У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.02.2024 Справа №607/3834/24 Провадження №2-н/607/393/2024

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Стельмащук П.Я., розглянувши заяву Комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води,

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води в розмірі 23892,94 грн.

Статтею 163 ЦПК України встановлено вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу, порушення вимог якої має наслідком відмову у видачі судового наказу.

Пунктом 3 ч. 3 статті 163 ЦПК України передбачено обов`язок заявника додати до заяви про видачу судового наказу копію договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.12 вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону.

Договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. З пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором (ч.ч.1, 4 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

Згідно ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Виходячи із системного аналізу вказаних вище положень, характерною ознакою публічного договору приєднання, як і будь-якого договору, є вчинення активних дій, які виражають волю її сторін на укладення такого договору.

Як зазначає заявник між боржником та стягувачем укладено публічний договір приєднання про надання комунальної послуги.

До заяви додано типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії від 31.10.2021 та типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води від 31.10.2021, які не підписані споживачем.

Належних та допустимих доказів приєднання споживача до вказаних договорів не надано, зокрема підписаної споживачем заяви-приєднання.

Враховуючи те, що заявником не надано доказів, які б вказували на приєднання боржника до договору про надання комунальних послуг, тому у суду відсутні підстави вважати, що такий договір було укладено.

Таким чином, додані до заяви примірники договорів про надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води, в яких не зазначений споживач, як сторона договору, та відсутній підпис споживача, не може вважатись копією договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, в розумінні п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України.

Відповідно до п.4 ч.3 статті 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно змісту заяви про видачу судового наказу заявник просить стягнути з боржника заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води (за період з 01.02.2021 по 30.11.2021), послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води (за період з 01.12.2021 по 01.01.2024) в сумі 23892,94 грн.

Як встановлено судом, до заяви додана виписка з особового рахунку споживача за період з лютого 2021 року по грудень 2023 року, зі змісту якої вбачається, що станом на початок цього періоду заборгованість боржника за послуги централізованого опалення та постачання гарячої води вже становить 3904,72 грн. (сальдо). Тобто, дана сума боргу є заборгованістю за попередній період, однак включена до розрахунку.

З наданої заявником довідки не вбачається, протягом якого періоду виникла заборгованість до лютого 2021 року, що позбавляє суд належним чином дослідити питання щодо дотримання заявником строків звернення до суду з відповідною заявою.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

До вимог про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг застосовується загальна позовна давність, яка згідно ст. 257 ЦК України становить 3 роки.

Посилання заявника на те, що строк позовної давності за вимогами до боржників переривався, не може бути поставлено в основу рішення про видачу судового наказу, оскільки під час розгляду заяви про видачу судового наказу, судом не підлягають дослідженню матеріально-правові особливості застосування позовної давності (переривання, зупинення перебігу позовної давності, застосування позовної давності до частини вимог, тощо). Суд повинен переконатись у безспірності заборгованості.

Таким чином, обставини переривання боржником строку позовної давності не мають правового значення при вирішенні заяви про видачу судового наказу.

Доводи заявника про те, що строк позовної давності було продовжено відповідно до п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України на строк дії карантину, суд вважає необґрунтованими, оскільки вимоги заяви про видачу судового наказу поширюються на стягнення сум, які виникли як заборгованість у період часу, що виходить за межі позовної давності, проте встановлення даних обставин виходить за межі повноважень суду в наказному провадженні.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку (ч.2 ст.166 ЦПК України).

За вказаних обставин, у видачі судового наказу слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись статтями 163, 165, 166, 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити Комунальному підприємству теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води.

Роз`яснити заявнику його право звернутись з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя П. Я. Стельмащук