КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 лютого 2024 року м. Київ

Унікальний номер справи № 761/7222/22

Апеляційне провадження № 22-ц/824/2444/2024

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Дячук І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Фролової І.В., по справі за позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України, Державного бюро розслідувань, Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Києві, Головного управління Національної поліції в м. Києві, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

У квітні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з Генеральної прокуратури України, Державного бюро розслідувань, Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Києві, Головного управління Національної поліції в м. Києві на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 2 240 000 (два мільйони двісті сорок тисяч) гривень 00 копійок, майнову шкоду у розмірі 18 282 гривень 00 копійок та судові витрати. За наслідками розгляду справи постановити окрему ухвалу.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що органами досудового слідства та прокуратури не було виконано ухвали слідчих суддів за №№ 757/12113/20-к від 02.07.2020, 757/40402/20-к від 06.10.2020, 757/47359/21-к від 16.09.2021, 757/52556/21-к від 06.10.2021, 761/10990/21 від 26.04.2021, 757/8784/18-к від 27.02.2018, 760/4714/18 від 19.04.2018, 760/16353/18 від 17.07.2018, 757/54727/20-к від 09.02.2021, 757/10922/21-к від 17.03.2021, 757/21727/21-к від 19.07.2021, 757/55389/21-к від 28.10.2021, 757/58034/21-к від 26.11.2021, 757/56708/21-к від 23.11.2021, 757/66593/21-к від 23.01.2020, 757/10049/20-к від 26.05.2020, 757/14205/21-к від 29.09.2021, 757/54646/21-к від 21.01.2022, 761/36005/20 від 17.11.2020, 761/2318/21 від 27.01.2021, 761/17590/21 від 19.05.2021, 761/19084/21 від 31.05.2021, 761/7506/21 від 12.03.2021, 761/12011/21 від 06.04.2021, 761/16532/21 від 04.06.2021, 761/38021/21 від 03.12.2021, 757/64552/21-к від 27.01.2022, 761/5909/19 від 12.03.2019, 761/12225/19 від 29.03.2019, 761/25500/19 від 29.07.2019, 761/30623/19 від 08.08.2019, 761/12643/19 від 08.04.2019. Таким чином, позивач зазначав, що внаслідок протиправних дій відповідачів, що виразилися у невиконанні низки ухвал слідчих суддів, йому було спричинено моральну шкоду (т. 1 а.с. 1-7).

12 липня 2022 року до суду надійшов відзив від представника Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Києві, зі змісту якого вбачається, що з позовними вимогами не погоджується, вважає їх безпідставними, необґрунтованими та такими, що не ґрунтуються на фактичних обставинах справи та не підлягають задоволенню (т. 1 а.с. 143-160).

20 липня 2022 року до суду надійшов відзив від представника Державної казначейської служби України, зі змісту якого вбачається, що з позовними вимогами не погоджується, вважає їх безпідставними, необґрунтованими та такими, що не ґрунтуються на фактичних обставинах справи та не підлягають задоволенню (т. 2 а.с. 1-5).

21 липня 2022 року до суду надійшла відповідь ОСОБА_1 на відзив Державної казначейської служби України, зі змісту якого вбачається, що позивач просив суд задовольнити позов у повному обсязі (т. 2 а.с. 13-16).

25 липня 2022 року до суду надійшла відповідь ОСОБА_1 на відзив Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Києві, зі змісту якого вбачається, що позивач просив суд задовольнити позов у повному обсязі (т. 2 а.с. 17-24).

01 серпня 2022 року до суду надійшов відзив від представника Державного бюро розслідувань, зі змісту якого вбачається, що з позовними вимогами не погоджується, вважає їх безпідставними, необґрунтованими та такими, що не ґрунтуються на фактичних обставинах справи та не підлягають задоволенню (т. 2 а.с. 62-72).

Також 01 серпня 2022 року до суду надійшов відзив від представника Офісу Генерального прокуратура, зі змісту якого вбачається, що з позовними вимогами не погоджується, вважає їх безпідставними, необґрунтованими та такими, що не ґрунтуються на фактичних обставинах справи та не підлягають задоволенню (т. 2 а.с. 203-221).

