Справа № 134/1758/23
Провадження № 22-ц/801/424/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Швець Л. В.
Доповідач:Береговий О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 рокуСправа № 134/1758/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Берегового О.Ю. (судді доповідача),

суддів: Панасюка О.С., Шемети Т. М.,

за участю секретаря судового засідання: Куленко О.В.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач Крижопільська селищна рада,

розглянув цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Крижопільської селищної ради про зобов`язання нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та подання звітності щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за апеляційною скаргою Крижопільської селищної ради на рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 07 грудня 2023 року,

встановив:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Крижопільської селищної ради про зобов`язання нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та подання звітності щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 02 вересня 2014 року позивач був прийнятий на посаду техпрацівника ДНЗ «Ромашка» с. Голубече Крижопільського району Вінницької області на 0,5 посадового окладу, а 15 жовтня 2014 року прийнято опалювачем на 0,5 посадового окладу на період опалювального сезону. 04 липня 2019 року ОСОБА_1 був звільнений із займаних посад за власним бажанням.

Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 02 лютого 2017 року у справі №134/827/16-ц скасовано рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 26 вересня 2016 року та ухвалене нове судове рішення, яким частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 та стягнуто на його користь з ДНЗ «Ромашка» с. Голубече Крижопільського району Вінницької області 24127,62 грн заборгованої заробітної плати за період з 02 вересня 2014 року по 26 вересня 2016 року. Апеляційний суд Вінницької області в даній справі дійшов висновку, що заборгованість по заробітній платі підлягає стягненню з ДНЗ «Ромашка», як роботодавця, а не із засновника. Однак ДНЗ «Ромашка» не в змозі був виконати рішення суду, оскільки не має власного рахунку, а фінансування закладу здійснюється засновником закладу. Надалі цю обставину було враховано і Верховний Суд дійшов висновку в аналогічних справах №№ 134/1579/15-ц, 134/336/19, що заробітну плату необхідно стягувати із засновника Голубецької сільської ради, беручи до уваги ту обставину, що у статуті відсутнє право ДНЗ «Ромашка», як юридичної особи, мати свій поточний рахунок і самостійно здійснювати фінансові операції. Також ці висновки враховувалися під час розгляду цивільних справ №№ 134/332/19, 134/1122/20 за його позовом про стягнення заборгованості по заробітній платі та заборгованість в подальшому стягувалася судами саме із засновника - Голубецької сільської ради.

Рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 19 квітня 2019 року (справа №134/332/19) стягнуто з Голубецької сільської ради Крижопільського району Вінницької області на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за період з 27 вересня 2016 року по 19 квітня 2019 року.

Заочним рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 14 серпня 2020 року (справа № 134/1122/20) стягнуто з Голубецької сільської ради Крижопільського району на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за період роботи з 20 квітня 2019 року по 04 липня 2019 року.

Незважаючи на стягнення судом на його користь заборгованості по заробітній платі, за нього, як найманого працівника, не сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що необхідний для зарахування до страхового стажу періоду роботи, за який стягнуто заборгованість по заробітній платі, який нараховується на суми заробітної плати. При цьому саме на відповідача, як правонаступника всього майна, прав та обов`язків Голубецької сільської ради Крижопільського району Вінницької області покладається обов`язок щодо нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, який нараховується на суми заробітної плати позивача за період з грудня 2014 року по липень 2019 року, за який єдиний соціальний внесок не сплачено Голубецькою сільською радою.

З метою досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача із заявою від 22 березня 2023 року на що був повідомлений про необхідність з`явитися для вирішення даного питання до Крижопільської селищної ради із відповідними документами. Однак листом від 20 вересня 2023 року № 02-24/2201 на адвокатський запит від 07 вересня 2023 року №60/23 відповідачем надано відповідь, що Крижопільську селищну раду рішеннями суду не зобов`язано нарахувати та сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відтак, незважаючи на рішення судів, відповідачем порушується право позивача на соціальний захист.

Окрім того, платник єдиного внеску зобов`язаний подавати звітність щодо нарахованих сум такого внеску, тому для зарахування позивачу до страхового стажу періоду роботи, за який стягнуто заборгованість по заробітній платі, відповідач зобов`язаний подати звіт щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за звітні періоди.

