Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.01.2024 Справа №607/15306/22 Провадження №2/607/137/2024

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Кунець Н.Р.

за участі секретаря судового засідання Ковбасюк М.В.

представника позивача адвоката Кметика Я.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Кметик Ярослав Степанович до ОСОБА_2 про поділ спільного часткового майна, визнання права власності та припинення права спільної часткової власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Кметик Я.С., звернулась в суд із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про поділ спільного часткового майна, визнання права власності та припинення права спільної часткової власності.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що їй належить на праві власності частина житлового будинку з надвірними побудовами по АДРЕСА_1 , яка складається з: тамбура 4,8 кв.м., коридору 8,1 кв.м., двох житлових кімнат площами 14,2 кв.м. та 27,4 кв.м., ванни 6,0 кв.м., кладової 3,6 кв.м., кухні 13,9 кв.м., хліву літ. «Б», літньої кухні літ. «В», гаражу літ. «Г». Також, інша частина вказаного житлового будинку належить ОСОБА_2 та складається згідно літери «А» плану з двох житлових кімнат площами 14,3 кв.м. та 26,0 кв.м., коридор 8,2 кв.м., тамбур 4,6 кв.м., кухня 12,6 кв.м., кладова 5,7 кв.м., ванна 3,8 кв.м.

На даний час позивач не має змоги виготовити документи на право власності на земельну ділянку для обслуговування окремої частини житлового будинку та інших приміщень, якими вона фактично користується, та які перебувають у її частковій власності, що в плані під літерами «А», а тому просить суд: виділити в окреме будинковолодіння належні їй приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , під літерою «А» плану, а саме: дві житлові кімнати площами 14,2 кв.м. та 27,4 кв.м., тамбур 4,8 кв.м., коридор 8,1 кв.м., ванну 6,0 кв.м., кладову 3,6 кв.м., кухню 13,9 кв.м., згідно технічного паспорта від 26.01.2006, а також хлів, літню кухню та гараж, визнати за нею право власності на вищезазначене будинковолодіння та припинити за нею право спільної часткової власності на будинковолодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

28.11.2022 ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено справу до розгляду за правилами загального провадження.

Протокольною ухвалою суду від 21.03.2023 постановленою в судовому засідання без видалення в нарадчу кімнату із занесенням до протоколу судового засідання закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Кметик Я.С. позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити з підстав викладених у позові, щодо заочного вирішення справи не заперечив.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча про день та час слухання справи неодноразово повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про особисте вручення повісток про виклик до суду та телефонограмами складеними секретарем судового засідання. Відповідач про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи та відзиву на позов не подавав.

Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подавав, тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення, оскільки проти заочного розгляду справи не заперечує позивач.

Дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази та витребувану судом копію спадкової справи № 39 заведену після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне:

20.07.2005 державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори Чопик І.Я. видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 1575 на частину будинковолодіння, а саме: тамбур І пл. 4,8 м.кв., коридор 1-1 пл. 8,1 м.кв., жила кімната 1-2 пл. 14,2 м.кв., жила кімната 1-3 пл. 27,4 м.кв., ванна 1-4 пл. 6,0 м.кв., кладова 1-5 пл. 3,6 м.кв., кухня 1-6 пл. 13,9 м.кв., хлів літ. «Б», літня кухня літ. «В», гаражу літ. «Г», огорожа 1-3 - АДРЕСА_1 , яке належало померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Згідно реєстраційного посвідчення виданого Тернопільським районним бюро технічної інвентаризації 10.08.2005, 1/2 частина житлового будинку з надвірними побудовами і спорудами АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого Тернопільською районною держнотконторою 20.07.2005 за реєстровим № 1575 та записано в реєстрову книгу за № 103.

Відповідно до реєстраційного посвідчення виданого Тернопільським обласним об`єднаним бюро технічної інвентаризації 18.02.1992, частина житлового будинку з надвірними побудовами по АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 на праві особистої власності на підставі договору купівлі-продажу посвідченого Тернопільською районною держнотконторою 15.01.1992 за реєстровим номером 57 та записано в реєстрову книгу за №103.

Як вбачається з технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації від 26.01.2006, реєстраційний номер 103, житловий будинок по АДРЕСА_1 , належить по 1/2 частці ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Із Експлікації приміщень до плану садибного (індивідуального) будинку вбачається, що 1/2 частки житлового будинку, яким користується ОСОБА_1 складається з наступних приміщень: № І тамбур площею 4,8 кв.м.; № 1-1 коридор площею 8,1 кв.м.; № 1-2 кімната площею 14,2 кв.м.; № 1-3 кімната площею 27,4 кв.м.; № 1-4 ванна площею 6,0 кв.м.; № 1-5 кладова площею 3,6 кв.м.; № 1-6 кухня площею 13,9 кв.м. Загальна площа 78 кв.м., з неї житлова - 41,6 кв.м., допоміжна - 36,4 кв.м.

Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК право власності вважається набутим правомірним, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.071997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В силу положень ст. ст. 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Згідно з ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю, що слідує зі змісту ч.1 ст. 356 ЦК України.

