Справа № 345/1255/24
Провадження № 2-н/345/495/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2024 р. м. Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Онушканич В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей,-

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною заявою, а саме просить видати судовий наказ про стягнення із ОСОБА_2 на його користь аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Дослідивши заяву про видачу судового наказу про стягнення аліментів та додані до неї документи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23 грудня 2012 року, наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

У розумінні ч. ч. 3, 5 ст. 19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо. Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Згідно із ч. 5 ст. 183 СК України той з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

Таким чином, право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів має той з батьків дитини, з яким дитина проживає у визначеному Законом порядку

Приписами п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України визначено: до заяви про видачу судового наказу додаються: інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

З поданої заяви про видачу судового наказу та копій документів, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, не вбачається відсутності спору, оскільки не додано належних доказів які б підтверджували, що неповнолітні діти проживають з заявником.

Надана заявником копія акту про проживання дітей разом із ним не може бути прийнята судом як належний, допустимий та достовірний доказ, оскільки допит свідків, а саме осіб, які підписали вказаний акт, у наказному провадженні не передбачено. Тобто у цьому випадку, підлягає встановленню право заявника на отримання аліментів, і це не може вирішуватись у наказному провадженні.

Крім того, з ухвали Калуського міськрайонного суду від 09.03.2023 року (справа №345/1100/23) вбачається, що заявник ОСОБА_1 звертався до суду із позовною заявою, в якій поряд із вимогами про розірвання шлюбу, заявляв також вимогу про визначення місця проживання дітей разом із ним. Отже, між сторонами вбачається спір щодо визначення місця проживання неповнолітніх дітей.

Приписами п.8 ч.1, ч.2 ст.165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу у разі, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Оскільки заявником не надано доказів на підтвердження обставин проживання дітей разом з ним, а також навність спору щодо місця проживання дітей, то ним не доведено права на заявлення вимоги про видачу судового наказу про стягнення аліментів на його користь з ОСОБА_2 у наказному провадженні. Отже, суд приходить до висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу на підставі п.8 ч.1 ст.165 ЦПК України.

Суддя звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому ЦПК України, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. 161, 165-166 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 8 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Володимир ОНУШКАНИЧ