За таких обставин, ОСОБА_1 просить зобов`язати відповідача нарахувати та сплатити на відповідний рахунок Державної податкової служби за місцем обліку єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму його заробітної плати та подати звітність до Державної податкової служби за місцем обліку щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суми заробітної плати за період з грудня 2014 року по липень 2019 року згідно зробленого ним розрахунку, доданого до позовної заяви, а також стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати.

Рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 07 грудня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Зобов`язано Крижопільську селищну раду нарахувати та сплатити на відповідний рахунок Державної податкової служби за місцем обліку єдиний соціальний внесок за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), який нараховується на суми заробітної плати за період з грудня 2014 року по липень 2019 року, в наступних розмірах: за 2014 рік: за грудень 2014 року 442,13 грн; за 2015 рік: за січень 2015 року 442,13 грн; за лютий 2015 року 442,13 грн; за березень 2015 року 442,13 грн; за квітень 2015 року 442,13 грн; за травень 2015 року 442,13 грн; за червень 2015 року 442,13 грн; за липень 2015 року 442,13 грн; за серпень 2015 року 442,13 грн; за вересень 2015 року 500,21 грн; за жовтень 2015 року 500,21 грн; за листопад 2015 року 500,21 грн; за грудень 2015 року 500,21 грн; за 2016 рік: за січень 2016 року 303,16 грн; за лютий 2016 року 303,16 грн; за березень 2016 року 303,16 грн; за квітень 2016 року 303,16 грн; за травень 2016 року 319,00 грн; за червень 2016 року 319,00 грн; за липень 2016 року 319,00 грн; за серпень 2016 року 319,00 грн; за вересень 2016 року 319,00 грн; за жовтень 2016 року 319,00 грн; за листопад 2016 року 319,00 грн; за грудень 2016 року 352,00 грн; за 2017 рік: за січень 2017 року 704,00 грн; за лютий 2017 року - 704,00 грн; за березень 2017 року - 704,00 грн; за квітень 2017 року - 704,00 грн; за травень 2017 року - 704,00 грн; за червень 2017 року - 704,00 грн; за липень 2017 року - 704,00 грн; за серпень 2017 року - 704,00 грн; за вересень 2017 року - 704,00 грн; за жовтень 2017 року - 704,00 грн; за листопад 2017 року - 704,00 грн; за грудень 2017 року - 704,00 грн; за 2018 рік: за січень 2018 року - 819,06 грн; за лютий 2018 року - 819,06 грн; за березень 2018 року - 819,06 грн; за квітень 2018 року - 819,06 грн; за травень 2018 року - 819,06 грн; за червень 2018 року - 819,06 грн; за липень 2018 року - 819,06 грн; за серпень 2018 року - 819,06 грн; за вересень 2018 року - 819,06 грн; за жовтень 2018 року - 819,06 грн; за листопад 2018 року - 819,06 грн; за грудень 2018 року - 819,06 грн; за 2019 рік: за січень 2019 року - 918,06 грн; за лютий 2019 року - 918,06 грн, за березень 2019 року - 918,06 грн; за квітень 2019 року - 918,06 грн; за травень 2019 року - 918,06 грн; за червень 2019 року - 918,06 грн; за липень 2019 року - 918,06 грн; а також подати до Державної податкової служби за місцем обліку звітність щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суми заробітної плати ОСОБА_1 за звітні періоди, а саме з грудня 2014 року по липень 2019 року.

Стягнуто з Крижопільської селищної ради на користь ОСОБА_1 1073,60 грн сплаченого судового збору.

Рішення суд першої інстанції мотивоване тим, що Голубецькою сільською радою Крижопільського району Вінницької області з грудня 2014 року по липень 2019 року не здійснювалося нарахування та сплата єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. З огляду на законодавче врегулювання питання правонаступництва новоутворених територіальних громад та зміни в адміністративно-територіальному устрої України, початок роботи новобраної Крижопільської селищної ради, яка є правонаступником Голубецької сільської ради, - повноваження сільської ради припинилися, а всі її права і обов`язки перейшли до Крижопільської селищної ради. Тобто відповідач є страхувальником та платником єдиного внеску, а позивач ОСОБА_1 застрахованою особою, але не є платником єдиного внеску. Суд вважав порушеним право позивача, передбачене ст. 46 Конституції України, та дійшов висновку, що відновлення цього права можливе зобов`язанням відповідача нарахувати та сплатити на відповідний рахунок Державної податкової служби за місцем обліку єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму заробітної плати ОСОБА_1 та подати до Державної податкової служби за місцем обліку звітність щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суми заробітної плати ОСОБА_1 , за звітні періоди, а саме за період з грудня 2014 року по липень 2019 року.

