Провадження № 2/161/261/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

17 січня 2024 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Олексюка А.В.,

за участю секретаря судового засідання Самсонюк Ю.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Виконавчий комітет Луцької міської ради про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

13.09.2021 позивач звернулася в суд із позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 , який був зареєстрований 04 серпня 2005 року головним управлінням ЗАГС Московської області Управління ЗАГС Одинцовського району Кубинським відділом ЗАГС, актовий запис №143. Від даного шлюбу у них: ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 син ОСОБА_5 та ІНФОРМАЦІЯ_3 син ОСОБА_6 .

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.04.2015 року по справі №161/3784/15-ц за вказаний шлюб було розірвано.

Відповідач аліменти не сплачує, будь-якої участі у вихованні дітей він не бере, їхнім життям не цікавиться. Відповідач по сьогоднішній день ще під час перебування у шлюбі з позивачем, маючи реальну можливість приймати участь у вихованні та забезпеченні дітей, з власної ініціативи самоусунувся від виконання своїх батьківських обов?язків, припинив з ними спілкуватись і участі у їхньому житті свідомо не приймає. Позивач самостійно несе усі витрати по утриманню дітей.

Відповідач ухиляється від виховання та матеріального утримання дітей. Жодних з покладених законом на батьків обов?язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової або будь-якої іншої у часті у вихованні дітей, які перебувають на утриманні позивача.

Крім того, ще перебуваючи у шлюбі, відповідач у 2014 році підтримав анексію Криму та створення так званих «ДНР» і «ЛНР», виїхав з України і більше не приїздив. В 2022 році він, ймовірно, що добровільно поступив у російській федерації на військову службу та бере активну участь у бойових діях проти України та нашого народу. За такі «заслуги» відповідач здобув ненависть дітей та поранення від ЗСУ.

Враховуючи наведене, позивач просить позбавити ОСОБА_2 , батьківських прав щодо неповнолітнього сина ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо малолітнього сина ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 оку, щодо малолітнього сина ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою від 14.07.2023 прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

У встановлений судом строк від відповідача відзив на позовну заяву до Луцького міськрайонного суду Волинської області не надійшов.

16.08.2023 судом ухвалено підготовче провадження у справі завершити та призначити справу до судового розгляду.

Представник позивача ОСОБА_10 попередньо подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення суду не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи.

Представник третьої особи виконавчого комітету Луцької міської ради, як органу опіки та піклування Андрусік О.А. попередньо подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримала, щодо ухвалення заочного рішення суду не заперечувала.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку загального позовного провадження та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Стаття 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини), ратифікованої Україною згідно з постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до частини першої, другої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (частина друга статті 15 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення наведених положень статті 164 СК України свідчить, що ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що стверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 відповідно (а.с. 7-9).

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.04.2015 року по справі №161/3784/15-ц за вказаний шлюб було розірвано (а.с.10).

Згідно відповіді Управління Державної міграційної служби України у Волинській області №0788-6248/0701.1.3-23 від 05.12.2023, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрованим/знятим з реєстрації на території області не значиться.

Відповідно до відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України №19-1651/18/24-Вих. від 09.01.2024, відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України ОСОБА_2 в період з 08.11.2017 по 09.01.2024 в базі даних не виявлено.

Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради № 705-1 від 27.11.2023 року було затверджено висновок Служби у справах дітей від 20.11.2023 №294 «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 », враховуючи інтереси дітей підтверджується доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо малолітнього сина ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо малолітнього сина ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 53).

Згідно висновку, ОСОБА_2 в ліцей, де навчалися його діти не з`являвся, не цікавився навчанням синів, не спілкувався з класним керівником та вчителями. У письмових заявах, діти підтвердили, що підтримують рішення матері про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав.

З досліджених судом доказів вбачається, що ОСОБА_2 не вживав заходів для забезпечення своєї участі у вихованні та спілкуванні з дітьми. Наведене дає підстави для висновку, що відповідач самоусунувся від виховання своїх дітей та не виконує покладених на нього Законом батьківських обов`язків без поважних причин.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків.

Разом з тим це, насамперед, є способом захисту прав та інтересів дитини, а тому при вирішенні цього питання перш за все необхідно виходити з інтересів дитини, з`ясувати та оцінити який позитивний чи негативний наслідок для дитини матиме таке рішення.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Оцінюючи наявні в справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач не піклувалася про фізичний і духовний розвиток дітей, не забезпечувала їх необхідними матеріально-побутовими умовами, доглядом, вихованням, не спілкувалась з ними, що свідчить про свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками.

З урахуванням наведеного суд вважає, що позовні вимоги органу опіки та піклування про позбавлення батьківських ОСОБА_2 прав є обґрунтованими, їх задоволення відповідає інтересам дітей.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовна заява третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Служба у справах дітей Луцької міської ради, про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі ст.ст. 164, 166 СК України, керуючись ст.ст. 10, 12, 27, 77-81, 141, 247, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_8 в смт. Кубинка Одинцовського району Московської області Російської Федерації, батьківських прав щодо неповнолітнього сина ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позбавити ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_8 в смт. Кубинка Одинцовського району Московської області Російської Федерації, батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позбавити ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_8 в смт. Кубинка Одинцовського району Московської області Російської Федерації, батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса проживання невідома.

Третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Орган опіки та піклування Луцької міської ради, адреса місцезнаходження: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Б. Хмельницького, 21, .

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк