Житомирський апеляційний суд
Справа №279/5478/23 Головуючий у 1-й інст. Волкова Н. Я.
Категорія 60 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Борисюка Р.М., Шевчук А.М.,

за участю секретаря судового засідання Трикиши Ю.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Житомирі цивільну справу №279/5478/23 за позовом ОСОБА_1 до Горщиківської сільської ради Коростенського району Житомирської області, третя особа приватний нотаріус Коростенського нотаріального округу Івчук Станіслав Станіславович про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 31 січня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Волкової Н.Я. в м. Коростені,

в с т а н о в и в :

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, у якому просила визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_3 , не менше терміну у три місяці з часу набрання рішення законної сили. Позов мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її рідний брат ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилась спадщина за законом. Вона у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини не подала, оскільки брат проживав в США, де й помер у м. Сакраменто, а про смерть брата вона довідалась не одразу. Маючи намір прийняти спадщину, 23.05.2023 рекомендованим листом про вручення поштового відправлення вона направила заяву до Другої Коростенської державної нотаріальної контори, проте листом було відмовлено у зв`язку із пропуском строку на прийняття спадщини. Вказує, що строк був пропущений із поважних причин. Окрім цього, 12.07.2023 дізналася про заведення спадкової справи за №69/2023 щодо майна покійного брата у приватного нотаріуса Коростенського районного нотаріального округу та звернулася із заявою про прийняття спадщини, 13.07.2023 листом отримала відмову у прийнятті спадщини.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 31 січня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визначено ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Сакраменто Штат Каліфорнія, тривалістю в три місяці з моменту вступу рішення в законну силу.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Вказує, що він є ріднім братом померлого ОСОБА_3 та єдиним його спадкоємцем за заповітом, що підтверджується заповітом від 22.06.2022. Зазначає, що 30 вересня 2023 року у державного нотаріуса Одинадцятої київської державної нотаріальної контори оформлено заяву про прийняття спадщини на підставі заповіту та надіслано її до приватного нотаріуса Коростенського районного нотаріального округу Івчуку С.С. Вказує, що 23 травня 2023 року приватним нотаріусом Івчуком С.С. заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_3 . Зазначає, що інформація нотаріуса про те, що після смерті ОСОБА_3 спадкова справа не заводилася, спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не зверталися не відповідає дійсності та є помилковими. Стверджує, що сам факт подання заяви позивачем позовної заяви про визначення додаткового строку для прийняття спадщини свідчить про наявність спору між ОСОБА_1 та ним. Зазначає, що у даній справі він мав бути залучений до участі у справі в якості відповідача або третьої особи, оскільки рішення прямо впливає на його права як спадкоємця. Вказує, що вирішуючи спір, суд першої інстанції не з`ясував коло заінтересованих осіб та опирався на помилкову інформацію нотаріуса. Крім того, вказує, що відсутність інформації про смерть брата не є правовою підставою для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 є рідною сестрою, а ОСОБА_2 є рідним братом ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Сакраменто США.

23 травня 2023 року ОСОБА_1 рекомендованим листом про вручення поштового відправлення направила заяву до Другої коростенської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Друга коростенська державна нотаріальна контора листом від 26.05.2023 за №328/01-16 відмовила ОСОБА_1 у прийнятті заяви.

12 липня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Коростенського районного нотаріального округу Івчука С.С. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Приватний нотаріус Коростенського районного нотаріального округу Івчук С.С. листом від 13.07.2023 повідомив ОСОБА_1 , що 23.05.2023 заведена спадкова справа №69/2023 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , 1937 року народження, та що нею пропущено строк для прийняття спадщини.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що згідно інформації від нотаріуса, після смерті ОСОБА_3 спадкова справа не заводилась, спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не звертались, а представник відповідача проти задоволення позову не заперечував.

Перевіряючи законність оскаржуваного рішення, колегія суддів враховує наступне.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Для захисту права суду необхідно встановити факт його порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до частин першої та третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (пункти 2, 4, 5 частини третьої статті 175 ЦПК України).

Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК України).

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за пред`явленим позовом. Встановлення цієї умови є підставою для ухвалення судового рішення про відмову в позові.

Для визнання відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу, яка має виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ необхідно перевіряти наявність або відсутність спадкової справи щодо спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 10 лютого 2021 року у справі №619/2796/19 (провадження №61-16575св20).

Отже, при розгляді справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України суду з метою встановлення кола спадкоємців за заповітом і за законом, які прийняли спадщину, необхідно, у тому числі, перевіряти наявність заведеної нотаріусом спадкової справи.

Виходячи з норм статті 1251 ЦК України територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування є відповідачами у справах про визначення додаткового строку для прийняття спадщини у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття.

При зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості щодо факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна, а при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково, крім зазначеного, перевіряє наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

Предметом спору у даній справі є визначення додаткового строку для подання заяви для прийняття спадщини, а тому відповідачами у справі мають бути спадкоємці, які прийняли спадщину, а за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції у рішенні зазначив, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилася, незважаючи на те, що в матеріалах справи наявний лист приватного нотаріуса Коростенського районного нотаріального округу Івчука С.С. від 13.07.2023, в якому ОСОБА_1 було повідомлено, що 23.05.2023 заведена спадкова справа №69/2023 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , 1937 року народження.

Відповідно до заповіту, складеного у м. Сакраменто штат Каліфорнія, Сполучені Штати Америки 22.06.2022, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті передав у власність ОСОБА_2 усе своє нерухоме майно, а саме: житловий будинок, належні йому службові будівлі і споруди (у тому числі гараж та сарай), а також земельну присадибну ділянку площею 17 соток, на якій вони розташовані та знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Заповіт завірений офіційним нотаріусом округу Сакраменто штату Каліфорнія, ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

30 вересня 2022 року у державного нотаріуса Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Ковалевської Н.В., ОСОБА_2 оформлено заяву про прийняття спадщини на підставі заповіту після смерті брата ОСОБА_3 та надіслано її приватному нотаріусу Коростенського районного нотаріального округу Івчуку С.С.

На заяві ОСОБА_2 про прийняття спадщини накладено резолюцію «Заява надійшла 23.05.2023 о 17 год. 41 хв., зареєстрована в реєстрі №151, спадкова справа 69/2023.

Відповідно до витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №72573722 від 23.05.2023, приватним нотаріусом Коростенського районного нотаріального округу Івчуком С.С. заведено спадкову справу після смерті спадкодавця ОСОБА_3 .

Отже, ОСОБА_2 як спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_3 , у визначений законом строк прийняв спадщину.

Таким чином, рішення суду першої інстанції у даній справі прямо впливає на права та законні інтереси ОСОБА_2 стосовно спірного спадкового майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_3 .

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта ст. 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 14 квітня 2021 року в справі №303/6418/19 зазначено, що неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року в справі №523/9076/16-ц виснувано, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Отже, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Верховний Суд у постанові від 28 жовтня 2020 року в справі №761/23904/19 зауважив, що визначення у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад.

Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Із позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 заявлені вимоги до Горщиківської сільської ради Коростенського району Житомирської області.

Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача (ст. 51 ЦПК України).

Матеріали справи не містять будь яких клопотань, поданих позивачем до закінчення підготовчого провадження, про залучення до участі у справі інших осіб як співвідповідачів, або заміну неналежного відповідача на належного.

За таких обставин позов ОСОБА_1 до Горщиківської сільської ради Коростенського району Житомирської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини не підлягає задоволенню, оскільки поданий до неналежного відповідача.

Відповідно до ч.3 п.4 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

За наведених обставин, апеляційна скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України колегія суддів стягує з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1611,00 грн судового збору.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 31 січня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Горщиківської сільської ради Коростенського району Житомирської області, третя особа приватний нотаріус Коростенського нотаріального округу Івчук Станіслав Станіславович про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1611,00 грн судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 02 квітня 2024 року.

Головуючий

Судді