Додатковим рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 20 грудня 2023 року задоволено заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Глушкової О. І. про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнуто з Крижопільської селищної ради на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8500,00 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції від 07 грудня 2023 року, Крижопільська селищна рада подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, неврахування усіх обставин справи, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що роботодавцем позивача у межах трудових відносин з яким він просить зобов`язати Крижопільську селищну раду сплатити єдиний внесок, є ДНЗ «Ромашка» с. Голубече. Відповідно до Законів України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» саме ДНЗ «Ромашка» є страхувальником та платником єдиного внеску одночасно, тому саме на нього покладений обов`язок нарахувати, сплатити та подати звітність про нарахування єдиного внеску відносно позивача. При цьому вважає, що чинним законодавством не передбачено права звернення до суду з вимогою зобов`язати юридичну особу подати звітність. Фактичне задоволення позовних вимог не призведе до зарахування стажу та відображення такого стажу у довідці ОК-7, адже позивач не є і ніколи не був працівником Крижопільської селищної ради, відтак, сплата єдиного внеску буде зарахована на особовий рахунок Крижопільської селищної ради, а звітність щодо позивача не буде прийнято органами Державної податкової служби в автоматичному режимі. Скаржник також зазначає, що у оскаржуваному рішенні суд першої інстанції посилається на рішення Крижопільської селищної ради від 23 грудня 2020 року №113 від 27 листопада 2020 року №№1 та від 27 листопада 2020 року №2, копії яких відсутні у матеріалах справи. До того ж досліджувалися відносини, що стосуються як засновницьких прав Голубецької сільської ради щодо ДНЗ «Ромашка» с. Голубече (роботодавця позивача», правонаступництва таких прав та зроблені висновки про належність відповідача, однак, дослідження даних обставин здійснене за відсутності доказів.

22 січня 2024 року представником ОСОБА_1 адвокатом Глушковою О. І. подано відзив на апеляційну скаргу, сформовану в системі «Електронний суд» 21 січня 2024 року, де просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Зазначає, що у апеляційній скарзі відповідач заперечує, що обов`язок нарахування та сплати єдиного внеску на суми заробітної плати позивача та подання звітності покладається на Крижопільську селищну раду, оскільки остання не є роботодавцем ОСОБА_1 . Однак під час розгляду справ за позовами працівників ДНЗ «Ромашка» с. Голубече судами неодноразово встановлювалася та обставина, що саме засновник закладу має обов`язок по сплаті заробітної плати працівником. Зважаючи, що відповідач Крижопільська селищна рада є правонаступником усіх прав та обов`язків Голубецької сільської ради Крижопільського району Вінницької області, що не заперечувалося представником відповідача під час розгляду даної справи, то обов`язок по сплаті страхових внесків покладається саме на відповідача. Крім того, обставини щодо правонаступництва відповідача неодноразово досліджувалися судами під час розгляду аналогічних справ за позовами інших працівників ДНЗ «Ромашка». Щодо твердження відповідача про відсутність у матеріалах справи копії рішень Крижопільської селищної ради, то, як зазначає, адвокат, посилання на такі рішення були у позовній заяві, а також оприлюднені на офіційному веб-сайті відповідача та є загальнодоступними. Відтак твердження представника відповідача про самостійне збирання судом доказів не відповідають дійсності.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення учасників судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, заперечення викладені у відзиві на апеляційну скаргу, законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційного оскарження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає цим вимогам.

Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 02 лютого 2017 року по справі № 134/827/16-ц, скасовано рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 26 вересня 2016 року та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково та стягнуто з ДНЗ «Ромашка» с. Голубече Крижопільського району Вінницької області на його користь 24127,62 грн заборгованої заробітної плати за період роботи на посаді опалювача в опалювальні періоди та на посаді техпрацівника з 02 вересня 2014 року по 26 вересня 2016 року.

Рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 19 квітня 2019 року (справа №134/332/19) стягнуто з Голубецької сільської ради Крижопільського району Вінницької області на користь позивача заборгованість по заробітній платі за період роботи з 27 вересня 2016 року по 19 квітня 2019 року.

