Справа №760/3984/24
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

19 лютого 2024 року Солом`янський районний суд міста Києва в складі судді

Зуєвич Л.Л., розглянувши заяву ОСОБА_1 /далі - ОСОБА_1 / (адреса: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) (адреса: 03067, м. Київ, бул. Вацлава Гавела,1), про встановлення факту смерті,

В С Т А Н О В И В:

Рух справи

19.02.2024 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла вказана заява, датована 19.02.2023, за підписом заявника, в якій вона просить суд: встановити факт смерті ОСОБА_2 , місце смерті: Херсонська область, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.02.2024 для розгляду зазначеної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л.

Дослідивши відповідну заяву про встановлення факту смерті, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як на правову підставу подання заяви заявник посилається на ст.ст. 256-259, 367, 368 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Суд звертає увагу на те, що з викладенням ЦПК України в новій редакції згідно з Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 № 2147-VIII, який набрав чинності 15.12.2017, особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України встановлені в ст. 317 ЦПК України.

Суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19), від 25.06.2019 у справі № 924/1473/15 (провадження № 12-15гс19) суди, з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини. Зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору.

З урахуванням наведеного суд вважає, що посилання заявника на стару редакцію ЦПК України не є перешкодою для вирішення питання щодо прийняття такої заяви до провадження, оскільки її зміст по суті свідчить про подання в порядку ст. 317 ЦПК України.

Разом з тим, судом встановлено також інші недоліки, усунення яких має бути вчинено саме заявником.

Щодо надання доказів родинних зв`язків

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Однак, у наданих до суду матеріалах, заявником не зазначено свій та ОСОБА_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків (за його наявності), а також номер і серію паспорта, їх копії до заяви не долучено.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.

Разом з тим, ч. 2 ст. 318 ЦПК України передбачено, що до заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини.

За змістом абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

При зверненні до суду із заявою про встановлення факту смерті заявником не було дотримано вимог ч. 1 ст. 317 ЦПК України, оскільки до заяви не додано доказів родинних зв`язків між заявником та померлою особою.

Так, вказуючи у заяві про те, що вона є донькою померлої, заявницею будь-яких доказів, які б свідчили про це, до суду не надала, тому суд позбавлений можливості упевнитися в тому, що заявник має право на звернення до суду з даною заявою.

Таким чином, заявниці необхідно надати докази на підтвердження факту родинних зв`язків з померлою особою (копії паспортів заявника та померлою особи, свідоцтва про народження, у випадку зміни прізвища - докази, що це підтверджують, зокрема, свідоцтво про шлюб і т.д. )

Щодо прохальної частини заяви

Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державна реєстрація смерті здійснюється на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою.

Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі якого здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Інструкцією про порядок заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом Міністерством охорони здоров`я України № 545 від 08.08.2006 .

Пунктом 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18.10.2000 за № 719/4940, встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5 «Про затвердження Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні» для проведення державної реєстрації смерті особи слід зазначити, прізвище, ім`я, по батькові померлого, дату та місце смерті, причина смерті, дата та місце народження померлого, громадянство померлого.

До заяви про встановлення факту смерті заявником додано:

-Копію довідки про смерть;

-Копію відмови Солом`янського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві у проведенні державної реєстрації смерті;

-Копію свідоцтва про смерть.

У прохальній частині заяви ОСОБА_1 просить "встановити факт смерті ОСОБА_2 , місце смерті: Херсонська область, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 ".

Отже, прохальна частина заяви не містить всіх належних відомостей, без зазначення яких орган державної реєстрації актів цивільного стану не матиме змоги встановити усі належні дані для видачі свідоцтва про смерть.

Таким чином, заявнику слід уточнити резолютивну частину заяви, зазначивши також встановлені чинним законодавством: місце смерті, причину смерті, дату та місце народження померлого, громадянство померлого, адресу житла, на підставі відомостей про реєстрацію померлого, які необхідні для реєстрації факту смерті особи із зазначенням - Україна.

Щодо заінтересованих осіб у справі

Частиною 4 ст. 294 ЦПК України встановлено, що справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

В якості заінтересованої особи заявником зазначено Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ).

При цьому, до такої заяви додано копію відмови у проведенні державної реєстрації смерті, виданої Соломянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві (; адреса: 03067, м. Київ, бульв. Вацлава Гавела, 1/28; e-mail: ).

Крім того, суд звертає увагу на те, що встановлення факту смерті може тягнути вагомі правові наслідки, в тому числі майнового характеру, тому суд не може підійти формально до вирішенні відповідного питання.

Суд звертає увагу, що звертаючись до суду з заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2 , заявником не зазначено в заяві, чи є у померлої інші діти або близькі родичі, які, у випадку їх наявності, мають бути зазначені в заяві як заінтересовані особи. Також, заявник має повідомити суд, про те чи порушує встановлення даного факту права та інтересів третіх осіб та чи пов`язано з подальшим вирішенням спору про право.

Підсумки

Викладене дає підстави для висновку, що подана заява ОСОБА_1 від 19.02.2023 (вбачається, що в даті заяви описка щодо року) не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177, 294, 317, 318 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строку на усунення встановлених недоліків.

У разі виправлення недоліків, суд пропонує заявнику надати до суду заяву в новій редакції або уточнення (додаткові обґрунтування) до вже поданої заяви з відповідними доказами, а також її копії та копії всіх документів, доданих до неї, для надіслання заінтересованим особам, як передбачено ст. 177 ЦПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 294, 317, 259-261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту смерті, - залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити заявнику, що у разі не усунення недоліків заяви, заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л. Л. Зуєвич