Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.02.2024Справа №607/603/24

27 лютого 2024 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

-головуючої судді Черніцької І.М.

-за участю секретаря судового засідання Демборинського М.Р.

з участю: позивача ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції),

її представника адвоката Ороновської О.М.,

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення аліментів на її утримання в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з врахуванням індексації, щомісячно, починаючи стягувати з дня подання позову і до досягнення нею повноліття.

В обґрунтування вимог позивач вказала, що вона є дочкою ОСОБА_3 та ОСОБА_5 . Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 вересня 2011 року розірвано шлюб між її батьками та стягнуто з відповідача в користь ОСОБА_5 аліменти на її утримання. ІНФОРМАЦІЯ_1 її матір ОСОБА_5 померла. Після смерті матері відносини між нею та відповідачем погіршились, більше п`яти років вона проживає окремо та перебуває на утримання бабусі ОСОБА_6 . Окрім того, їй була призначена пенсія по втраті годувальника, однак відповідач, як її законний представник, після смерті матері отримує замість неї вказану пенсію та витрачає її на свої потреби, жодної матеріальної допомоги їй не надає.

Зазначила, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 жовтня 2023 року відмовлено у задоволенні її позову про позбавлення відповідача батьківських прав. Одночасно, вказаним рішенням винесено попередження відповідачу про необхідність зміни свого ставлення до її виховання. Однак, з часу винесення вказаного судового попередження, ОСОБА_3 не змінив свого ставлення до її виховання. Навпаки, відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, зокрема не проявляє стосовно неї будь-якого батьківського піклування, не піклується про неї, не виявляє зацікавленості в її подальшій долі, не цікавиться її успіхами, станом здоров`я, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, підготовкою до самостійного життя.

На даний час вона проживає в Норвегії, усі питання її виховання та забезпечення життя вирішує бабуся ОСОБА_6 , без участі відповідача. Вищенаведені обставини свідчать, що відповідач не піклується про неї, не приймає педагогічної, матеріальної та будь-якої іншої участі у її вихованні.

Посилаючись на наведене, просила позов задовольнити.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 січня 2024 року відкрито провадження у справі та призначеного розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

25 січня 2024 року відповідача подав відзив на позов. Вказав, що після смерті матері Пржевальської ОСОБА_7 він старався привити останній обов`язок пам`яті матері, поваги до ближніх та товаришів. Він завжди піклувався про те, щоб дочка ОСОБА_7 жила в достатку, була забезпечена всім необхідним, для неї були створені всі умови для навчання, як в школі так і за місцем проживання. Він забезпечував придбання та оплату всіх необхідних методичних посібників, літератури, спортивного одягу для занять в спортивній секції. Окрім того, на прохання дочки ним постійно здійснювалась допомога в оформленні та оплаті закордонних паспортів неповнолітнього, багаторазових дозволів у нотаріуса на виїзд за кордон разом з ОСОБА_6 , у випадку виїзду дочки з танцювальним колективом за межі України, туристичні поїздки з класом та студентами коледжу. Під час неодноразових зустрічей, він постійно надавав кошти на потреби дочки в сумі 1000 грн і більше.

Посилаючись на наведене, просив визнати позовну заяву безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

У судовому засідання позивач, в режимі відеоконференції, та її представник позов підтримали та просили задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений належним чином. Попередньо подав заяву про розгляд справи без його участі з участю його представника ОСОБА_2 ..

Присутній у судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 вказав, що відповідач не заперечує щодо стягнення аліментів на дочку ОСОБА_7 , однак має змогу сплачувати аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Водночас, відповідач заперечує обставини викладені у позові, зокрема щодо не надання ним матеріальної допомоги дочці та не участі у її вихованні. Так, відповідач завжди надавав та на даний час прагне надавати матеріальну допомогу дочці. У період перебування дочки в Україні відповідач надав їй матеріальну допомогу, оплачував виготовлення закордонного паспорта та дозволу на виїзд за кордон.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася позивач ОСОБА_4 , батьками якої зазначено ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , що підтверджується, перекладеним з італійської на українську мову, витягом з реєстру актів про народження, складеного відділом реєстрації актів цивільного стану громадян міста Рим, акт №03234, частина 2, серія В24.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 вересня 2011 року розірвано шлюб між батьками позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_3 . Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн щомісячно, починаючи з 12 липня 2011 року до досягнення дитиною повноліття.