Заочним рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 14 серпня 2020 року (справа № 134/1122/20) стягнуто з Голубецької сільської ради Крижопільського району на користь позивача заборгованість по заробітній платі за період роботи з 20 квітня 2019 року по 04 липня 2019 року.

У загальному за рішеннями суду заборгованість по заробітній платі було стягнуто за період з 02 вересня 2014 року по 04 липня 2019 року.

Починаючи з грудня 2014 року Голубецькою сільською радою єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не сплачувався, що підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування форма ОК-7.

Згідно рішення від 23 грудня 2020 № 113 року 3 сесії 8 скликання Крижопільської селищної ради про реорганізацію Голубецької сільської ради розпочато процедуру реорганізації юридичної особи Голубецької сільської ради (), місцезнаходження: вул. Т. Марцин, 1 с. Голубече Крижопільського району Вінницької області, шляхом приєднання до Крижопільської селищної ради (), місцезнаходження: вул. Героїв України, 59 смт Крижопіль Вінницької області; утворено комісію з реорганізації Голубецької сільської ради; затверджено План заходів з реорганізації Голубецької сільської ради. У даному рішенні вказано, що Крижопільська селищна рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Голубецької сільської ради.

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12 червня 2020 №707-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Вінницької області» Голубецька територіальна громада входить до складу Крижопільської територіальної громади.

Відповідно до пункту 2 Постанови Верховної ради України від 17 липня 2020 року «Про утворення та ліквідацію районів», у Вінницькій області утворено, зокрема, Тульчинський район (з адміністративним центром у місті Тульчин) у складі територій Брацлавської селищної, Вапнярської селищної, Городківської сільської, Крижопільської селищної, Піщанської селищної, Студенянської сільської, Томашпільської селищної, Тульчинської міської, Шпиківської селищної територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 6-1 розділу V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР (з змінами та доповненнями), до прийняття закону про адміністративно-територіальний устрій України закінчення повноважень сільських, селищних, міських рад, їхніх виконавчих органів, а також реорганізація сільських, селищних, міських рад, їхніх виконавчих органів як юридичних осіб у зв`язку із змінами в адміністративно-територіальному устрої України здійснюються з урахуванням ряду положень, зокрема:

- у день набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною територіальною громадою, територія якої затверджена Кабінетом Міністрів України (далі - сформована територіальна громада), припиняються повноваження сільських, селищних, міських рад, сільських, селищних, міських голів, обраних територіальними громадами, територія яких включена до території сформованої територіальної громади (далі - розформовані територіальні громади) (підпункт 1 пункту 6-1).

Рішенням № 113 Крижопільської селищної ради Вінницької області від 23 грудня 2020 року 3 сесії 8 скликання вирішено розпочати процедуру реорганізації Голубецької сільської ради (код 04328772) шляхом приєднання до Крижопільської селищної ради (), правонаступником всього майна, прав та обов`язків Голубецької сільської ради є Крижопільська селищна рада Вінницької області.

За відкритими даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Голубецька сільська рада Крижопільського району Вінницької області () в стадії припинення.

Відповідно до підпункту 4 пункту 6-1 розділу V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР (з змінами та доповненнями), сформована територіальна громада є правонаступником усього майна, прав та обов`язків розформованої територіальної громади з урахуванням особливостей, визначених підпунктами 5 і 6 цього пункту.

Подібні за змістом правовідносини були предметом розгляду Верховного Суду, який зазначив, що відсутність у реєстрі запису про припинення юридичної особи внаслідок реорганізації недостатньо для висновку про ненастання правонаступництва (постанова Великої палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 910/5953/17, постанова Верховного Суду від 4 листопада 2020 року у справі №922/817/18).

Таким чином, з огляду на законодавче врегулювання питання правонаступництва новоутворених територіальних громад, на зміни в адміністративно-територіальному устрої України, та з урахуванням того, що розпочала свою роботу новообрана Крижопільська селищна рада Вінницької області, яка є правонаступником Голубецької сільської ради Крижопільського району Вінницької області, суд першої інстанції правильно зробив висновок, що повноваження Голубецької сільської ради припинилися та всі її права і обов`язки перейшли до Крижопільської селищної ради, а наявність чи відсутність в реєстрі запису про припинення юридичної особи, яка реорганізовувалась шляхом приєднання не свідчить про те, що правонаступництво не відбулося. При цьому колегія суддів зауважує, що рішення Крижопільської селищної ради опубліковані офіційному сайті селищної ради та є загальнодоступними, тому посилання скаржника про безпідставне врахування їх судом першої інстанції є хибним.

