Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 311/4127/21
Провадження №: 2-с/332/3/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 р. м. Запоріжжя

Суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Погрібна О.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу,

встановила:

23 січня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу, виданого 01.10.2021 Василівським районним судом Запорізької області у справі №311/4127/21. Зазначає, що вимоги стягувача є неправомірними, оскільки повісток до суду він не отримував. У місті Василівка має будинок який успадкував від матері, в якому з 2008 по 2018 роки жили квартиранти, що користувалися пічним опаленням, борги на той час були відсутні. Після 08 серпня 2018 року орендарі з будинку в м.Василівка виїхали, він замінив замки та перекрив всі мережі постачання, - газ електрика, вода. Були написані заяви до місцевої служби газопостачання про не користування газовими приладами. Протягом трьох місяців подавалися показання лічильника сталі, без змін. Він з моменту одруження (08.08.2018) проживає в АДРЕСА_1 . Повідомлень про наявність заборгованості не отримував, повісток до суду також не отримував, через що не міг захищати свої інтереси. Про наявність судового наказу дізнався 17.01.2024, після арешту банківських рахунків за виконавчим провадженням № 73866481 від 17.01.2024. Згідно з цим провадженням, на його рахунку було арештовано 14644 гривні, які покривали всю заборгованість відповідно виконавчого провадження. Не дивлячись на це, 19.01.2024 приватним виконавцем Проценком Дмитром Юрійовичем було накладено арешт на належний заявнику автомобіль ВАЗ 21063, чим порушено вимоги ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження». З урахуванням викладеного просить скасувати судовий наказ №311/4127/21 від 01.10.2021 та зняти арешт з майна та коштів на рахунках, які були накладені згідно з виконавчим провадженням № 73866481 від 17.01.2024 приватним виконавцем Проценком Дмитром Юрійовичем.

Форма і зміст заяви про скасування судового наказу повинні відповідати вимогам ст. 170 ЦПК України.

Згідно з ч.1 ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до нього документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Доказів на підтвердження того, що про наявність судового наказу, виданого 01.10.2021 Василівським районним судом Запорізької області у справі №311/4127/21, саме 17 січня 2024 року, заявник в заяві не зазначив та не надав.

Таким чином, судом констатується, що заявником пропущено строк для подачі заяви про скасування судового наказу.

Відповідно до ч.3 ст.170 ЦПК України, заява про скасування судового наказу має містити 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника для фізичних осіб - громадян України; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника боржника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) наказ, що оспорюється; 5) зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Суд, перевіривши матеріали заяви, дійшов висновку, що заява про скасування судового наказу подана без додержання вимог, викладених у п. 2 ч. 3ст. 170 ЦПК України, а саме: у заяві про скасування судового наказу не містяться повне найменування заявника (боржника у судовому наказі), його реєстраційний номер облікової картки платника податків. Також в заяві не міститься ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України стягувача (заявника у судовому наказі)

Крім того, відповідно до вимог п.5 ч.3 ст.170 ЦПК України, заява про скасування судового наказу повинна містити зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Разом із тим, згідно п. 19 Постанови Пленуму ВССУ від 23.12.2011 року № 14, у заяві про скасування судового наказу має бути зазначено не лише про оспорення наказу, а й про обставини, які свідчать про повну чи часткову необґрунтованість вимог стягувача, а також посилання на докази, якими боржник обґрунтовує свої заперечення проти заявлених вимог.

З урахуванням вищевикладеного, суддя приходить до висновку про невідповідність змісту заяви вимогам п.5 ч.3 ст.170 ЦПК України, у зв`язку із відсутністю належного обґрунтування заперечення щодо вимог стягувача, та підтвердження вказаного належними доказами.

Згідно з п.1 ч.5 ст.170 ЦПК України до заяви про скасування судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до п.п. 4-2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду заяви про скасування судового наказу сплачується судовий збір в розмірі 0,05 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (151,40 грн).

Так, в порушення вказаних норм, заявником не долучено до матеріалів заяви квитанції про сплату судового збору.

Реквізити для сплати судового збору: Отримувач: ГУК у Зап.обл/м.Зап.Заводс./22030101, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37941997, Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), Код банку отримувача (МФО) 899998, Номер рахунку (IBAN): UA0008510, Код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Також позивач має змогу скористатись електронним сервісом для сплати судового збору на офіційному веб-порталі Судової влади України

Реквізити для сплати судового збору можна отримати за посиланням:

https://zv.zp.court.gov.ua/sud0809/gromadyanam/tax/

Щодо заявленої вимоги про зняття арешту з майна та коштів на рахунках, які були накладені згідно з виконавчим провадженням № 73866481 від 17.01.2024 приватним виконавцем Проценком Дмитром Юрійовичем, суддя вважає на необхідне зазначити наступне.

Згідно із статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

При цьому, в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016р. № 5 роз`яснено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Тобто, визначено дві форми захисту майнових прав: позовне провадження, яке здійснюється за вимогами Розділу III ЦПК України та оскарження дій або бездіяльності державного виконавця, скарга на дії якого розглядається відповідно до вимог Розділ VII ЦПК України.

У п. 2 Постанови зазначено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Згідно з пунктом 5 Постанови у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК.

На підставі викладеного заявнику в цій частині необхідно уточнити форму захисту своїх майнових прав та звернутись до суду з відповідною скаргою або позовною заявою, відповідно до вимог ЦПК України.

Відповідно до ч.6 ст.170 ЦПК України у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

За таких обставин суд дійшов висновку про повернення ОСОБА_1 без розгляду заяви про скасування судового наказу.

Керуючись ч. 6 ст.170,260 ЦПК України,

постановила:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу- повернути заявнику (боржнику за судовим наказом).

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України. На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її вручення.

Ухвалу складено та підписано суддею 24 січня 2024 року.

Суддя: О.М.Погрібна