ІНФОРМАЦІЯ_1 матір позивача ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 30 грудня 2015 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції.

Позивач зареєстрована по АДРЕСА_1 , що стверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи за №12660156/28-03 від 06 жовтня 2021 року, виданою Відділом реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради.

Відповідач проживає окремо.

В судовому засіданні представник відповідача визнав той факт, що ОСОБА_3 , як законний представник доньки, отримує пенсію по втраті годувальника, щомісячний розмір якої орієнтовно становить 2500 грн.

Як слідує з довідки за №1144 від 28 вересня 2023 року, виданої Відокремленим структурним підрозділом «Фаховий коледж економіки, права та інформаційних технологій Західноукраїнського національного університету», ОСОБА_4 навчається на 2 курсі у ВСП «Фаховий коледж економіки, права та інформаційних технологій Західноукраїнського національного університету» за освітньо-кваліфікаційним рівнем «Фаховий молодший бакалавр» (спеціальність «Менеджмент»), форма навчання денна, умови навчання держзамовлення, термін навчання з 01 вересня 2022 року по 28 лютого 2026 року.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 жовтня 2023 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа орган опіки та піклування Тернопільської міської ради в особі Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, про позбавлення батьківських прав. Попереджено ОСОБА_3 про необхідність змінити своє ставлення до виховання неповнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , поклавши на орган опіки та піклування Тернопільської міської ради контроль за виконанням батьківських обов`язків.

Згідно договору дарування 1/3 частки квартири від 31 жовтня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за №3692 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №10207903 від 01 листопада 2017 року, ОСОБА_3 подарував ОСОБА_2 належну йому 1/3 частку двокімнатної квартири за АДРЕСА_2 .

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав.

В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із вимогами ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

В силу вимог ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до ЦК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 47 ЦПК України неповнолітні особи віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також особи, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких вони особисто беруть участь, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 18 СК України кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу.

В силу вимог ч. 4 ст. 152 СК України дитина має право звернутися за захистом своїх прав та інтересів безпосередньо до суду, якщо вона досягла чотирнадцяти років.

Таким чином, особа, якій виповнилось 14 років, може сама звернутись до суду із заявою, зокрема про стягнення аліментів.

Встановлено, що позивач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , звернулася до суду із позовними вимогами до свого батька ОСОБА_3 про стягнення аліментів на її утримання, як неповнолітньої особи, яка станом на день подання позову досягла 17 років.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 191 ЦПК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Положеннями ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

В силу вимог ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

Таким чином, індексації підлягають аліментів визначені у фіксованій сумі.

Встановлено, що відповідач є особою молодого віку, обставин його незадовільного стану здоров`я судом не встановлено, інших утриманців крім доньки ОСОБА_7 не має.

Враховуючи вищезазначене та те, що відповідач є особою молодого віку, стан здоров`я задовільний, інших утриманців крім доньки ОСОБА_7 не має, приймаючи до уваги інтереси дитини та забезпечення її гармонійного розвитку, беручи до уваги ту обставину, що неповнолітня ОСОБА_4 має право на самостійне отримання та розпорядження аліментами від батька, суд вважає, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати з 09 січня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

При визначенні розміру аліментів суд врахував стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, стан здоров`я, вік та потреби дитини, для забезпечення її гармонійного розвитку, відсутність у відповідача інших утриманців, відтак, останній не позбавлений можливості працювати та виконувати свій батьківський обов`язок щодо утримання дитини.

Таким чином, суд вважає, що визначений розмір аліментів забезпечить потреби та нормальні умови життя дитини.

В силу вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідачем не доведено належними та достатніми доказами те, що він за своїм матеріальним становищем чи станом здоров`я позбавлений можливості сплачувати аліменти у розмірі визначеному судом.

Водночас суд не вбачається підстав для стягнення з відповідача аліментів у відповідній частці від його заробітку (доходу) з врахуванням індексації, оскільки в силу вимог ч. 2 ст. 184 СК України індексації відповідно до закону підлягають аліменти, визначені судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі.

Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 263, 265, 268, 354 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 180-182, 184 Сімейного кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з врахуванням індексації, щомісячно, починаючи стягувати з 09 січня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи

Позивач: ОСОБА_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_3 .

Повне рішення складено 01 березня 2024 року.

Головуюча суддя І.М. Черніцька