02 серпня 2022 року до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив від представника Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Києві, зі змісту якого вбачається, що з позовними вимогами не погоджується, вважає їх безпідставними, необґрунтованими та такими, що не ґрунтуються на фактичних обставинах справи та не підлягають задоволенню (т. 3 а.с. 1-5).

29 серпня 2022 року на адресу суду надійшла відповідь ОСОБА_1 на відзив Генеральної прокуратури України, зі змісту якого вбачається, що позивач просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

06 вересня 2022 року на адресу суду надійшла відповідь-заперечення позивача на відзив Державного бюро розслідувань, зі змісту якої вбачається, що позивач просив суд задовольнити позов у повному обсязі (т. 4 а.с. 1-6).

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України, Державного бюро розслідувань, Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Києві, Головного управління національної поліції в м. Києві, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди - залишено без задоволення (т. 5 а.с. 51, 54-66).

Не погодившись з рішенням районного суду, 29 жовтня 2023 року ОСОБА_1 направив до суду апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити (т. 5 а.с. 72-85, 88-95).

Апеляційну скаргу мотивував тим, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, крім того, судом не з`ясовано обставини справи та не надано об`єктивної оцінки доказам у справі. Вказував, що судом першої інстанції самостійно змінено предмет позову, оскільки позов пред`явлено не за досягнення 32-х не виконаних судових рішень, а за факти невиконання судових рішень. Вважає помилковим висновок суду, що звернення позивача до суду з відповідною скаргою на бездіяльність слідчого в порядку ст. 303 КПК України свідчить про реалізацію права останнього на оскарження процесуальної діяльності відповідачів, а винесення ухвали за результатами розгляду такої скарги є наслідком судового контролю за діяльністю слідчого під час досудового розслідування і не є безумовним доказом неправомірності процесуальних рішень, дій чи бездіяльності в розумінні ст. 1174 ЦК України. Звертав увагу, що невиконання судових рішень є протиправною діяльністю відповідачів, якою йому завдано моральної шкоди, що підтверджено висновком експерта, якому в оскаржуваному рішенні не надано оцінки.

06 грудня 2023 року представник Державного бюро розслідувань - Лук`янович В.О. направила до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просила апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін (т. 5 а.с. 126-132).

12 грудня 2023 року до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Києві, в якому представник ОСОБА_2 просила апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін (т. 5 а.с. 137-146).

20 грудня 2023 року до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від Головного управління Національної поліції в м. Києві, в якому представник ОСОБА_3 просила апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду залишити без змін (т. 5 а.с. 154-156).

Також 20 грудня 2023 року до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника Офісу Генерального прокурора - Кутєпова О.Є., в якому останній просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду залишити без змін (т. 5 а.с. 158-167).

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав подану апеляційну скаргу і просив її задовольнити.

Представник Офісу Генерального прокурора України - Кутєпов О.Є., представник Державного бюро розслідувань - Лук`янович В.О., представник Територіального управління Державного бюро розслідувань у м. Києві - Ковальова А.Г., представник Головного управління Національної поліції в м. Києві - Глущенко О.М. заперечували проти задоволення скарги та просили залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Відповідач Державна казначейська служба України був завчасно та належним чином повідомлений про розгляд справи судом, представник до суду не прибув, причини неявки не повідомив (т. 6 а.с. 105-109).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню знаступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, звертаючись з позовом ОСОБА_1 посилався на невиконання 32-х ухвал суду в межах досудового розслідування 5-ти кримінальних проваджень відповідачами.

З п`яти зазначених в позовній заяві кримінальних проваджень, в двох кримінальних провадженнях досудове розслідування здійснювалось слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, а саме №0001544 від 18.08.2020 та №0000006 від 09.01.2019.

Згідно даних ЄРДР у кримінальному провадженні № 0001544 від 18.08.2020 досудове розслідування здійснювалась слідчим Другого слідчого відділу (відділ з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) ТУ ДБР у м. Києві.

Відповідно до відомостей ЄРДР 25.02.2021 прокурором кримінальне провадження №0001544 об`єднано з кримінальним провадженням №0000445. Разом із тим, згідно даних ЄРДР слідчими ТУ ДБР у м. Києві не здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000445.

Згідно даних ЄРДР у кримінальному провадженні №0000006 від 09.01.2019 досудове розслідування здійснювалась слідчим Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Києві) ТУ ДБР у м. Києві.

Відповідно до відомостей ЄРДР 13.12.2021 прокурором кримінальне провадження №0000006 об`єднано з кримінальним провадженням №0000120. У кримінальному провадженні №0000120 від 17.12.2012 досудове розслідування здійснюється слідчим Другого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Києві.

В позовній заяві позивач ОСОБА_1 зазначив 32 ухвали слідчих суддів у кримінальних справах.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16.09.2021 р. по справі №757/47359/21-к зобов`язано слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, що розташоване в м. Києві або іншу уповноважену особу у кримінальному провадженні №0001544, розглянути клопотання ОСОБА_1 від 19 серпня 2021 року №3/1, №4 у кримінальному провадженні №0001544 , відповідно до ст. 220 КПК України, про результати розгляду клопотання проінформувати ОСОБА_1 ..

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 06.10.2021 р. по справі №757/52556/21-к зобов`язано уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві розглянути клопотання ОСОБА_1 від 24.09.2021 за № 3/2, від 24.09.2021 за № 6/1, від 24.09.2021 за №7 у кримінальному провадженні №0001544, відповідно до ст. 220 КПК України, та прийняти вмотивоване рішення.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09.02.2021 р. по справі № 757/54727/20-к постанову слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Києві Данилюка A.B. від 27.11.2020 про закриття кримінального провадження №0001148 від 23.06.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, - скасувати, зобов`язавши слідчого відновити досудове розслідування в даному кримінальному провадженні і провести досудове розслідування.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17.03.2021-к. по справі № 757/10922/21-к скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києва у кримінальному провадженні №0001148, щодо нерозгляду клопотання від 26.02.2021 вих. № 1/1 - задоволено.

Зобов`язано уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києва, що здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001148, розглянути клопотання ОСОБА_1 від 26 лютого 2021 вих. № 1/1 у кримінальному провадженні №0002767 від 08.11.2018, у порядку та строк, передбачений ст. 220 КПК України, про результати розгляду клопотання проінформувати ОСОБА_1 у відповідності до вимог ст. 220 КПК України.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19.07.2021 р. по справі №757/21727/21-к зобов`язано уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, розглянути клопотання ОСОБА_1 від 12 квітня 2021 року за вихідним номером 2/1 в рамках кримінального провадження №0001148, у порядку та строк, передбачений ст. 220 КПК України, про результати повідомити заявника та суд у відповідності до ст. 220 КПК України.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28.10.2021 р. по справі №757/55389/21-к зобов`язано уповноваженого слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Києві розглянути, у відповідності до вимог статті 220 КПК України, клопотання №1/1 від № 01.10.2021 р. ОСОБА_1 , в рамках здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001574, про що повідомити заявника.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26.11.2021 р. по справі №757/58034/21-к зобов`язано уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві розглянути клопотання ОСОБА_1 28.10.2021 року за № 1/2 та № 4/2 у кримінальному провадженні №0001574, відповідно до ст. 220 КПК України, та прийняти вмотивоване рішення.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23.11.2021 р. по справі №757/56708/21-к скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, у кримінальному провадженні №0001574 щодо не розгляду клопотання від 18.10.2021 - задоволено.

Зобов`язано слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві або іншу уповноважену особу у кримінальному провадженні №0001574, розглянути відповідно до положень ст. 220 КПК України клопотання ОСОБА_1 від 18.10.2021, про що його повідомити. У разі повної або часткової відмови в задоволенні клопотання - винести вмотивовану постанову, копію якої вручити ОСОБА_1 , а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надіслати.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26.05.2020 р. по справі № 757/10049/20-к постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Києві Коциби М.Л. від 06.02.2020 про закриття кримінального провадження № 0002461 від 25.11.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, у зв`язку з встановленням відсутності в діянні працівників прокуратури складу вказаного кримінального правопорушення, - скасовано, зобов`язано слідчого відновити досудове розслідування в даному кримінальному провадженні і провести досудове розслідування.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29.09.2021 р. по справі № 757/14205/21-к постанову слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, Коциби М. про закриття кримінального провадження №0002461- скасовано, а матеріали кримінального провадження повернуто слідчому відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, для досудового розслідування.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27.01.2022 р. по справі № 757/64552/21-к скаргу ОСОБА_1 від 02.12.2021 задоволено.

