Справа № 464/8305/23
пр.№ 2/464/363/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2024 року Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючої судді - БЕСПАЛЬОК О.А.

при секретарі судових засідань БРИНОШ А.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Львові цивільну справу за позовом

Публічного акціонерного товариства «Національної акціонерної страхової компанії «ОРАНТА» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в :

ПАТ «НАСК «Оранта» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування, внаслідок ДТП.

В обґрунтування вимог позову покликається на те, що 16 листопада 2021 року між ПАТ НАСК «Оранта» та ТзОВ «Автодистрибюшн Карго Партіс» укладено договір УБ №1581213 добровільного страхування транспортних засобів, предметом якого є страхування транспортного засобу «MAN TGA», д.н.з. НОМЕР_1 , у відповідності до умов якого страховик взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. 26 січня 2022 року сталось ДТП за участю транспортного засобу марки «MAN TGA», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 та транспортного засобу марки «Citroen» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , якого постановою Сихівського районного суду м.Львова від 25 лютого 2022 року визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, оскільки 26 січня 2022 року в 07 год. 50 хв. по вул. Зелена, 327 у м.Львові, останній, керуючи автомобілем марки «Citroen» д.н.з. НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «MAN TGA», д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався попереду. Цивільна відповідальність водія автомобіля марки «Citroen» д.н.з. НОМЕР_2 забезпечена полісом ОСЦПВВНТЗ серії НОМЕР_3 , ліміт відповідальності 130000 грн., франшиза 2500 грн. На підставі страхового акту № К-22-33-115/1 від 18 лютого 2022 року, розрахунку суми страхового відшкодування, враховуючи протокол (акт) огляду транспортного засобу від 28 січня 2022 року, рахунок фактуру ТОВ «Трак Сервіс Львів» №ТС-00000155 від 17 січня 2022 року Орантою виплачено виплату страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу у розмірі 193042 грн.31 коп. на рахунок СТО. Оскільки, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 забезпечена полісом страхування у АТ «СГ «ТАС», остання здійснила виплату страхового відшкодування Оранті у неповному розмірі 127500 грн. в розмірі ліміту полісу за мінусом франшизи, не доплативши страхове відшкодування у розмірі 64542 грн. 31 коп., тому дана сума як різниця повинна бути стягнута з винуватця ДТП відповідача у справі. Просить позов задоволити та стягнути з ОСОБА_2 суму страхового відшкодування у розмірі 64542 грн. 31 коп. та судові витрати.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 06 грудня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено таку до судового розгляду на 27 грудня 2023 року.

Ухвалою суду від 27 грудня 2023 року розгляд справи відкладено до 08 січня 2024 року у зв`язку з неявкою сторін в судове засідання.

Ухвалою суду від 08 січня 2024 року розгляд справи відкладено до 25 січня 2024 року через неявку сторін в судове засідання. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи у їх відсутності.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов пітримав.

Відповідач у судові засідання неодноразово не з`являвся, хоча повідомлявся про такі належно та вчасно, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав, у зв`язку з чим суд вважає можливим розгляд справи у його відсутності за наявними у справі доказами.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

По справі встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 25 лютого 2022 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення, оскільки 26 січня 2022 року в 07 год. 50 хв. по вул. Зеленій, 327 у м.Львові, керуючи автомобілем марки «Citroen» д.н.з. НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «MAN TGA», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався попереду, завдавши автомобілям механічних пошкоджень (а.с.6).

В матеріалах справи наявний поліс серії ЕР №205880793 АТ «СГ «ТАС», який був діючим на момент вчинення ДТП з застрахованим автомобілем марки «Citroen» д.н.з. НОМЕР_2 (а.с.7).

У відповідності до копії договору добровільного страхування транспортного засобу №673 від 03 листопада 2021 року, укладеного між ПАТ «НАСК «Оранта» та ТОВ «Автодистриб`юшин Карго Партс», застраховано автомобіль марки «MAN TGA», д.н.з. НОМЕР_1 , строк дії договору з 16 листопада 2021 року по 15 листопада 2022 рік (а.с.10-14). 27 січня 2022 року до ПАТ «НАСК «Оранта» звернувся представник ТОВ «Автодистриб`юшин Карго Порте» з заявою про виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту «MAN TGA», д.н.з. НОМЕР_1 внаслідок настання ДТП 26 січня 2022 року за участю застрахованого автомобіля «MAN TGA», д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.15).

Відповідно до рахунку фактури ТОВ «Трак сервіс Львів» №ТС-00000155 від 27 січня 2022 року вартість ремонту ушкодженого автомобіля марки «MAN TGA», д.н.з. НОМЕР_1 становить 193042 грн. 31 коп. (а.с.16).

28 січня 2022 року ПАТ «НАС «Оранта» складено акт огляду транспортного засобу марки «MAN TGA», д.н.з. НОМЕР_1 , відповідно яким зафіксовані ушкодження автомобіля внаслідок ДТП, що відбулось 26 січня 2023 року (а.с.21).

