Справа № 461/2543/24
Провадження № 6/461/209/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2024 рок м. Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Кітова О.В.,

за участю секретаря судового засідання Согор А.Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові подання державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мельника Юрія Романовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 ,-

в с т а н о в и в :

Державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мельник Юрій Романович звернувся в суд із поданням, в якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України керівника юридичної особи боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до виконання зобов`язань, покладених на нього.

В обґрунтування подання покликається на те, що у відділі перебуває зведене виконавче провадження №68699268 до складу якого входить ВП №72394088 з примусового виконання судового наказу №909/700/22 від 12.07.2023 року виданий Господарським судом Львівської Області стягнення з ТзОВ "Кастум" на користь Івано-Франківської обласної прокуратури судового збору в розмірі 12405,00 грн. 03.08.2023 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та скеровано сторонам до відома та до виконання. Державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника в межах зведеного виконавчого провадження , яку підписано в АСВП електронним підписом. Державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника в межах зведеного виконавчого провадження, яку підписано в АСВП електронним підписом. 20.12.2023 року державним виконавцем винесено постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного. Згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта встановленого за боржником воно не рахується. Згідно довідки про зареєстроване рухоме майно боржника, за боржником рахується транспортний засіб КІА SPORTAGE, який знаходиться в заставі в AT «Комерційний Банк «ГЛОБУС», та знаходиться в розшуку від 06.03.2023 року. Державним виконавцем виставлено платіжні вимоги в банківські установи для списання коштів, однак згідно відповіді кошти на рахунках відсутні. У подальшому державним виконавцем здійснюються повторні запити в реєструючи органи для встановлення інформації щодо рухомого та нерухомого майна, рахунків. Відповідно до відомостей які містяться в Автоматизованій системі виконавчих проваджень державним виконавцем регулярно здійснювались запити щодо перевірки майнового стану боржника. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за боржником нерухоме майно не зареєстроване. Державним виконавцем скеровано вимогу на отримання інформації, яка містить банківську таємницю. Згідно відповідей банківських установ кошти для задоволення вимог стягувача відсутні. Державним виконавцем здійснено вихід за адресою вказаною у виконавчому документі, проте перевірити майновий стан за місцем проживання боржника було не можливо. 11.07.2023 року державним виконавцем винесено подання(повідомлення) про внесення даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань стосовно керівника юридичної особи - боржника ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 статті 382 Кримінального кодексу України та скеровано в ЛРУП №1 ВП №1 ГУНП у Львівській області до виконання. Згідно відповіді з ЛРУП №1 в результаті розгляду подання встановлено що ТзОВ «Кастум» на пр.Чорновола,63 у Львові офісу не має та за даною адресою фірма не зареєстрована. Державним виконавцем повторно скеровано запити в реєструючі органи для встановлення наявності відсутності майна боржника та рахунків. Державним виконавцем повторно скеровано виклик керівнику юридичної особи боржника з`явитись на адресу відділу 24.01.2024, однак останній на виклик не з`явився, про що складено акт державного виконавця. Враховуючи викладене, рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів. Отже, боржником рішення виконано не було, що призвело до вжиття відносно нього вищевказаних заходів примусового виконання.

Згідно із вимогами ст.441 ЦПК України суд негайно розглядає подання про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Держаний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мельник О.Р., будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд подання без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про недоведеність обґрунтованості подання, поданого державним виконавцем в заявлених ним межах, та про відсутність існування правових підстав для його задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.19 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, викладених у Листі від 01.02.2013 «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), вжите у п.5 ч.1 ст.6 Закону N 3857-XII та у п.18 ч.3 ст.11 Закону N 606-XIV, позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Так, питання тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України врегульовано положеннями ст.441 ЦПК України.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом (ч.1 ст.441 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Згідно ч.4 ст.441 ЦПК України, ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Як встановлено судом, на виконанні у державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мельника Ю.Р. знаходиться зведене виконавче провадження №68699268 до складу якого входить ВП №72394088 з примусового виконання судового наказу №909/700/22 від 12.07.2023 року виданий Господарським судом Львівської Області стягнення з ТзОВ "Кастум" на користь Івано-Франківської обласної прокуратури судового збору в розмірі 12405,00 грн.

03.08.2023 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та скеровано сторонам до відома та до виконання. Державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника в межах зведеного виконавчого провадження, яку підписано в АСВП електронним підписом. Державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника в межах зведеного виконавчого провадження. 20.12.2023 року державним виконавцем винесено постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного.

Згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта встановленого за боржником воно не рахується. Згідно довідки про зареєстроване рухоме майно боржника, за боржником рахується транспортний засіб КІА SPORTAGE, який знаходиться в заставі в AT «Комерційний Банк «ГЛОБУС», та знаходиться в розшуку від 06.03.2023 року. Державним виконавцем виставлено платіжні вимоги в банківські установи для списання коштів, однак згідно відповіді кошти на рахунках відсутні.

