Справа № 944/5494/20 Головуючий у 1 інстанції Поворозник Д.Б.
Провадження № 22-ц/811/2740/22 Доповідач в 2-й інстанції Ніткевич А. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

секретаря Зеліско-Чемерис К.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційними скаргами представника ОСОБА_1 - адвоката Балюк Олени Сергіївни та ОСОБА_2 на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 26 вересня 2022 року в складі судді Поворозника Д.Б. в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки та договору купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва недійсними,-

встановив:

У грудні 2020 року позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки та договору купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва недійсними, просила визнати недійсними укладені між відповідачами договори купівлі-продажу: земельної ділянки № 1888 від 28 серпня 2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Чорним І.О.; об`єкта незавершеного будівництва № 1889 від 28 серпня 2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Чорним І.О.

Оскаржуваним рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 26 вересня 2022 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0272, кадастровий номер :02:000:3032, цільове призначення для ведення індивідуального садівництва, що знаходиться на території садівничого товариства «Червона Рута» Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області, укладений 28 серпня 2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Чорним І.О. за № 1888.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва заблокованого садового будинку АДРЕСА_1 , укладений 28 серпня 2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Чорним І.О. за № 1889.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати із сплати судового збору в розмірі 1051 гривня 00 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати із сплати судового збору в розмірі 1051 гривня 00 копійок.

Рішення суду оскаржили відповідачка ОСОБА_1 , в особі адвоката Балюк О.С. та відповідачка ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 зазначає, що рішення є незаконним та підлягає скасуванню.

Вважає, що суд позбавив відповідачку права на справедливий судовий розгляд та права на правову допомогу, оскільки розглянув справу за наявності клопотання представника ОСОБА_4 про відкладення розгляду справи, у зв`язку із захворюванням, що було підтверджено відповідною медичною довідкою, при цьому, причини неявки у судове засідання не можуть вважатися неповажними, якщо такі підтверджується захворюванням на Covid-19.

Покликаючись на норми матеріального права, які регулюють питання презумпції правомірності правочинів, правові наслідки правочину та поняття фіктивного правочину, зазначає, що ОСОБА_2 була власником проданих об`єктів нерухомого майна, відтак мала право розпоряджатися своєю власністю, шляхом продажу відповідного майна.

Зважаючи на те, що на час укладення оспорюваних правочинів у ОСОБА_2 не було статусу боржника, оскільки рішення про стягнення з неї відповідних коштів набрало законної сили 19.11.2019, а виконавчий лист було видано 13.12.2019, відтак укладаючи відповідні договора остання діяла чесно та відкрито, тому оспорювані правочини не підпадають під категорію фраундаторних правочинів.

Звертає увагу на судову практику у цьому контексті.

Просить врахувати, що договори, які були укладені між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 були реальними, оплатними, укладені між особами, які не пребувають у родинних чи навіть дружніх відносинах.

Вважає, що оскаржуваним рішенням порушено право власності ОСОБА_1 , як добросовісного набувача майна.

Просить скасувати рішення Яворівського районного суду Львівської області від 26 вересня 2022 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі відповідачка ОСОБА_2 також зазначає, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

Покликається на порушення, на її думку, судом норм процесуального права щодо виклику учасників справи у судове засідання, а саме не надіслання ОСОБА_2 повідомлення судової повістки чи СМС повідомлення, відтак неповідомлення її про час та місце розгляду справи.

Звертає увагу на практику Європейського суду з праву людини у цьому контексті та вважає, що має місце порушення судом першої інстанції вимог ст. 128 ЦПК України.

Також покликається на обставини щодо заявленого обґрунтованого відводу головуючому судді, постановлення ним заяви про забезпечення позову шляхом задоволення неіснуючої заяви, та відкриття провадження за позовною заявою, яка подана з порушенням вимог ЦПК України, що дає підстави вважати, що суддя прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи.

Просить врахувати, що залучивши до участі у справі свідка ОСОБА_5 , суд не отримав пояснення останньої.