У відповідності до розрахунку страхового відшкодування страхувальника ТОВ «Автодистриб`юшин Карго Партс» на підставі договору страхування №УБ-1581213 від 03 листопада 2021 року розраховано вартість страхового відшкодування у розмірі 193042 грн. 31 коп. (а.с.18).

18 лютого 2022 року було складено НАСК «Оранта» страховий акт №К-22-33-115/1 страхувальнику ТзОВ «Автодистрибюшн Карго Партс», на підставі договору страхування №УБ-1581213 від 03 листопада 2021 року, на транспортний засіб «MAN TGA», д.н.з. НОМЕР_1 , який отримав ушкодження внаслідок ДТП, яке сталося з вини ОСОБА_2 та визначено суму страхового відшкодування у розмірі 193042 грн. 31 коп. (а.с.9), яку відповідно до платіжного доручення №9522 від 18 лютого 2022 року сплачено на отримувача ТОВ ТРАК Сервіс Львів (а.с.8).

Позивачем на підтвердження позовних вимог до позовної заяви долучено наказ ТОВ «Автодтистриб`юшн Карго Парт» №88/2-к від 27 квітня 2021 року, у відповідності до якого ОСОБА_3 являється водієм автотранспортних засобів відділу логістики, 26 січня 2022 року відбулось ДТП з участю транспортного засобу марки «MAN TGA», д.н.з. НОМЕР_1 під його керуванням, тобто на день вчинення ДТП останній перебував у трудових відносинах з товариством (а.с.17).

У відповідності до банківської виписки №000004881 від 12 вересня 2022 року страхова компанія «ТАС» здійснила перерахунок коштів на рахунок ПАТ «НАСК «Оранта» по даному страховому випадку, який настав 26 січня 2022 року у розмірі 126000 грн. (а.с.19).

Як встановлено судом, різниця вартості ремонту ушкодженого транспортного засобу марки «MAN TGA», д.н.з. НОМЕР_1 , та виплатою суми страхового відшкодування страховиком АТ «СГ «ТАС» винної особи ОСОБА_2 складає 64542 грн. 31 коп.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

У відповідності до положень ст.ст.3,5,6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно з ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Пунктом 22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Згідно ч.18 ст.9 Закону України «Про страхування» франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Абз.2 п.12.1 ст.12 Закону передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до п.35.1 ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Пунктом 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Частиною 2 ст.1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Враховуючи наведене, завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди).

Верховний суд у складі судової палати Касаційного цивільного суду у своїй Постанові №686/17155/15-ц від 03 жовтня 2018 року підтримав правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду України від 02 листопада 2015 року у справі №6-691цс15, де зазначено, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці, незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

На підставі цього висновку Верховний Суд визначив, що страховик за договором обов`язкового страхування відповідає у межах страхового ліміту за вартість матеріального збитку пошкодженого транспортного засобу, а винна особа, дії якої спричинили дорожньо-транспортну подію - відповідає за різницю між вартістю відновлювального ремонту автомобіля та вартістю матеріального збитку.

Окрім цього, Верховний Суд у своїй постанові від 22 січня 2019 року у справі №676/518/17 дійшов висновку, що відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками слід розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливо б було відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.9 постанови «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27 березня 1992 року, якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

На підтвердження вищевикладеного, аналогічного висновку дійшов Верховний Суд також і у постанові від 04 грудня 2019 року у справі №359/2309/17 вказавши, що системний аналіз п.32.7 ч.1 ст.32 закону №1961-ІУ, ст. 22, абз. 3 п.3 ч.1 ст.988, ст.ст.1166, 1187, 1194 ЦК, пп.1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі така майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 22 січня 2019 року у справі №676/518/17, від 23 січня 2019 року у справі №750/6218/16-ц, від 07 лютого 2019 року у справі №645/3746/16-ц, №591/3152/16-ц від 25 березня 2019 року, від 25 березня 2019 року у справі №591/3152/16-ц, від 11 грудня 2019 року у справі №522/15636/16-ц, від 18 лютого 2020 року у справі №522/1251/15-ц.

Відповідно до вимог ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, а тому факт ДТП та вина відповідача у його вчиненні додаткового доказування не потребує.

За загальним правилом, відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч.2 ст.1187 ЦК України).

Аналогічний правовий висновок висловлено Верховним Судом у постанові від 22 грудня 2020 у справі №565/1210/19.

Відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Статтею 1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про підставність позову, тому такий підлягає до задоволення.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Крім того, на підставі вимог ч.6 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений судовий збір в розмірі 2684 грн.

Керуючись ст.ст.12, 76-82, 141, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов Публічного акціонерного товариства «Національної акціонерної страхової компанії «ОРАНТА» задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , жителя АДРЕСА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Національної акціонерної страхової компанії «ОРАНТА», , місцезнаходження м.Київ, вул.Здолбунівська, 7д, 64542 грн. 31 коп. страхового відшкодування та 2684 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

СУДДЯ Оксана БЕСПАЛЬОК