Справа № 183/2346/18
№ 6/183/39/24

У Х В А Л А
22 січня 2024 року м.Новомосковськ Дніпропетровської області
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Дубовенко І.Г., за участю секретаря судового засідання Коваленко Л.Р., розглянувши у відкритому судовому засідання подання старшого державного виконавця Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Адаменка Миколи Миколайовича про розшук боржника,
04 січня 2024 року старший державний виконавець Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Адаменко М.М. звернувся до суду з поданням про розшук боржника
Державний виконавець зазначив, що в провадженні Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження № 57259532 з примусового виконання судового наказу № 183/2346/18 від 21 травня 2018 року виданого Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 23 квітня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.
Внаслідок вжитих державним виконавцем заходів при примусовому виконання рішення суду встановлено, що боржник аліменти на користь стягувача не сплачує, за неодноразовими викликами до відділу державної виконавчої служби не з`являється.
Згідно акту державного виконавця від 26.04.2023 року, встановлено що ОСОБА_1 за адресою мешкання: АДРЕСА_1 не проживає, місце його мешкання не встановлено.
Заходами державної виконавчої служби встановити місце проживання боржника неможливо.
Враховуючи наведене, посилаючись на вимоги ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження, ст. 438 УПК України, у подання державний виконавець просить суд оголосити розшук боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
В судове засідання старший державний виконавець Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), стягувач та боржник не з`явилися. Неявка учасників не є перешкодою для розгляду подання про розшук боржника.
Розглянувши подання, дослідивши матеріали цивільної справи № 183/2346/18 а також надані державним виконавцем матеріали виконавчого провадження, суд приходить до наступних висновків.
Встановлено, що 21 травня 2018 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області виданий судовий наказ у справі № 183/2346/18 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 23 квітня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.
Виконавче провадження № 57259532 з примусового виконання судового наказу виданого Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області № 183/2346/18 від 21 травня 2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини перебуває в провадженні Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Згідно акту державного виконавця від 26.04.2023 р., встановлено що ОСОБА_1 за адресою мешкання: АДРЕСА_1 не проживає, місце його мешкання не встановлено.
Статтею 129 Конституцією України визначено, що судові рішення є обов`язковими для виконання.
Відповідно до ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені у Законі України «Про виконавче провадження».
За правилами ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводиться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішення, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини. Розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.
Розділом VI ЦПК України унормовано розгляд процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб.
Так, згідно до вимог ст. 438 ЦПК України,
1. Розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.
2. Суд має право витребувати від виконавця всі необхідні документи для вирішення питання про оголошення розшуку.
3. Суд розглядає подання виконавця протягом десяти днів.
Державним виконавцем не надано суду жодного доказу вчинення передбачених законодавством дій стосовно боржника, а саме - подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням та встановлення місця проживання/перебування боржника.
Матеріали справи свідчать, що рішення суду про стягнення аліментів постановлене в заочному порядку і за час розгляду справи жодна із судових повісток не була вручена позивачу, так само відсутні і дані на підтвердження отримання відповідачем копії заочного рішення.
Державним виконавцем не надано суду жодного доказу на підтвердження про отримання боржником викликів державного виконавця, попереджень чи про відмову від їх отримання.
Суд враховує, що відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.
Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.
Аналіз наведеної норми прямої дії свідчить про те, що перед тим, як застосовувати засоби і способи примусу, державний виконавець повинен пересвідчитися, чи отримав боржник копію постанови про відкриття виконавчого провадження, яка має бути направлена на зазначену у виконавчому документі адресу боржника та встановити факт отримання боржником копії цієї постанови.
Разом з тим, державним виконавцем не надано суду ні доказів отримання боржником матеріалів виконавчого провадження, ні їх повернення за зворотною адресою із зазначенням причини неотримання.
Крім того, державним виконавцем не надано суду доказів його звернення до ДМС України з запитами для отримання відомостей про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання/перебування боржника. Відомості про те, що боржник не зареєстрований на території м.Новомосковська Дніпропетровської області. Так відповідно до відповіді № 414889 від 22.01.2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що виконавець не подав до суду достатніх і достовірних доказів про відсутність відомостей щодо місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, а також доказів, які підтверджували б вичерпність заходів, вжитих державним виконавцем щодо встановлення місця знаходження боржника,що може призвести до безпідставного оголошення розшуку ОСОБА_1 , чим будуть порушені його права.
Між тим, слід зазначити, що відмовляючи у задоволенні подання, суд виходить також з того, що розшук боржника є суттєвим втручанням у приватне життя особи у розумінні ст. 8 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, і тому має бути легітимним, виправданим та пропорційним цілям, які мали бути досягнуті. Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), висловлену у п. 33 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України», за яким будь-яке втручання у право особи на повагу до її приватного та сімейного життя становитиме порушення статті 8 Конвенції, якщо воно не здійснювалося «згідно із законом», не переслідувало легітимну ціль та було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було пропорційним цілям, які мали бути досягнуті.
Зважаючи на викладене, суд вважає, що в задоволенні подання про оголошення розшуку боржника слід відмовити.
Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 1, 18, 36 Закону України «Про виконавче провадження, ст. 438 ЦПК України, суд,
п о с т а н о в и в :
Відмовити у задоволенні подання старшого державного виконавця Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Адаменка Миколи Миколайовича про розшук боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , у виконавчому провадженні № 57259532.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвалу складено та підписано 22 січня 2024 року.

Суддя І.Г.Дубовенко