Відповідно до відомостей які містяться в Автоматизованій системі виконавчих проваджень державним виконавцем регулярно здійснювались запити щодо перевірки майнового стану боржника. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за боржником нерухоме майно не зареєстроване. Державним виконавцем скеровано вимогу на отримання інформації, яка містить банківську таємницю. Згідно відповідей банківських установ кошти для задоволення вимог стягувача відсутні.

Державним виконавцем здійснено вихід за адресою вказаною у виконавчому документі, проте перевірити майновий стан за місцем проживання боржника було не можливо. 11.07.2023 року державним виконавцем винесено подання(повідомлення) про внесення даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань стосовно керівника юридичної особи - боржника ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 статті 382 Кримінального кодексу України та скеровано в ЛРУП №1 ВП №1 ГУНП у Львівській області до виконання. Згідно відповіді з ЛРУП №1 в результаті розгляду подання встановлено що ТзОВ «Кастум» на пр.Чорновола,63 у Львові офісу не має та за даною адресою фірма не зареєстрована. Державним виконавцем повторно скеровано запити в реєструючі органи для встановлення наявності відсутності майна боржника та рахунків. Державним виконавцем повторно скеровано виклик керівнику юридичної особи боржника з`явитись на адресу відділу 24.01.2024, однак останній на виклик не з`явився, про що складено акт державного виконавця.

Статтею 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну.

Відповідно до ч.1 ст.313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування.

Частиною 4 ст.313 ЦК України визначено, що фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Положеннями п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» встановлено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Свобода пересування гарантована ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, відповідно до положень ч.2 якої кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. Разом з тим, ч.3 вказаної статті передбачено, що на здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Це означає, що дії, які можуть становити втручання або обмежувати здійснення цього права, відповідають вимогам статті 2 Протоколу №4, тільки якщо вони передбачені законом, мають одну з легітимних цілей, згаданих у третьому пункті статті, і можуть бути «необхідними у демократичному суспільстві» для досягнення зазначених вище цілей (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ігнатов проти Болгарії», № 50/02, пункт 32, від 02 липня 2009 року).

Також статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані права не можуть бути об`єктом жодних обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому пакті.

Передбачені у законі обмеження є заходами, які покладаються на боржника з метою заклику до його правосвідомості, якщо останній ухиляється від виконання свого обов`язку, або ж переслідують пасивне та незаборонене примушування боржника до вчинення ним активних дій, щоб якнайскоріше задовольнити інтереси кредитора та позбутися обмежувальних заходів.

Отже, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав уважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 28.10.2020 у справі № 331/8536/17.

Аналіз змісту подання виконавця свідчить, що таке подання не містить обґрунтування наявності фактів ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань, із змісту матеріалів подання судом встановлена лише наявність невиконаних зобов`язань боржником, станом на момент винесення подання, що не є безумовною правовою підставою обмежувати боржника у праві виїзду за межі країни.

Судом також встановлено, що виконавцем не надано належних, достовірних та достатніх доказів, які «поза розумним сумнівом» могли б свідчити про те, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, умисно ухиляється від виконання, покладених на нього зобов`язань по сплаті боргу.

Окрім цього, суд звертає увагу і на те, що подання державного виконавця не містить будь-яких відомостей про те, які обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_1 має намір виїхати за кордон, не обґрунтовано, яким чином застосування до боржника обмеження у праві виїзду за межі України буде сприяти виконанню рішення суду та погашенню ним заборгованості.

Відповідно до ст.13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, так як пов`язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Стецов проти України» від 11.05.2021 Європейський суд вважає, що, по-перше, намір боржника у разі несплати судового боргу важко встановити та значною мірою така оцінка суб`єктивна; по-друге, це не може бути єдиною підставою для обмеження, яке є предметом спору, якщо воно триває довше, аніж протягом короткого початкового періоду. Відповідна служба має бути спроможна пояснити, яким чином заборона на поїздки може сприяти стягненню заборгованості з урахуванням конкретного випадку заявника та інших обставин справи.

Указом Президента України № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 введено воєнний стан.

У зв`язку з введенням в Україні правового режиму воєнного стану та на виконання вимог Закону України «Про правовий режим воєнного стану» визначено правила виїзду за межі України окремих категорій осіб. За загальним правилом на період дії правового режиму воєнного стану чоловікам - громадянам України, віком від 18 до 60 років, а також жінкам-військовозобов`язаним обмежено виїзд за межі України.

Відтак, у випадку якщо ОСОБА_1 є військовозобов`язаним, він і так обмежений у праві виїжджати за межі України.

Відповідно до ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

У випадку якщо ОСОБА_1 є невійськовозобов`язаним, виїзд за межі України в умовах воєнного стану може бути необхідним з метою евакуації та спрямованим на збереження життя і здоров`я останнього.

З врахуванням наведеного, враховуючи введення в Україні воєнного стану, не доведеністю подання щодо необхідності обмеження права на свободу пересування боржника з метою стягнення несплаченого боргу, та не доведено того, що таке обмеження дійсно сприятиме погашенню заборгованості, суд приходить до висновку щодо відмови у його задоволенні.

Керуючись ст.ст.247, 258, 260, 261, 353, 354, 441 ЦПК України, ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

п о с т а н о в и в:

у задоволенні подання державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мельника Юрія Романовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Олександр КІТОВ