50784,43 грн, в тому числі: 26322,30 грн заборгованість по сумі кредиту; 7,33 грн заборгованість по процентам; 24454,80 грн заборгованість по комісії (а.с.13, 14).

Із вищенаведеного вбачається, що позивачем надано суду належні та допустимі докази на підтвердження укладення між сторонами даного спору кредитних договорів та отримання відповідачем грошових коштів на споживчі цілі.

Згідно з пунктом 6 статті 3 ЦК України справедливість, добросовісність та розумність належать до загальних засад цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися вiд вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Приписами статей: 526, 530, 610; ч.1 статті 612 ЦК України регламентовано, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позивач виконав свої зобов`язання за договором у повному обсязі та надав відповідачу кредит на умовах, передбачених договорами.

Уклавши з позивачем кредитні договори та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, відповідач ОСОБА_1 порушувала зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості.

Відповідач в судовому засіданні підтвердила отримання кредитних коштів та не заперечувала, що припинила виконання кредитних зобов`язань, у зв`язку з відсутністю коштів на погашення заборгованості.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №901 від 26 березня 2019 року є правомірними та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про стягнення заборгованості за кредитним договором №201 від 19 лютого 2020 року, суд дійшов наступного.

Так, позивачем надано суду належні та допустимі докази на підтвердження укладення між сторонами даного спору 19 лютого 2020 року кредитного договору №201 та отримання відповідачем грошових коштів на споживчі цілі в розмірі 40000,00 грн зі сплатою відсотків у розмірі 0,01% річних.

Разом з тим, пунктом 5 умов заяви №201 від 19 лютого 2020 року про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, а також паспортом споживчого кредиту, які підписані сторонами, передбачено щомісячну комісію за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 3,99%.

Згідно з абзацом третім частини четвертої статті 11 Закону України Про захист прав споживачів (у редакції станом на 01.01.2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України Про споживче кредитування), кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

10.06.2017 року набрав чинності Закон України Про споживче кредитування від 15.11.2016 року №1734-VІІІ. Цей Закон визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері. У зв`язку з чим у Законі України Про захист прав споживачів текст статті 11 викладено в такій редакції: Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України Про споживче кредитування.

Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України Про споживче кредитування після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України Про споживче кредитування, умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Згідно частини другої статті 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України Про споживче кредитування (10.06.2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною, відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України Про споживче кредитування.

Даного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.07.2022 року у справі №496/3134/19, провадження №14-44цс21.

В пункті 5 умов заяви №201 від 19 лютого 2020 року про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, підписаної ОСОБА_1 , встановлено комісію за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 3,99%, тобто, фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена частиною першою статті 11 Закону України Про споживче кредитування.

За вищенаведених обставин, оскільки ОСОБА_1 було встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за Законом повинні надаватись безоплатно, суд дійшов висновку, що положення пункту 5 кредитного договору, укладеного 19 лютого 2020 року між ОСОБА_1 та АТ ПУМБ щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно є нікчемними.

Як вбачається з розрахунків заборгованості за кредитним договором №201 від 19 лютого 2020 року відповідачем фактично на погашення заборгованості сплачено: 13677,70 грн за кредитом, 10622,68 грн комісії. Станом на 01 грудня 2023 року відповідач має заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 50784,43 грн, яка складається з 26322,30 грн заборгованість по сумі кредиту, 7,33 грн заборгованість по процентам та 24454,48 грн заборгованість по комісії (а.с.13, 14).

Із наданого банком розрахунку заборгованості відповідача вбачається, що саме за узгодженою сторонами спору відсотковою ставкою, у розмірі 0,01% річних розраховано заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем за відсотками.

Враховуючи викладене, а також ту обставину, що фактично отримані відповідачем надані позивачем грошові кошти в добровільному порядку ОСОБА_1 не повернуті, а також приймаючи до уваги приписи с.530 ЦК України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №201 від 19 лютого 2020 року по сумі кредиту в розмірі 26322,30 грн та заборгованості по процентам в розмірі 7,33 грн є обґрунтованими.

З огляду на те, що банком без належних на те правових підстав була нарахована відповідачу комісія за кредитним договором №201 від 19 лютого 2020 року на загальну суму 24454,80 грн, з яких ОСОБА_1 сплачено 10622,68 грн, які мали бути спрямовані на погашення відсотків та заборгованості за тілом кредиту, то загальний розмір заборгованості відповідача за вказаним кредитним договором, який підлягає стягненню на користь позивача, становить 15706,95 грн, виходячи з розрахунку: 26322,30 грн (заборгованість по сумі кредиту) + 7,33грн (заборгованість по процентам) 10622,68 грн ( кошти внесені відповідачем в рахунок сплати комісії) =15706,95 грн.

З урахуванням положень частини 1 статті 141 ЦПК України, відповідно до задоволеної частини позовних вимог з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1660,80 грн. в порядку розподілу судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.

Керуючись статтями 2, 4 12, 13, 77-82, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитним договором №901 від 26 березня 2019 року, яка станом на 01 грудня 2023 року, становить 60783 (шістдесят тисяч сімсот вісімдесят три) гривні 40 копійок, яка складається з: 37676, 49 грн - заборгованість за кредитом, 23106,91 грн заборгованість за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитним договором №201 від 19 лютого 2020 року, яка станом на 01 грудня 2023 року, становить 15706 (п`ятнадцять тисяч сімсот шість) гривень 95 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» 1660 (одну тисячу шістсот шістдесят) гривень 80 копійок на повернення судового збору.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», місцезнаходження: вул. Андріївська, 4 м. Київ, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України -14282829.

Відповідач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Повний текст рішення виготовлений 22 березня 2024 року.

Суддя Н.В.Волошина