Постанову старшого слідчого першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві Стеценка Д.В. від 11.11.2021 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000403 від 24.02.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч. 3 ст.109, ч.2 ст.256 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діях суддів, правоохоронних органів та Офісу Генерального прокурора складу кримінальних правопорушень - скасовано та зобов`язано слідчого відновити досудове розслідування в даному кримінальному провадженні і провести досудове розслідування.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 26.04.2021 у справі № 761/10900/21 зобов`язано слідчого Державного бюро розслідувань у провадженні № 0002545 розглянути клопотання ОСОБА_1 № 1/1 від 09.03.2021.

У зв`язку з тим, що постановою прокурора від 25.02.2021 матеріали досудового розслідування № 0002545 приєднано до провадження № 00000445 від 11.05.2018, досудове розслідування у якому здійснюється слідчими Головного управління Національної поліції України, вказану ухвалу листом від 04.11.2021 за вих. № 18859-21/11-02-6987/21 скеровано до Головного управління Національної поліції у місті Києві.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16.09.2021 р. по справі №757/47359/21-к зобов`язано слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, що розташоване в м. Києві або іншу уповноважену особу у кримінальному провадженні №0001544, розглянути клопотання ОСОБА_1 від 19 серпня 2021 року №3/1, №4 у кримінальному провадженні №0001544 , відповідно до ст. 220 КПК України, про результати розгляду клопотання проінформувати ОСОБА_1 .

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 06.10.2021 у справі №757/52556/21-к зобов`язано уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, розглянути клопотання ОСОБА_1 від 24.09.2021 за № 3/2, від 24.09.2021 за №6/1, від 24.09.2021 за №7 у кримінальному провадженні №0001544.

У зв`язку з тим, що постановою прокурора від 25.02.2021 матеріали досудового розслідування № 0001544 приєднано до провадження №00000445 від 11.05.2018, досудове розслідування у якому здійснюється слідчими Головного управління Національної поліції України, вказану ухвалу листом від 10.11.2021 за вих. №11-02-16198/21 скеровано до Головного управління Національної поліції у місті Києві.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 29.09.2021 у справі №761/17590/21 зобов`язано слідчого Державного бюро розслідувань у кримінальному провадженні № 0001543, розглянути клопотання ОСОБА_1 № 6/2 від 29.04.2021, № 7/1 від 30.04.2021.

На виконання вказаної ухвали ОСОБА_1 надано відповідь листом від 21.10.2021 за вих. № 11-02-6354/21.

Ухвала Печерського районного суду м. Києва від 09.02.2021 р. по справі № 757/54727/20-к до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві надійшла та зареєстрована 23.03.2021 за вх. №6675-21, ухвала Печерського районного суду м. Києва від 17.03.2021-к по справі №757/10922/21-к надійшла та зареєстрована 21.04.2021 за вх.№8713-21.

Дані ухвали скеровані слідчим до виконання до Київської міської прокуратури для відновлення досудового розслідування та визначення підслідності у кримінальному провадженні № 0001148 від 23.06.2020 за першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Києві) за № 11- 8852/02-21 вих від 28.04.2021.

З матеріалів вбачається, що станом на 05.07.2022, кримінальне провадження № 0001148 від 23.06.2020, приєднано до кримінального провадження № 0000120, в якому досудове розслідування здійснює старший слідчий Другого слідчого відділу.

На виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 17.03.2021 по справі №757/10922/21-к листом від 16.04.2021 вих. №11-7648/02-2021вих. ОСОБА_1 повідомлено про розгляд клопотання №1/1 26.02.2021 та закриття КП №0001148.

Доказів того, що до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві надійшла ухвала Печерського районного суду м. Києва від 19.07.2021 р. по справі №757/21727/21-к, матеріали справи не містять.