Відповідно до ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 були співввласниками житлового будинку з відповідними частинами надвірних будівель, за адресою: АДРЕСА_1 по частці.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.03.2020 у справі №607/12793/19, виділено в окреме будинковолодіння належні ОСОБА_2 приміщення за адресою АДРЕСА_1 , зокрема приміщення під літерою А плану: двох житлових кімнат площами 14,3 та 26,0 кв. м., коридор 8,2 кв.м., тамбур 4,6 кв. м., кухня 12,6 кв.м., кладова 5,7 кв.м., ванна 3,8 кв.м., згідно технічного паспорта від 14.03.2016 року. Визнано за ОСОБА_2 право власності на будинковолодіння за адресою АДРЕСА_1 , зокрема приміщення під літерою А плану: двох житлових кімнат площами 14,3 та 26,0 кв. м., коридор 8,2 кв.м., тамбур 4,6 кв. м, кухня 12,6 кв.м, кладова 5,7 кв.м, ванна 3,8 кв.м., згідно технічного паспорта від 14.03.2016 року. Припинено за ОСОБА_2 право спільної часткової власності на будинок під літерою А в будинковолодінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 . В задоволенні решти вимог, відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, частину будинковолодіння АДРЕСА_1 ОСОБА_1 успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та така складається з: тамбура І пл. 4,8 м.кв., коридора 1-1 пл. 8,1 м.кв., жилої кімнати 1-2 пл. 14,2 м.кв., жилої кімнати 1-3 пл. 27,4 м.кв., ванної 1-4 пл. 6,0 м.кв., кладової 1-5 пл. 3,6 м.кв., кухні 1-6 пл. 13,9 м.кв., хліва літ. «Б», літньої кухні літ. «В», гаражу літ. «Г», огорожі 1-3.

Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації від 26.01.2006, реєстраційний номер 103, житловий будинок по АДРЕСА_1, 1/2 частки житлового будинку, яким користується ОСОБА_1 складається з наступних приміщень: № І тамбур площею 4,8 кв.м.; № 1-1 коридор площею 8,1 кв.м.; № 1-2 кімната площею 14,2 кв.м.; № 1-3 кімната площею 27,4 кв.м.; № 1-4 ванна площею 6,0 кв.м.; № 1-5 кладова площею 3,6 кв.м.; № 1-6 кухня площею 13,9 кв.м. Загальна площа 78 кв.м., з неї житлова - 41,6 кв.м., допоміжна - 36,4 кв.м..

Відповідно до ст. 364 Ц К України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього кодексу ), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Згідно ст.183 ЦК України подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Як зазначено у роз`ясненнях, викладених у п.6,7,12Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04.10.1991 (з подальшими змінами і доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змістуст.115 ЦК України, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим стосовно до ст. 119 ЦК України ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась.

Враховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку ст. 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні ст. 181 ЦК України та п. 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.12.2010 №1117 «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них».

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналізуючи вищенаведені обставини, враховуючи викладені вимоги законів та досліджені у судовому засіданні письмові докази, беручи до уваги те, що позивачу належить частка житлового будинку з відповідними частинами надвірних будівель, за адресою: АДРЕСА_1 , справо спільної часткової власності відповідача, на частку будинковолодіння за вказаною адресою припинено за рішенням суду з виділенням відповідної частки у натурі, при цьому є технічна можливість виділити частку позивача в натурі в окремий об`єкт, суд приходить до висновку, що права позивача ОСОБА_1 , як власника частки житлового будинку, підлягають захисту в судовому порядку, шляхом виділення в окреме будинковолодіння належні ОСОБА_1 приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , а саме, приміщення під літерою А плану: житлову кімнату, площею 14,2 кв.м., житлову кімнату, площею 27,4 кв.м., кухню 13,9 кв.м., кладову 3,6 кв.м., ванну 6,0 кв.м., хлів під літ. «Б», літню кухню під літ. «В», гараж під літ. «Г», визнання за ОСОБА_1 права власності на вказане будинковолодіння та припинення за ОСОБА_1 права спільної часткової власності на нього.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 80, 81, 89, 263-268, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Кметик Ярослав Степанович до ОСОБА_2 про поділ спільного часткового майна, визнання права власності та припинення права спільної часткової власності, задовольнити.

Виділити в окреме будинковолодіння належні ОСОБА_1 приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , а саме, приміщення під літерою А плану: житлову кімнату, площею 14,2 кв.м., житлову кімнату, площею 27,4 кв.м., кухню 13,9 кв.м., кладову 3,6 кв.м., ванну 6,0 кв.м., хлів під літ. «Б», літню кухню під літ. «В», гараж під літ. «Г».

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , а саме, приміщення під літерою А плану: житлову кімнату, площею 14,2 кв.м., житлову кімнату, площею 27,4 кв.м., кухню 13,9 кв.м., кладову 3,6 кв.м., ванну 6,0 кв.м., хлів під літ. «Б», літню кухню під літ. «В», гараж під літ. «Г».

Припинити за ОСОБА_1 право спільної часткової власності на будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення суду в загальному порядку встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду відповідачем подається протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складене 30.01.2024.

Відомості проучасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця проживання: с. Чернелів - Руський Тернопільського району Тернопільської області, 47713.

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 .

Головуючий суддяН. Р. Кунець