ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/2090/23Головуючий у 1-й інстанції Мочальська В.М.
Провадження № 22-ц/817/171/24 Доповідач - Хома М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2024 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої - Хома М.В.

суддів - Гірський Б. О., Храпак Н. М.,

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 23 жовтня 2023 року, ухвалене суддею Мочальською В.М. у цивільній справі №601/2090/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, який обґрунтовано тим, що 27 січня 2022 року він отримав виклик до державного виконавця, де дізнався про наявність постанови серії ГАБ №926145 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 3400,00 грн. В подальшому рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 4 квітня 2022 року у справі №601/415/22 постанову серії ГАБ №926145 від 31 жовтня 2021 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 3400,00 грн скасовано, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито.

Позивач зазначає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності винесена незаконно, внаслідок цього йому було завдано моральної шкоди, яка полягала в наступному: піднятті артеріального тиску, нервозності, зайняло багато часу по підготовці до судових засідань, доїзду до відділу ДВС для ознайомлення з матеріалами справи, звернення за безоплатною допомогою, зібрання довідок, що підтверджують право на отримання безоплатної правової допомоги.

Факт притягнення позивача до адміністративної відповідальності призвів до порушення його прав та змусило доводити свою невинуватість, хвилюватись, витрачати безпідставно свій час на звернення за правовою допомогою.

У зв`язку із наведеним, ОСОБА_1 просив суд стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України в його користь 10000,00 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями посадової особи працівника поліції ГУНП у Тернопільській області щодо притягнення його до адміністративної відповідальності згідно постанови серії ГАБ №926145 від 31 жовтня 2021 року.

Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 23 жовтня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позовні задовольнити в повному обсязі. Вказує, що рішення суду є незаконним та необгрунтованим, оскільки сам факт винесення щодо позивача постанови про вчинення ним адміністративного правопорушення автоматично породив певні наслідки, щонайменше оскарження постанови до суду, доведення невинуватості, прибуття до суду.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Обставини справи.

31 жовтня 2021 року поліцейським СРПП Кременецького РВП рядовим поліції Зуєвим А.О. винесено постанову серії ГАБ № 926145 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 3400 гривень у зв`язку з тим, що 31 жовтня 2021 року близько 10 год 20 хв ОСОБА_1 здійснив завідомо неправдивий виклик поліції, а саме зателефонував на станцію «102» та повідомив про те, що водій автобуса маршрутом «Почаїв-Радивилів» порушує карантинні заходи , хоча цієї події не було, чим порушив громадський порядок.

Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 04 квітня 2022 року у справі №601/415/22 постанову серії ГАБ № 926145 по справі про адміністративне правопорушення від 31.10.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 3400,00 грн скасовано, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрито. Із змісту вказаного рішення вбачається, що провадження закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у в`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції виходи з того, що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження факту спричинення йому моральної шкоди внаслідок притягнення до адміністративної відповідальності, а так само й моральних або душевних страждань та негативних переживань, у зв`язку з діями відповідача, не обґрунтував з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір такої шкоди, та чим це підтверджується. Крім того, сам факт реалізації позивачем свого процесуального права на оскарження рішень, дій, бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, не є безумовною підставою для відшкодування моральної шкоди.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до статті 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» в особи виникає право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок незаконного накладення штрафу.

Пунктом 4 частини першої статті 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку, зокрема, закриття справи про адміністративне правопорушення.

Тобто, здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, затримання особи, отримання пояснень та інше). Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувались з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 569/1799/16-ц (провадження № 61-19000сво18) викладено правовий висновок про те, що на підставі пункту 2 частини першої статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» в особи виникає право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок незаконного накладення штрафу. Тобто, здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом за відсутністю складу адміністративного правопорушення, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження (складання протоколу, отримання пояснень та інше). У справі, яка переглядається, підставою для відшкодування шкоди є закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Разом із тим, це не спростовує того, що такими діями позивачу завдано моральної шкоди, оскільки закриття справи про адміністративне правопорушення через відсутність його складу свідчить про те, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, а, крім того, відшкодування здійснюється незалежно від вини. Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувалися з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом. За викладених обставин колегія суддів Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду не вбачає підстав для відступлення від правового висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду про те, що закриття справи про адміністративне правопорушення дає підстави для відшкодування моральної шкоди відповідно до частини першої статті 1176 ЦК України та статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» і не є у залежності від того, чи застосувалися з боку держави будь-які заходи примусу та чи понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом.

Аналогічні правові висновки щодо застосування норм права у подібних відносинах викладені у постановах Верховного Суду від 08 квітня 2020 року у справі №686/16847/17, 14 грудня 2022 року у справі №201/7848/21, 6 грудня 2023 року у справі №370/463/21 та інших.

Зважаючи на те, що рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 04 квітня 2022 року у справі №601/415/22 постанову серії ГАБ № 926145 по справі про адміністративне правопорушення від 31.10.2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 3400,00 грн скасовано, провадження у справі закрито у на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у в`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, тому позивача притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, відтак наявні підстави для відшкодування моральної шкоди.

При визначенні розміру моральної шкоди колегія суддів враховує, що позивач зазнав моральних страждань, оскільки змушений був докладати зусиль задля відновлення порушеного права, характер і обсяг таких страждань, та інші обставини, що відповідає роз`ясненням, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди (немайнової ) шкоди», керуючись принципами розумності, справедливості та співмірності вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 2000,00 грн.

Колегія суддів також враховує, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 2000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.

При цьому, колегія врахує, що кошти на відшкодування шкоди державою підлягають стягненню з Державного бюджету України. У таких справах резолютивна частина судового рішення не повинна містити відомостей про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено стягнення коштів, що відповідає висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 17 січня 2024 року у справі №211/2832/19 .

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 141, 367, 376, 382-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 23 жовтня 2023 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 2000,00 грн (дві тисячі гривень) у рахунок відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 31 січня 2024 року.

Головуюча Хома М.В.

Судді Гірський Б.О.

Храпак Н.М.