Справа № 466/6139/23
Провадження № 2/466/373/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2024 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Єзерського Р.Б.

при секретарі Свиті А.І.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 звільнення від сплати аліментів на утримання дітей та заборгованості за аліментами,-

у с т а н о в и в:

09 червня 2023 ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_5 якому просить звільнити її від сплати аліментів на утримання дітей та заборгованості за аліментами.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що14.11.2009 між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що було зроблено актовий запис № 3097. Від шлюбуу подружжя народилось двоє дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після одруження подружжя деякий час проживало у садовому будиночку, за адресою: АДРЕСА_1 .Після народження дітей,позивачка влаштувалась на роботу, через що переїхала проживати до своїх батьків у кв. АДРЕСА_2 . У вихованні дітей позивачці допомагали її батьки. Подружнє життя у сторін не склалось. У зв`язку із браком коштів позивачка виїхала за кордон для підробітку. Неповнолітні діти: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 прохання позивачки та за згодою відповідача залишились проживати за адресою: АДРЕСА_3 . з її матір`ю та батьком. Поряд з місцем проживання,дітей було влаштовано в дитячий садок та школу. Перебуваючи на роботі за кордоном позивачка передавала своїй матері та батьку грошові кошти на утримання дітей, а також передавала продукти харчування, одяг та взуття.

11.10.2019 рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області шлюб між сторонами було розірвано.Після розірвання шлюбу обставини не змінились. Діти продовжували проживати з батьками позивачки, яка в свою чергу продовжувала надавати кошти на їхнє утримання та активно підтримувала спілкування.

24.06.2019 Личаківським районним судом м. Львова було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі однієї третини заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи із дня подання заяви про видачу судового наказу - 04.06.2019, та до досягнення дітьми повноліття.

Про існуваннясудового наказу позивачці відомо не було, про наявність такогодізналась лише під час чергового приїзду в Україну, коли їй повідомили про заборону у виїзді за кордон. Судовий наказ вважає незаконним, через те, що утримання нею неповнолітніх дітей не припинялось, що підтверджується доданими до матеріалів справи доказами, що також можуть підтвердити свідки.Ухвалюючи рішення про стягнення аліментів з позивачки, суд вказав, що діти проживають разом з батьком та перебувають на його утриманні.Посилання відповідача про його спільне проживання з дітьми на думку позивачки є надуманим, що спростовується, зокрема, позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей, справа № 466/2459/22 розгляд якої триває у Личаківському районному суді м. Львова. Позивачка стверджує, що діти проживають разом з нею, перебувають на її утриманні, що зумовлює припинення обов`язку сплачувати аліменти в користь відповідача на утримання неповнолітніх дітей та звільнення від сплати боргу за аліментами.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 19.06.2023 відкрито провадження у справіта призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

10.07.2023 представник відповідача адвокат Столяр О.М. подала відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що 24.07.2023 позивач дізнався про наявність позовної заяви про звільнення від сплати аліментів на утримання дітей та заборгованості за аліментами з неофіційних джерел. Позовну заяву отримав 27.07.2023, у зв`язку із чим пропустив строк на подачу відзиву, який просить поновити. Шлюб між сторонами було розірвано від 11.10.2019, справа № 456/214/19. Шлюбні відносини між ними припинились із червня 2017, коли позивачка разом із співробітниками поїхала у відрядження до Туреччини, яка не стосувалась заробітків. Заперечує ту обставину, що позивачка постійного проживала після народження дітей за адресою батьків та зазначає, що з моменту одруження і до першого виїзду позивачки закордон, діти і позивачка проживали лише за адресою: АДРЕСА_4 , що можуть підтвердити свідки. Коли позивачка поїхала в Туреччину вдруге, пропала і не виходила на зв`язок з рідними, через що відповідач вимушено подав заяву про оголошення розшуку позивачки. Знайшовши позивачку на весні 2019 року у Туреччині, дізнався, що остання народила дитину влітку 2018 р., що на думку представника відповідача підтверджує те, що позивачка перебувала за кордоном не на заробітках. Весь час діти перебували на утриманні батька, що стало підставою для звернення до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з позивачки аліментів, однак рішення суду позивачка не виконувала. Весь час відповідач займався та дбав про матеріальний добробут дітей, частково допомагали баба з дідом. Щодо позову про визначення місця проживання дітей, то такий відповідачем було подано з єдиною метою, встановити юридичну справедливість, переживав, що позивачка забере дітей і безперешкодно виїде за кордон без згоди батька, для матеріальної вигоди. Відповідач надав дозвіл бабі з дідом поїхати за кордон з його синами, дбаючи про безпеку дітей. Після звернення до суду із позовом про визначення місця проживання дітей, дідо з бабою почали чинити перешкоди у спілкуванні та побаченні з дітьми, однак незважаючи на перешкоди відповідач продовжує забезпечувати матеріально своїх синів, просить суд у позовних вимогах відмовити.