Ухвала Печерського районного суду м. Києва від 28.10.2021 р. по справі №757/55389/21-к надійшла до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві.

Листом від 28.01.2022 вих. №1174-22/к/11-03-1006/22 повідомлено ОСОБА_1 та слідчого суддю Печерського районного суду міста Києва щодо ненадходження клопотання ОСОБА_1 №1/1 від 01.10.2021 в рамках КП №0001574 від 26.07.2021.

Ухвала Печерського районного суду м. Києва від 26.11.2021 р. по справі №757/58034/21-к до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві надійшла та зареєстрована 13.12.2021 вх. №35296-21.

На виконання ухвали суду розглянуто клопотання ОСОБА_1 від 28.10.2021 за №1/2 та №4/2 у КП №0001574. За результатами розгляду даного клопотання слідчим винесено постанову від 17.12.2021 про відмову в задоволенні клопотання, про що повідомлено останнього листом від 30.12.2021 вих. №35296-21/11-03-9511/21.

Ухвала Печерського районного суду м. Києва від 23.11.2021 р. по справі №757/56708/21-к до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві надійшла та зареєстрована 01.02.2022 вх.№2413-22/к.

На виконання ухвали суду розглянуто клопотання ОСОБА_1 від 18.10.2021 за №2/2 у КП №0001574. За результатами розгляду даного клопотання слідчим винесено постанову від 17.12.2021 про відмову в задоволенні клопотання, про що повідомлено останнього листом від 23.02.2022 вих. №11-03-8532/22.

Ухвала Печерського районного суду м. Києва від 26.05.2020 р. по справі № 757/10049/20-к до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві надійшла та зареєстрована 04.06.2020 за вх. №16975-20.

На виконання ухвали суду, відповідно до відомостей ЄРДР, 10.06.2020 відновлено досудове розслідування кримінального провадження №0002461 від 25.11.2019.

Ухвала Печерського районного суду м. Києва від 29.09.2021 р. по справі №757/14205/21-к до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві надійшла та зареєстрована 16.12.2021 за вх.№1623-кп/21.

Дану ухвалу скеровано до виконання до Київської міської прокуратури для відновлення досудового розслідування та визначення підслідності у кримінальному провадженні № 0002461 від 25.11.2019 за першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Києві) за № 1623- КП/21/11-02- 9271/21 від 24.12.2021.

В Офісі Генерального прокурора перебувала на розгляді заява ОСОБА_1 від 10.03.2020 № 838 (від 13.03.2020 вх. ОГП № 53035-20) щодо стану досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000521, а також з інших питань, за результатами розгляду якої відповідно до вимог чинного законодавства заяву направлено до прокуратури м. Києва (Київської міської прокуратури), про що заявника повідомлено листом від 19.03.2020 № 31/3/2-27045ВИХ-20.

У подальшому, на виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 02.07.2020 (справа № 757/12113/20-к) за заявою ОСОБА_1 від 10.03.2020 № 838 Офісом Генерального прокурора 18.08.2020 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за № 0001544 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, досудове розслідування у якому доручено слідчим територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві. Про виконання рішення суду та внесення відомостей до ЄРДР за заявою № 838 ОСОБА_1 повідомлено листом від 20.08.2020 № 31/3/3-1703вих-20 з одночасним наданням витягу з ЄРДР.

За даними ЄРДР 25.02.2021 матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001544 від 18.08.2020 об`єднано з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000445 від 11.05.2018 в одне провадження за № 0000445, досудове розслідування у якому здійснюється слідчими ГУ НП у м. Києві за процесуального керівництва прокурорів Київської міської прокуратури.

На момент розгляду справи, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000445 триває.

Також за даними інформаційної системи «Система електронного документообігу органів прокуратури України» ухвала від 06.10.2020 (справа № 757/40402/20-к), якою зобов`язано уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора розглянути в порядку ст. 220 КПК України клопотання ОСОБА_1 від 08.09.2020 № 1/1, з Печерського районного суду м. Києва до Офісу Генерального прокурора не надходила.

