Справа № 761/1493/24
Провадження № 2-з/761/76/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Аббасова Н.В., вивчивши заяву представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Калініна Сергія Костянтиновича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Файна готівка», третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяна Петрівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ :

11.01.2024 до Шевченківського районного суду м.Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ТОВ «Файна готівка», третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Чупис Т.П., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.01.2024 вказану цивільну справу передано для розгляду судді Аббасовій Н.В.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 15.01.2024 вищевказану позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, а клопотання представника позивачки ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору залишено без задоволення.

При цьому, одночасно з позовною заявою позивачкою було подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення по виконавчому провадженню № НОМЕР_1 від 12.10.2021, відкритому на підставі виконавчого напису №107083 від 15.07.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київо-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Файна Готівка" заборгованості у сумі 8 400,00 грн., в якій зазначено клопотання про звільнення від сплати судового збору, з посиланням на ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів».

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.01.2024 вказану заяву про забезпечення позову передано для розгляду судді Аббасовій Н.В.

Вивчивши заяву та додані до неї матеріали, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику з наступних підстав.

Так, відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 6 ст.151 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Разом з тим, під час вивчення матеріалів заяви встановлено, що заява про забезпечення позову не оплачена судовим збором.

Так, відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ч.3ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Відповідно до п. 17) ч.1 ст. 1 Закону послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

В рішенні Конституційного Суду України № 12-рп/2013 від 28 листопада 2013 року, яке є остаточним та обов`язковим до виконання на території України, також зазначено, що перелік суб`єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання позову, визначено у статті 5 Закону України «Про судовий збір» і цей перелік є вичерпним.

Як роз`яснено в п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України N 5 від 30 березня 2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" (з наступними змінами), при пред`явленні позову про визнання виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави таким, що не підлягає виконанню, а також позову про визнання недійсним кредитного договору, договорів іпотеки, застави, поруки без застосування наслідків їх недійсності розмір судового збору обчислюється із ставок, встановлених законом за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, оскільки такі вимоги не є майновими та не підлягають грошовій оцінці. При цьому підлягає застосуванню положення частини третьої статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" при пред`явленні позову споживачем.

Позивачкою оскаржується виконавчий напис нотаріуса про стягнення заборгованості, яка виникла за договором кредиту.

Відповідно до п. 22 ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів" від 12 травня 1991 року N 1023-XII (з наступними змінами), споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. При цьому Законом України N 1734-VІІІ від 15.11.2016 виключений п. 23 зазначеної статті, який визначав термін споживчого кредиту.

Вчинення виконавчого напису нотаріусом - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум. При цьому нотаріус не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх та не вирішує по суті питань права, а лише підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Порядок вчинення нотаріусами виконавчих написів регулюється Законом України "Про нотаріат" та Порядком вчинення нотаріальних дій.

Отже, норми Закону України "Про захист прав споживачів" не поширюється на правовідносини, що виникають з приводу визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, про відсутність правових підстав, які б слугували підставами, для задоволення клопотання позивачки про звільнення від сплати судового збору.

Водночас, відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням зазначеного, вважаю, що подану заяву про забезпечення позову слід повернути заявнику.

Керуючись ст.ст. 151, 153, 259-261 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ :

Клопотання представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Калініна Сергія Костянтиновича про звільнення від сплати судового збору залишити без задоволення.

Заяву представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Калініна Сергія Костянтиновича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Файна готівка», третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяна Петрівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - повернути позивачці.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суду міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: Н.В. Аббасова