Зі змісту позовних вимог ОСОБА_1 слідує, що фактично між сторонами виник спір з приводу зобов`язання Крижопільської селищної ради нарахувати та сплатити єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та подання звітності щодо сум такого нарахування за період з грудня 2014 по липень 2019 року.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхування за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об`єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об`єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Статтею 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» установлено, що страхувальники це роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.

Згідно з ч. 6 ст. 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства.

Згідно з ч. 4, 5 ст. 7 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» єдиний внесок нараховується на суми, зазначені в частинах першій і другій цієї статті, не зменшені на суму відрахувань податків, інших обов`язкових платежів, що відповідно до закону сплачуються із зазначених сум, та на суми утримань, що здійснюються відповідно до закону або за договорами позики, придбання товарів та виплат на інші цілі за дорученням отримувача. Єдиний внесок нараховується на суми, зазначені в частинах першій і другій цієї статті, незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також від того, чи виплачені такі суми фактично після їх нарахування до сплати.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 9 Закону Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок. Обчислення єдиного внеску за минулі періоди, крім випадків сплати єдиного внеску згідно з частиною п`ятою статті 10 цього Закону, здійснюється виходячи з розміру єдиного внеску, що діяв на день нарахування (обчислення, визначення) заробітної плати (доходу), на яку відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 16 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» установлено, що застрахована особа має право вимагати від страхувальника сплати страхових внесків, у тому числі в судовому порядку.

Враховуючи вищекладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що саме Крижопільська селищна рада Вінницької області є належним відповідачем у цій справі, на неї як правонаступника роботодавця в особі Голубецької сільської ради Крижопільського району Вінницької області, наділеного статусом юридичної особи, покладається обов`язок з нарахування та сплати єдиного соціального внеску із заробітної плати застрахованої особи ОСОБА_1 . Будь-яких інших доказів, що спростовували б дані обставини у матеріалах справи немає.

За індивідуальними відомостями про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за формою ОК-7 за період з грудня 2014 року по липень 2019 року відсутня інформація про нараховану заробітну плату, перерахований єдиний соціальний внесок, що необхідні для визначення розміру пенсії позивача.

Не провівши розрахунки з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, відповідач порушив низку соціальних прав та гарантій позивача, які безумовно підлягають відновленню.

Переглядаючи рішення в частині подання звітності щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» зобов`язано платника єдиного внеску подавати звітність, у тому числі про основне місце роботи працівника, про нарахування єдиного внеску в розмірах, визначених відповідно до цього Закону, у складі звітності з податку на доходи фізичних осіб (єдиного податку) до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки та порядку, встановлені Податковим кодексом України. Форма, за якою подається звітність про нарахування єдиного внеску у складі звітності з податку на доходи фізичних осіб (єдиного податку), встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Частиною 3 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»» передбачено, що обов`язки, передбачені частиною другою цієї статті, поширюються на платників, зазначених у пунктах 1, 4, 5, 5-1 та 16 частини першої статті 4 цього Закону, у тому числі на платників єдиного внеску, якими є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту)або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою-підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий балансі самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами (підпункт1 пункту 1 статті 3 Закону).

З урахуванням вимог наведених норм матеріального закону та встановлених по справі обставин, відповідач по справі Крижопільська селищна рада Тульчинського району Вінницької області, будучи платником єдиного внеску, зобов`язана подавати звітність, у тому числі про основне місце роботи працівника ОСОБА_1 , про нарахування єдиного внеску в розмірах, визначених відповідно до закону, у складі звітності з податку на доходи фізичних осіб (єдиного податку) до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки та порядку, встановлені Податковим кодексом України.

Отже, вирішуючи спір про зобов`язання нарахування та стягнення єдиного соціального внеску на застраховану особу ОСОБА_1 , а також подання звітності щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та надав вірну оцінку зібраним у справі доказам.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не є істотними і зводяться до переоцінки доказів, досліджених та оцінених судом першої інстанції, а відтак не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які є підставою для скасування чи зміни рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи, які є підставою для скасування рішення, не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, внаслідок чого апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Крижопільської селищної ради залишити без задоволення.

Рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 07 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий О.Ю. Береговий

Судді О.С. Панасюк

Т.М. Шемета