Справа № 226/284/24

Справа 226/284/24
Провадження № 2-о/226/2/2024
і м е н е м У к р а ї н и
14 березня 2024 року Димитровський міський суд Донецької області у складі:
головуючої судді Коваленко Т.О.,
за участі секретаря Макара О.Л.,
учасники судового провадження:
заявник ОСОБА_1 ,
заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України
в Донецькій області (представник відсутній),
розглянувши у відкритому судовому засiданнi цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту сумісного проживання та перебування на утриманні, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області,
Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту сумісного проживання та перебування особи на утриманні. В обґрунтування вимог зазначила, що ОСОБА_2 , доводився їй чоловіком. Разом із чоловіком з 1987 року фактично мешкали за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому її чоловік ОСОБА_3 був зареєстрований за вказаною адресою увесь цей час, а вона з 29.08.2003 до 02.06.2004 була зареєстрована, однак, не мешкала за адресою: АДРЕСА_2 , у будинку, який у шлюбі з ОСОБА_4 вона придбала на своє ім?я та який вони із чоловіком використовували як дачу у літній період. 10.04.2004 її чоловік ОСОБА_3 у віці 46 років помер у м. Димитров (нинішня назва - Мирноград) Донецької області від гострого трансмурального інфаркту передньої стінки міокарда. Мешкаючи із чоловіком та трьома дітьми, вони вели спільне господарство, мали єдиний спільний сімейний бюджет, мали взаємні права та обов?язки. За життя її чоловік працював електрослюсарем підземним на ВП «Шахта ім. О.Г. Стаханова» ДП «Димитроввугілля», а вона - медичною сестрою в терапевтичному відділенні Димитровської центральної міської лікарні. У цей період вона отримувала мінімальну заробітну плату, а її дохід був значно меншим (майже в три рази), ніж заробітна плата чоловіка у той же час. Дохід її чоловіка фактично був основним джерелом існування їхньої сім?ї. Заробітну плату чоловіка вона витрачала на оплату комунальних послуг, купівлю продуктів харчування, одягу, ліків. Допомога була не одноразовою, а надавалась систематично, протягом тривалого періоду часу і фактично померлий чоловік виконував обов?язок щодо її утримання. Щоб перейти на пенсію чоловіка з нагоди втрати годувальника, в 2023 році вона звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, де їй було роз?яснено, що згідно з наданих нею документів немає можливості встановити чи знаходилась вона на утриманні у померлого годувальника. Просила суд встановити факт сумісного постійного проживання її з ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 та факт її перебування на утриманні у ОСОБА_5 на день його смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заявник ОСОБА_1 у суді вимоги підтримала, просила їх задовольнити, надала пояснення аналогічні обставинам, викладеним в заяві.
Представник заінтересованої особи Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи заінтересована особа сповіщена належним чином. Будь-яких відомостей про поважність відсутності представника у судовому засіданні, клопотання про відкладення розгляду справи, письмові заяви по суті справи суду не подавали.
Вислухавши пояснення заявниці покази свідків, дослідивши надані заявницею докази у справі, суд вважає, що вимоги заявниці підлягають задоволенню, виходячи із наступних підстав.
Судом установлено, що заявниця ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 12 червня 1987 року. Шлюб зареєстрований Димитровським міськвиконкомом Донецької області за актовим записом 200 (арк.спр 10).
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мають дітей: сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 11-13).
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.14).
ОСОБА_1 працювала в КНП «Мирноградська центральна міська лікарня» Мирноградської міської ради сестрою медичною стаціонару блоку реанімації та інтенсивної терапії та за період з січня 2003 року по грудень 2003 року отримала заробітну плату у розмірі 2667,92 грн, за період січень 2004 року по грудень 2004 року 3652,08 грн (а.с. 30,31).
ОСОБА_2 працював у ВП «Шахта «Капітальна» з 1984 року по 2004 рік, за період з січня 2003 року по квітень 2004 року отримав заробітну плату у розмірі 8698,67 грн (а.с. 32).
Згідно з відмітками у паспорті ОСОБА_1 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 07.07.1987 до 26.08.2003 та з 04.06.2004 до теперішнього часу. З 26.08.2003 до 04.06.2004 заявниця із сином ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 , однак за вказаною адресою не проживала з 29 серпня 2003 року по 2 червня 2004 року (відповідно до довідки Гродівської селищної ради Покровського району Донецької області) (а.с.6-8, 15-19,22-25).
Факт спільного проживання заявниці з чоловіком підтвердили у судовому засіданні свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які тривалий період часу проживали по сусідству або приятелювали із заявницею та її чоловіком за адресою: АДРЕСА_1 . Свідки в суді показали, що заявниця із чоловіком за вказаною адресою проживали спільно однією сім`єю, не розлучались, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. На час смерті у 2004 році ОСОБА_3 отримував шахтарську пенсію, яка значно перевищувала дохід у вигляді заробітної плати заявниці і його заробітна плата була основним джерелом доходу сім`ї заявниці. Без його заробітної плати заявниці важко було б утримувати трьох синів, задовольняти базові потреби свої та сім`ї.
Відповідно до вимог статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна, або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсія у зв`язку із втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, зокрема непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього закону, за умови перебування на утриманні у годувальника непрацездатних членів сім`ї, або проживання разом з годувальником (спільно) по день його смерті; діти (у тому числі діти, які народились до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років.
Ураховуючи наведені обставини, суд вважає, що у заявниці відсутня будь-яка інша можливість у позасудовому порядку вирішити питання щодо юридичного оформлення факту її спільного проживання із чоловіком ОСОБА_4 та перебування її на утриманні чоловіка.
Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 Цивільного кодексу України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно зі статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні» місцем проживання фізичної особи вважається адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, а місцем перебування адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.
На підставі пояснень заявника ОСОБА_16 , показів свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та наданих суду письмових доказів, у їх сукупності, в судовому засіданні було доведено факт спільного проживання заявниці ОСОБА_16 із чоловіком ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, враховуючи отримувані заявницею та її чоловіком доходи, суд вважає їх очевидно неспівмірними. Оголошуючи встановленим у судовому засіданні факту спільного проживання і доведеності ведення спільного бюджету, суд погоджується із доводами заявниці, що дохід її чоловіка, який значно перевищував отримувану нею заробітну плату, був для неї основним джерелом до існування, у зв`язку з чим, вимогу заявниці про встановлення факту перебування її на утриманні чоловіка суд також вважає правомірною.
Від встановлення цього факту у заявниці ОСОБА_16 виникає право на перехід з пенсії за віком на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 12-13, 76, 81, 259, 263-265, 268, 273, 293-294, 319, 352, 354-355, 430 ЦПК України, суд,
Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту сумісного проживання та перебування на утриманні, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій областізадовольнити.
Встановити факт постійного сумісного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 в місті Мирнограді Донецької області, за адресою: АДРЕСА_1 .
Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на утриманні чоловіка ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 в місті Мирнограді Донецької області.
Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного судупротягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.О.Коваленко