РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 лютого 2024 року м. Мукачево Справа №303/12453/23

2-о/303/405/23

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді - Кость В.В.

секретар судового засідання Чухайло К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мукачево цивільну справу

за заявою ОСОБА_1

заінтересована особа: Мукачівська міська рада

про встановлення факту спільного проживання

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту її постійного проживання на час відкриття спадщини із спадкодавцем ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Як на підставу для задоволення заяви заявник посилається на те, що вона на день смерті своєї матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 фактично проживала з 2005 року разом з нею за вищевказаною адресою, хоча зареєстрованим місцем проживання померлої матері була адреса: АДРЕСА_2 .

Поряд з цим, проживаючи більше десяти років разом з матір`ю, заявник вважала, що прийняла спадщину, заяву про відмову від спадщини до нотаріуса не подавала. В середині жовтня 2023 року, переглядаючи документи, які збереглися в квартирі матері, позивачка знайшла оригінал заповіту, який був складений на її користь матір`ю у 2009 році та посвідчений державним нотаріусом Гелетей Л.В.

У зв`язку з тим, що внаслідок звернення до нотаріуса позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, вона просить встановити факт її постійного проживання зі спадкодавцем у судовому порядку.

Від заявника та її представника надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, вимоги за заявою підтримують та просять задоволити.

Від уповноваженого представника заінтересованої особи попередньо надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності, прийняття рішення по справі залишає на розсуд суду.

Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується даними свідоцтва про смерть, виданого повторно (серія НОМЕР_1 від 19 травня 2023 року).

Згідно з даними свідоцтва про народження (повторно) серії НОМЕР_2 від 19 травня 2023 року, матір`ю ОСОБА_3 значиться - ОСОБА_2 (а.с 6).

На випадок своєї смерті ОСОБА_2 залишила заповіт від 27 березня 2009 року, згідно з яким усе своє нерухоме та рухоме майно, де б воно не знаходилося та з чого воно б не складалося та все те, що ще буде їй належати на час смерті, а також належні майнові права та обов`язки вона заповіла доньці - ОСОБА_1 (а.с.10).

Як вбачається з Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (№191722871 від 27.03.2009) заповіт було зареєстровано за номером 1-554.

Згідно з даними відповіді Відділу «Центр надання адміністративних послуг» Мукачівської міської ради №4305/01-32/13516/42-23 від 17.10.2023, громадянка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , разом з нею на день смерті ніхто не був зареєстрований.

В матеріалах справи також міститься довідка від 06.10.2005 №3-013958, видана померлій ОСОБА_2 уповноваженою особою паспортистом ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» про те, що вона дійсно зареєстрована одна за вищезазначеною адресою.

Заявник після смерті ОСОБА_2 зверталася до приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Герцускі-Торжаш В.Л. з документами для видачі свідоцтва про право на спадщину, однак отримала відмову (а.с. 16).

Поряд з цим, відповідно до даних листа нотаріуса від 20.12.2023 №120/01-16, заяв про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , у встановлений законом строк не надходило. Також листом підтверджується, що померла залишила заповіт, посвідчений Мукачівською державною нотаріальною конторою 27.03.2009 року за реєстровим №1-554 на ім`я ОСОБА_1 .

Приймаючи до уваги вищевказані фактичні обставини справи, суд також виходить з того, що згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини відповідно до ст. 549 ЦК (п. 9 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»).

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду у справах № 336/709/18-ц від 07.11.2018, № 303/1816/17 від 23.12.2019.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до статей 1216, 1217 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 1268 та частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Отже, статтями 1268 та 1269 Цивільного кодексу України презюмується, що у разі, коли спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.

Тобто, дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, чітко визначені у частинах третій, четвертій статті 1268, статтях 1269, 1270 ЦК України.

Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

При цьому, відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 Цивільного кодексу України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами.

У матеріалах справи містяться копії нотаріально засвідчених заяв ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , згідно з даними яких у зв`язку із погіршенням стану здоров`я ОСОБА_2 та, як наслідок, її практично повною безпорадністю, вона фактично проживала разом зі своєю донькою ОСОБА_1 однією сім`єю по АДРЕСА_1 , близько останніх десяти років до самої смерті. Дані обставини відомі особам, оскільки ОСОБА_1 є їхньою сусідкою.

Фактичний аналіз змісту вищевказаних документів підтверджує доводи заявника про її проживання разом з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 на день її смерті.

Встановлення вищевказаного факту має безпосереднє значення для можливості оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Крім того, судом не встановлено наявності спору про право, та наявності інших спадкоємців.

Таким чином, вимоги за заявою є підставними та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2, 3, 10, 76, 258-259, 263-265, 315, 319, 354 Цивільного процесуального кодексу України, Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 - задоволити.

2. Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем - ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

5. Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Заінтересована особа: Мукачівська міська рада, м.Мукачево, пл. Духновича 2, .

Суддя В.В. Кость