19.08.2023 року представником позивачки подано відповідь на відзив на позовну заяву, в якому представник позивачки підтримує позовні вимоги позивачки та зазначає, що підстав для стягнення аліментів із позивачки не було, так як діти не переставали перебувати на утриманні позивачки. Просить суд задовольнити позовну заяву в повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Відповідно до положень, викладених у ст. ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У ст. 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.

28.08.2023 в судовому засіданні представником позивачки адвокатом Білецькою О.Р. та представником відповідача адвокатом Столяр О.М. заявлено клопотання про виклик та допит свідків, які судом задоволено.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд задовольнити заявлені позовні вимоги з підстав наведених у позовній заяві.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 заперечили щодо задоволення даного позову, просили відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав наведених у відзиві на позовну заяву.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні повідомила, що проживає по сусідству із позивачкою за адресою: АДРЕСА_5 . Свідку відомо, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_6 з 1998 року. ОСОБА_3 за даною адресою не проживає. Сторони одружились близько 13-14 років тому. Після одруження та в перший рік після народження дитини подружжя проживало в урочищі «Клепарів» ( АДРЕСА_1 . Після розірвання шлюбу між сторонами, діти проживали за адресою: АДРЕСА_3 , з бабцею та дідом, і з мамою, так як вона періодично приїжджала. Про те, що позивачка не переставала утримувати дітей свідку відомо зі слів самої позивачки, бабусі дітей, а також від самих дітей. Позивачка передавала грошові кошти, одяг, продукти харчування. Щодо утримання дітей батьком, то свідку про це невідомо, однак свідок стверджує, що батько до дітей приходив. В школу діти ходять постійно з адреси: АДРЕСА_3 .

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні повідомила, що проживає по сусідству із позивачкою за адресою: АДРЕСА_7 . ОСОБА_1 та ОСОБА_3 знає, так як позивачка є її сусідкою, а відповідач був її чоловіком. Позивачка після одруження проживала з чоловіком, а згодом з дітьми проживала за адресою: АДРЕСА_3 . В школу дітей на початку водив батько з кв. АДРЕСА_2 . Школа знаходиться недалеко від місця проживання дітей, приблизно 7 хв. часу вільної ходи. В кінці тижня, бабця дітей ОСОБА_10 , готувала великі пакунки, робила закупи і з дітьми та чоловіком на вихідні їхали в урочище «Клепарів» (м. Львів) садівничий кооператив «Золотий ранет» буд. 63. На питання чи переставала позивачка утримувати дітей, свідок повідомила, що позивачка ніколи не переставала утримувати дітей, діти вихвалялися свідку про подарунки та передачі, які здійснювала позивачка.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні повідомила, що проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Приходиться позивачці матір`ю, а відповідачу колишньою тещею. У вихованні дітей позивачці допомагала від самого їх народження. Свідок повідомила, що з 2019 року діти проживали за адресою: АДРЕСА_3 разом з нею та її чоловіком. В школу ходили поряд. Діти постійно були на утриманні позивачки та утриманні бабусі ( ОСОБА_11 ) і дідуся ( ОСОБА_12 ). Позивачка приїжджала до дітей і проживала разом з ними. Батько дітей також приймав участь в утриманні дітей. На питання чи проживали діти в урочищі «Клепарів» (м. Львів) садівничому кооперативі «Золотий ранет» лише з батьком, свідок відповіла, що жодного разу діти не залишатись проживати разом з батьком без бабусі і дідуся. Оплату за гуртки, які діти відвідували сторони оплачували порівну, інші додаткові заняття оплачувала позивачка та її батьки. Шкільне домашнє завдання разом з дітьми виконувала позивачка.

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні повідомив, що проживає за адресою: АДРЕСА_8 .Знайомий зі сторонами, так як працює з відповідачем з 2010 року на одному підприємстві.Свідку відомо, що дітям відповідача виповнилось 13 років і 10 років. Діти проживали разом з батьком, також разом з ними проживав і батько позивачки. Будинок належить ОСОБА_3 , такий будинок було придбано коли сторони перебували в шлюбі. Мати відповідача померла, батька відповідача свідок бачив. Свідок повідомив, що діти проживали в кооперативі з відповідачем до 2022 року. Після лютого 2022 року діти виїхали за кордон, згодом повернулись. Свідку відомо, що позивачка була в Туреччині. Сім`ю ОСОБА_14 знає з 2010 року. Позивачка виїхала в Туреччину приблизно в 2017 році, діти залишились проживати з батьком. На питання, чи відомо свідку чи відвідували діти садок, свідок відповів, що невідомо. Знає, що дохід відповідача становить приблизно 10 000 грн. 15 000 грн., а також свідок повідомив, що відповідач є хорошим батьком. Свідку відомо, що позивачка поїхала в Туреччину і те, що відповідач їздив за нею. Щодо утримання дітей позивачкою свідку невідомо. Відомо, що діти відвідували гуртки. В гостях у відповідача бував два рази на місяць, усі рази бачив там батька позивачки.

