КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 756/6412/23
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/186/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Кулікової С.В., Музичко С.Г.,

при секретарі Даньшиній І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Вишгородської міської ради, Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини з матір`ю,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 18 жовтня 2023 року, постановлену під головуванням судді Шевчука А.В.,-

встановив:

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із названим позовом.

Позивач просила визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_1 за місцем її проживання.

Позовна заява обґрунтована тим, що від шлюбу з відповідачем мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після розірвання шлюбу донька залишилась проживати разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 зазначала, що після квітня 2022 року в приватних бесідах ОСОБА_2 неодноразово погрожував одноособово змінити місце проживання дитини та виховувати її самостійно.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2023 року провадження у справі закрито у зв`язку з відсутністю предмета спору.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду від 18 жовтня 2023 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду від 18 жовтня 2023 року без змін.

До Київського апеляційного суду надійшла заява начальника Служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, у якій вона просить розглядати справу без їх участі та прийняти законне рішення в інтересах дитини.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник вимоги апеляційної скарги підтримали.

ОСОБА_2 та його представник проти апеляційної скарги заперечили.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив із відсутності предмету спору на час подання позовної заяви так і після відкриття провадження у справі.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна.

Встановлено, що ОСОБА_1 від шлюбу з ОСОБА_2 мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Шлюб розірвано 25 листопада 2019 року.

Донька залишилась проживати разом з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач зазначала, що 23 лютого 2022 року ОСОБА_2 за попередньою домовленістю з позивачем зустрівся з дитиною, забрав її до себе та мав повернути 24 лютого 2022 року.

Через повномасштабне вторгнення російської федерації в України дитина залишилася разом з відповідачем.

04 квітня 2022 року, після звернення до правоохоронних органів, ОСОБА_1 забрала дитину у ОСОБА_2 в м. Хмельницькому.

Обгрунтовуючи позов ОСОБА_1 зазначила, що оскільки після квітня 2022 року в приватних бесідах ОСОБА_2 неодноразово погрожував змінити місце проживання дитини та виховувати її самостійно, вона вимушена була звернутись до суду з позовом про визначення місця проживання дитини разом з нею.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Подібного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18 (провадження №61-2018св19) та у постанові від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19-ц (провадження № 61-1807св20).

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Предмет позову розуміють як певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і після відкриття провадження у справі, коли на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань (постанова Верховного Суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21).

Так, звертаючись до суду з позовом про визначення місця проживання дитини з матір`ю, ОСОБА_1 обгрунтувала свої вимоги тим, що відповідачем самовільно перевезено їхню спільну дитину до м. Хмельницький, без згоди позивача. З 24 лютого 2023 року по 27 квітня 2023 року про місцезнаходження дитини ОСОБА_1 не повідомляв. ОСОБА_1 зазначала, що після квітня 2022 року в приватних бесідах ОСОБА_2 неодноразово погрожував одноособово змінити місце проживання дитини та виховувати її самостійно.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку про наявність предмету спору у вказаній справі на час пред`явлення позову ОСОБА_1 .

Сам факт звернення позивача до суду свідчить про наявність невирішеного спору між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, не звернув увагу, що на час відкриття провадження у справі між сторонами існував спір щодо визначення місця проживання спільної дитини.

При цьому, у разі якщо суд буде вважати, що позовні вимоги є необґрунтованими і недоведеними, він мав би відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову, а не закривати провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмета спору.

Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженнюу справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Пунктом 6 частини 1 статті 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що питання щодо закриття провадження вирішено з порушенням норм процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали, відтак вона підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, ст. 374, ст. 379, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 18 жовтня 2023 року скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст складено 22 лютого 2024 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.В.Кулікова

С.Г. Музичко