Справа № 700/1168/23
Провадження № 2-о/700/6/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 року Лисянський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Бесараб Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Мельніченко Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка справу №700/1168/23 провадження № 2-о/700/6/24 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Служба у справах дітей Бужанської сільської ради Звенигородського району Черкаської області про встановлення опіки над неповнолітньою дитиною,

В С Т А H О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення опіки над неповнолітньою дитиною.

Вказана заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його сестра ОСОБА_2 . За життя сестра перебувала у шлюбі із ОСОБА_3 . В шлюбі них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 11.02.2011 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було розірвано. Дитина ОСОБА_4 залишився проживати з матір`ю, а після її смерті проживав та проживає у його родині за його місцем проживання. Батько дитини ОСОБА_3 , протягом всього періоду проживання дитини у сім`ї цікавився життям сина, систематично та без заборгованості сплачував та сплачує аліменти. Проте, 22.05.2022 року ОСОБА_3 було призвано на військову службу під час загальної мобілізації в особливий період та призначено на посаду командира відділення 2 відділення управління взводу управління батареї протитанкових керованих ракет, ВОС -146182 А, внаслідок чого батько дитини фактично втратив можливість виконувати обов`язки відносно дитини. З рахуванням вищенаведеного просить встановити піклування над ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та встановити його піклувальником неповнолітнього ОСОБА_4 .

У судове засідання заявник не з`явився, звернувся до суду із заявою в якій просив про розгляд справи без його участі, заявлні вимоги підтримав.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, просив про розгляд без його участі.

Суд, перевіривши зібрані у справі докази в їх сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню.

Згідно зі ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ч.1, 3 ст.5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини.

Згідно із ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Статтею 55 ЦК України передбачено, що опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права ті виконувати обов`язки.

Відповідно до ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

В ст.243 Сімейного Кодексу, зазначено, що опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.

Так, згідно ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Місцем встановлення опіки є місце проживання фізичної особи, яка потребує опіки або місце проживання опікуна (ст. 62 ЦК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 244 СК України опікуном дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа, при призначенні якої органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини.

Згідно з ч. 2, 3, 4 ст.63 Цивільного кодексу України, опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою; опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника; при призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного.

Відповідно до ст.249 Сімейного Кодексу опікун, піклувальник зобов`язаний виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, психічний, духовний розвиток, забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти. Опікун, піклувальник має право самостійно визначати способи виховання дитини з урахуванням думки дитини та рекомендацій органу опіки та піклування.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних доля всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно із ст.3 «Конвенції про права дитини», прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року (набрала чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно «Конвенції про права дитини», прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року (набрала чинності для України 27.09.1991 року), дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є рідним дядьком ОСОБА_4 , який проживає в його сім`ї як дитина-напівсирота, мама якого померла, а батько перебуває в ЗСУ, що підтверджується довідками Яблунівського старостинського округу виконавчого комітету Бужанської сільської ради Звенигородського району Черкаської області від 28.11.2023 року №2-144я, №2-145 я.

Крім того, з акту обстеження умов проживання від 30.11.2023 року служби у справах дітей виконавчого комітету Бужанської сільської ради, вбачається, що ОСОБА_4 напівсирота. Після смерті матері та мобілізації батька до ЗСУ фактично проживає у сім`ї свого дядька ОСОБА_1 , який зі слів сусідів утримує дитину, забезпечує всім необхідним, займається його вихованням.

Із заяви батька неповнолітнього ОСОБА_4 ОСОБА_3 вбачається, що у зв`язку з його перебуванням в лавах ЗСУ просить надати дозвіл по догляду за його сином ОСОБА_1 . Факт перебування ОСОБА_3 на військовій службі у ЗСУ підтверджується витягом із наказу №6 від 22.05.2022 року.

Виходячи з системного аналізу наведених норм права та доказів, вивчених у судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення вимог заявника.

Враховуючи, що позивач є дієздатною особою, раніше не судимим, за станом свого здоров`я та матеріальним становищем може виконувати обов`язки піклувальника, відповідає усім визначеним законом вимогам опікуна, виходячи з найвищих інтересів дитини, яка вже знаходиться та зростає в родині позивача, який також є рідним дядьком дитини, тобто близьким родичом, піклується про дитину, забезпечує усім необхідним, в порядку ч.3 ст.60 ЦК України, суд вважає можливим призначити ОСОБА_1 піклувальником ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4-13, 19, 76-81, 89, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Служба у справах дітей Бужанської сільської ради Звенигородського району Черкаської області про встановлення опіки над неповнолітньою дитиною, задовольнити.

Встановити піклування над ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та призначити ОСОБА_1 піклувальником неповнолітнього ОСОБА_4 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової карти платників податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: Служба у справах дітей Бужанської сільської ради Звенигородського району Черкаської, місцезнаходження: вул.Центральна, 19 с.Бужанка Звенигородського району Черкаської області.

Суддя Н. В. Бесараб