Після допиту свідків відповідач ОСОБА_3 повідомив, що визнає, що діти проживали і проживають за адресою: АДРЕСА_3 , однак не постійно. На вихідні, в п`ятницю ввечері діти приїжджають до садового будиночку разом з батьком та матір`ю позивачки. Інші дні тижня діти проживають: три дні на тиждень за адресою: АДРЕСА_3 ; два дні на тиждень за адресою: АДРЕСА_1 .Крім того повідомив, що його участь в утриманні неповнолітніх дітей у відсотковому відношенні становить 60% зі 100% можливих, 40% утримання дітей зі 100% можливих, здійснювалось стороною позивачки.

Заслухавши пояснення учасників справи та показання свідків, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 14.11.2009 між сторонами у справі було укладено шлюб. Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .Після народження дітей подружжя проживало в урочищі «Клепарів» (м. Львів) садівничий кооператив «Золотий ранет» буд. 63, який належить відповідачу на праві приватної власності. Згодом, позивачка разом з дітьми переїхала проживати до своїх батьків у кв. АДРЕСА_2 , де фактично зареєстровані. Дітей було влаштовано у навчальні заклади відповідно до зареєстрованого місця проживання. У 2017 позивачка поїхала за кордон. Неповнолітні діти залишились проживати з батьками позивачки за адресою: АДРЕСА_3 . Водночас, кожні вихідні, діти разом з батьками позивачки приїжджали в урочище «Клепарів» (м. Львів) садівничий кооператив «Золотий ранет» буд. 63. Ця обставина не заперечувалась відповідачем та знайшла своє підтвердження у показаннях свідків з обох сторін. Крім того, в судовому засіданні відповідач сам повідомив, що три дня на тиждень діти фактично проживали з батьками позивачки за адресою: АДРЕСА_3 .

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11.10.2019 шлюб між сторонами було розірвано.Личаківським районним судом м. Львова від 24.06.2019 було видано судовий наказ про стягнення з позивачки на користь відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі однієї третини заробітку (доходу), щомісячно, починаючи із дня подання заяви про видачу судового наказу - 04.06.2019, та до досягнення дітьми повноліття.

Згідно доданої відповідачем до відзиву на позовну заяву довідки про неотримання аліментів та розрахунку по аліментах, станом на 01.08.2023 заборгованість зі сплати аліментів становить 195 555, 95 грн. (ВП № 60405993).

Відповідно до Акту про фактичне проживання від 08.05.2023 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживають разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_3 .

Судом встановлено, що ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 03.08.2022 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа Орган опіки та піклування в особі Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про визначення місця проживання дітей.

Відповідно до Висновку Органу опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 24.01.2023, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначення місця проживання малолітніх ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 із батьком ОСОБА_3 .

Відповідно до Висновку Органу опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 01.06.2023, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначення місця проживання малолітніх ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 із матір`ю ОСОБА_1 .

Також, у матеріалах містяться квитанції, які підтверджують утримання дітей як стороноюпозивача, так і стороною відповідача, що не заперечується сторонами.

Крім того, як повідомив відповідач в судовому засіданні, його участь в утриманні дітей становить 60% зі 100% можливих, а на сторону позивачки з його слів припадає 40% такого утримання зі 100% можливих. Суд критично оцінює умовний розподіл витрат відповідача на утримання неповнолітніх дітей саме в такому співвідношенні, однак судом взято до уваги та належним чином оцінено твердження відповідача про спільне утримання неповнолітніх дітей обома сторонами.

Вирішуючи вказаний спір, суд виходить з таких мотивів та положень закону.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч.5 ст. 157 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1,2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

В ході розгляду даної справи судом встановлено, що станом на час звернення відповідача із заявою до Личаківського районного суду м. Львова про видачу судового наказу про стягнення з позивачки аліментів в його користь на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діти перебували на утриманні обох сторін. Відповідачем не доведено поза розумним сумнівом факту проживання разом з ним неповнолітніх дітей та перебування їх лише на його утриманні, що виключаєбезспірне право на стягненняаліментів в його користь.

Процесуальними нормами ч. 4 ст. 273 ЦПК України передбачено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно до практики ЄСПЛ рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог, оцінивши належним чином зібрані по справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, враховуючи визнання відповідачем факту спільного утримання дітей разом із стороною позивачки, приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 4,10,12-13, 76-81, 133, 141, 263-265, 273 ЦПК України, ст.ст. 141, 155, 179, 180, 197 СК України, суд, -

ухвалив:

позовні вимоги ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 про звільнення від сплати аліментів на утримання дітей та заборгованості за аліментами задовольнити повністю.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП: НОМЕР_1 від сплати аліментів в користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які стягуються з ОСОБА_1 на підставі судового наказу, виданого Личаківським районним судом м. Львова від 24.06.2019 року.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від сплати заборгованості за аліментами, що склалась за весь період стягнення таких аліментів..

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП: НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 судовий збір у сумі 2 147 (дві тисячі сто сорок сім) грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 22 січня 2024 року.

Суддя Р. Б. Єзерський