В апеляційній скарзі заначає, що договір купівлі-продажу нерухомого майна не був укладений з вини ОСОБА_3 , яка не сплатила відповідачці суму коштів у відповідному розмірі, що зумовило неможливість виконання останньою обов`язку передбаченого попереднім договором, а саме добудувати, формити та зареєструвати право власності на об`єкт нерухомості до 15.03.2017, однак договір до цієї дати не був укладений, жодна із сторін не надсилала пропозиції щодо укладення такого договору, тому зобов`язання відповідачки укласти договір купівлі-продажу припинилося ще 16.03.2017.

Крім цього, згідно попереднього договору ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зобов`язувалися укласти договір купівлі-продажу незавершеного будівництва садового будинку АДРЕСА_2 та земельної ділянки кадастровий номер :02:000:3033, при цьому позивачкою у даному спорі заявлено вимоги про визнання недійсним договорів по інших об`єктах.

Також зазначає, що ОСОБА_2 була власником відповідного майна, відтак мала право розпоряджатися своєю власністю, у тому числі шляхом протажу такої.

На момент укладення оспорюваних договорів, ОСОБА_2 не мала боргових зобов`язань перед позивачкою, обов`язковість виконання яких було б встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Крім цього, ОСОБА_1 не мала жодних правовідносин із позивачкою та набула право власності на об`єкти нерухомого майна на основі оплатних договорів.

Вважає, що позивачка обрала неналежний спосіб захисту своїх прав, що є самостійною підставою для відмови у позові.

Просить скасувати рішення Яворівського районного суду Львівської області від 26 вересня 2022 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

19 лютого 2024 року на адресу суду надійшла заява представника ОСОБА_3 адвоката Карпової О.В. про відмову від позову, в якій зазначила, що у зв`язку з повним погашенням боргу, виконанням мирової угоди, затвердженої Шевченківським районним судом м. Львова у справі №466/2414/23, просить прийняти відмову від позову у даній справі, а провадження у справі закрити.

Учасники справи будучи повідомленими належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання 20 лютого 2024 року не прибули, представник відповідачки ОСОБА_1 адвокат Балюк О.С. подала клопотання про розгляд справи без її участі, підтримала подану заяву представником позивача про відмову від позову.

На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду питання по суті, а тому вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.

За відсутності всіх осіб, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи колегія суддів дійшла такого висновку.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, що відповідно до частини третьої статті 13 ЦПК України передбачає, у тому числі можливість для учасника справи розпоряджатися своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

При цьому, у ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника (ч. 1 ст. 58 ЦПК України).

Підписання та подання процесуальних документів є формою реалізації повноважень з представництва.

Колегією суддів встановлено, що позов у дані справі підписаний особисто ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 6).

При цьому, до позову долучено ордер на представництво інтересів ОСОБА_3 адвокатом Карповою О.В., який виданий на підставі договору про надання безоплатної правової допомоги № 1 від 01.12.2020 (т. 1 а.с. 7)

Доказів обмеження прав адвоката Карпової О.В., колегією суддів не встановлено.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати заяви чи клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Згідно із ст. 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

В свою чергу, відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Кожна особа несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України).

Наслідки прийняття судом відмови від позову та закриття провадження у справі позивачці роз`яснено.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині.

Зважаючи на те, що статтями 13, 43 ЦПК України передбачено право учасника справи розпоряджатися своїми процесуальними права щодо предмета спору на власний розсуд, при цьому, суд вважає за можливе прийняти відмову представника ОСОБА_6 від позовних вимог, що є підставою для визнання нечинним ухваленого судом першої інстанції рішення та закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 206, 255, 373, п. 3 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Прийняти відмову представника ОСОБА_3 адвоката Карпової Оксани Володимирівни від позовних вимог до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки та договору купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва недійсними.

Визнати нечинним рішення Яворівського районного суду Львівської області від 26 вересня 2022 року.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки та договору купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва недійсними закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складений 20 лютого 2024 року.

Головуючий А.В. Ніткевич

Судді С.М. Бойко

С.М. Копняк