Крім того, слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, за процесуального керівництва прокурорів Київської міської прокуратури здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000006, за результатами якого слідчим 13.07.2020 прийнято рішення про закриття провадження на підставі абз. 14 ч. 1 ст. 284 КПК України - у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 цього Кодексу.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16.09.2021 (справа № 757/48934/20-к) зазначену постанову слідчого скасовано.

За даними ЄРДР 08.10.2021 на виконання рішення суду досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000006 відновлено та, у подальшому, 13.12.2021 матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 000006 від 09.01.2019 об`єднано з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000120 від 17.12.2012 в одне провадження за № 0000120, досудове розслідування у якому здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, за процесуального керівництва прокурорів Київської міської прокуратури.

На момент розгляду справи досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000120 триває.

Також слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, за процесуального керівництва прокурорів Київської міської прокуратури здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001148, за результатами якого слідчим 27.11.2020 прийнято рішення про закриття провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09.02.2021 (справа № 757/54727/20-к) зазначену постанову слідчого скасовано.

За даними ЄРДР 02.04.2021 на виконання рішення суду досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001148 відновлено та у подальшому, 20.10.2021 матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001148 від 23.06.2020 об`єднано з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000120 від 17.12.2012 в одне провадження за № 0000120.

Крім того, установлено, що слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, за процесуального керівництва прокурорів Київської міської прокуратури здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002461 від 25.11.2019, за результатами здійснення якого слідчим 06.02.2020 прийнято рішення про закриття провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29.09.2021 (справа № 757/14205/21-к) зазначену постанову слідчого скасовано.

За даними ЄРДР на виконання рішення суду 04.07.2022 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002461 відновлено та на момент розгляду справи досудове розслідування триває.

Крім того, слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, за процесуального керівництва прокурорів Київської міської прокуратури здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000403 від 24.02.2021, за результатами здійснення якого слідчим 11.11.2021 прийнято рішення про закриття провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27.01.2022 (справа № 757/64552/21-к) зазначену постанову слідчого скасовано.

Слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, за процесуального керівництва прокурорів Київської міської прокуратури здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000027 від 19.01.2021, за результатами здійснення якого слідчим 25.04.2022 прийнято рішення про закриття провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18.03.2021 (справа № 757/10049/21-к), на невиконання якої посилається у своїй позовній заяві ОСОБА_1 , його скаргу на бездіяльність Офісу Генерального прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР за його заявою від 04.02.2021 № 04/02/21-15 залишено без задоволення.

Окремо суд першої інстанції зауважив, що ОСОБА_1 у цій справі також обґрунтовував свої позовні вимоги щодо спричинення йому моральної шкоди, поряд із іншим, унаслідок невиконання ДБР ухвал слідчих суддів Шевченківського районного суду міста Києва у справах №№ 761/5909/19 від 12.03.2019 року, 761/12225/19 від 29.03.2019 року, 761/25500/19 від 29.07.2019 року.

Правомірність дій посадових осіб ДБР щодо виконання указаних ухвал слідчих суддів була предметом розгляду у справі № 761/36508/19.

Так, рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 05.11.2020, залишеного без змін постановою Київського апеляційного суду від 06.04.2021, у справі № 761/36508/19, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ДБР, ДКСУ, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ТУ ДБР, розташоване у місті Києві, про відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до частин першої та другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема і відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової шкоди).

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Загально-конституційні засади відносин між державою та громадянином, зокрема щодо відповідальності держави, закріплено в конституційні та цивільно-правові норми: статтю 56 Конституції України; статті 1173-1176 ЦК України, Закон України № 266/94-ВР «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» (далі - Закон № 266/94-ВР).

Згідно зі статтями 55, 56 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені статтями 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, на підставі статті 1174 ЦК України, відшкодовується державою.

У пунктах 32, 60, 61, 66, 69, 70 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 вересня 2019 року у справі № 916/1423/17 (провадження № 12-208 гс 18) зроблений висновок, що, застосовуючи статті 1173, 1174 ЦК України, суд має встановити: по-перше, невідповідність рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування чи відповідно їх посадової або службової особи вимогам закону чи іншого нормативного акта; по-друге, факт заподіяння цим рішенням, дією чи бездіяльністю шкоди фізичній або юридичній особі. За наявності цих умов є підстави покласти цивільну відповідальність за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування.

Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та, з урахуванням інших обставин, зокрема тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках, ступеню зниження престижу і ділової репутації позивача. При цьому, виходити слід із засад розумності, виваженості та справедливості.

Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини.

У постанові Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 641/2328/17 (провадження № 61-7053зпв18) зазначено, що «свої вимоги про відшкодування моральної шкоди позивач обґрунтовував бездіяльністю слідчого прокуратури, вважаючи незаконними процесуальні рішення слідчого та прокурора прокуратури Харківської області з огляду на їх скасування слідчими суддями.

Однак вказана обставина не є безумовною підставою для визнання позовних вимог обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Такі процесуальні рішення, на які посилався позивач, та розцінені ним як бездіяльність, інше визначення слідчим обсягу і характеру дії при перевірці заяви про скоєння злочину, є предметом оскарження відповідно до правил статті 303 КПК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), тобто є механізмом реалізації прав особи на контроль в порядку кримінального судочинства за діяльністю уповноважених осіб на здійснення функцій органу досудового розслідування.

Частиною першою статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

В той же час, реалізація позивачем свого процесуального права на оскарження рішень, дій та бездіяльності слідчого під час досудового розслідування в межах кримінальних проваджень не є підставою для відшкодування моральної шкоди, оскільки не є порушенням прав позивача».

Аналогічні висновки викладено в постановах Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 641/2328/17 (провадження № 61-7053зпв18), від 04 липня 2018 року у справі № 638/14260/16 (провадження № 61-11766св18), від 10 жовтня 2018 року у справі № 640/3837/17 (провадження № 61-29382св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 646/5224/17 (провадження № 61-7478св18), від 28 листопада 2018 року у справі № 638/9055/15 (провадження № 61-20721св18), від 11 вересня 2019 року у справі № 336/5519/18 (провадження № 61-11350св19), від 13 травня 2020 року у справі № 638/8636/17 (провадження № 61-40480св18), від 22 вересня 2021 року у справі № 686/14607/20 (провадження № 61-17741св20), від 19 жовтня 2022 року у справі № 554/8034/20 (провадження № 61-14781св21), від 11 жовтня 2023 року у справі № 752/8448/21 (провадження № 61-8539св23) та інших.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта стаття 263 ЦПК України).

Водночас суд зауважив, що відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду згідно з постановою від 30 січня 2019 року у справі № 755/10947/17, незалежно від того, чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступив Верховний Суд, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ухвали слідчих суддів за наслідками розгляду скарг на дії та бездіяльність відповідачів, поданих в порядку встановленому КПК України у т.ч. в межах здійснення досудового розслідування у кримінальних провадженнях, на які посилався позивач, свідчать про реалізацію позивачем передбаченого КПК України права на оскарження процесуальних рішень слідчого, прокурора і не є безумовним доказом неправомірності процесуальних рішень, дій чи бездіяльності відповідачів та не є підставою для відшкодування шкоди у розумінні статей 1166, 1167, 1173 ЦК України, як помилково вважає позивач, акцентуючи свої доводи на власному визначенні змісту цих статей.

Отже, ОСОБА_1 оскаржив в порядку, передбаченому статтею 303 КПК України, дії слідчих та прокурорів у порушених кримінальних провадженнях і в такий спосіб отримав захист своїх прав, які вважав порушеними.

Враховуючи викладене, колегія суддів погодилась із висновком суду першої інстанції про те, що позивач не надав до суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту заподіяння йому діями чи бездіяльністю відповідачів майнової та моральної шкоди, а також доказів на підтвердження причинно-наслідкового зв`язку між такими діями/бездіяльністю і завданою шкодою.

Таким чином, правові підстави для застосування норм статей 1173, 1174, 1176 ЦК України та відшкодування моральної шкоди відсутні.

З огляду на вищевказане, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Передбачених процесуальним Законом підстав для постановлення окремої ухвали, як про це просив апелянт, судом не встановлено.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність постановленого у справі рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, ст. 374, ст. 375, ст.ст. 381-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргуОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 01 березня 2024 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

О.В. Борисова

В.М. Ратнікова