Справа № 766/1193/24
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

31 січня 2024 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Скрипнік Л.А., розглянувши заяву адвоката Кравець Ігоря Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Відділ «Центр надання адміністративних послуг» Коблівської сільської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

в с т а н о в и в:

Адвокат Кравець І.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з вказаною заявою в якій просить встановити факт належності заявниці, ОСОБА_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Білозерським РВ УМВС України в Херсонській області 29.07.2000, PHОКПП: НОМЕР_2 свідоцтва про право власності на житло, виданого ВАТ "Херсонський КУБМ" від 19.11.1997р., посвідченого уповноваженим органом приватизації при Білозерській селищній раді згідно з розпорядженням №88, зареєстрованого Херсонським державним бюро технічної інвентаризації в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно від 24.06.2010 №26524898, за адресою: АДРЕСА_1 , виданого на ім`я ОСОБА_1 , що належить на праві приватної спільної власності разом з членами її сім`ї.

Крім того, представником заявника подано клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання вказаної вище заяви. В обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання заяви, посилається на те, що заявник ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою. Зауважив на тому, що загально відомим фактом є те, що особи, які мають статус ВПО, отримують допомогу у розмірі 2000 грн на місяць, іншого доходу відповідач не має, оскільки втратила роботу, крім того її будинок було пошкоджено внаслідок обстрілу військами РФ, а тому не має можливості сплатити судовий збір у зв`язку із скрутним матеріальним становищем.

Вирішуючи заявлене клопотання про звільнення від сплати судового збору суддя виходить з такого.

Відповідно до статті 129 Конституції України однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Так, вимогами ч. 6 ст. 285 ЦПК України передбачено, що до заяви про перегляд заочного рішення додається документ про сплату судового збору.

Відповідно п. п.4 п.1 ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання заяви у справах окремого провадження, яка подана фізичною особою складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить у 2024 році 605,60 грн.. При цьому, враховуючи подання процесуальних документів в елекронні формі, застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору ( ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»), завнику необхідно сплатити судовий збір в сумі 484,48 грн..

Підстави для відстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати визначені у ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони.

Вичерпного і чіткого переліку документів про майновий стан особи закон не містить, тому суд встановлює можливість сплатити судовий збір на підставі поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням. Підстави для відмови суду у подібних клопотаннях мають бути достатньо аргументовані.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 29 постанови № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Отже, підставою для відстрочення сплати є такий, обумовлений виключними обставинами, майновий стан сторони, який об`єктивно унеможливлює сплату нею судового збору у відповідному розмірі.

Відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, а також звільнення від його сплати або зменшення його розміру з підстав, передбачених статтею 8 Закону України «Про судовий збір», є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо).

Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а право суду на власний розсуд звільнити особу від сплати судового збору (відстрочити, розстрочити його сплату або зменшити його розмір).

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Оцінивши повідомлені стороною відповідача обставини та надані на їх підтвердження докази, суд вважає, що заявником не надано суду належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження свого незадовільного майнового стану, який позбавляє його можливості сплатити судовий збір за заяву про встановлення факту.

Так, відповідач зазначив, що єдиним його доходом є соціальні виплати ВПО розмір яких складає 2000 грн., проте доказів на підтвердження їх розміру не надає.

Крім того, доказів того, що такі соціальні виплати є єдиним реальним доходом заявника, що він не має інших доходів, що такий розмір доходу не дозволяє йому сплатити судовий збір, заявник суду не подав.

Надану до суду довідку ПФУ суд до уваги не приймає, оскільки містить відомості лише до 2021 року, а не за останній рік який передував зверненню до суду з вказаною заявою (2022 рік) та вказана інформація не свідчить про те, що ОСОБА_1 не отримує інших доходів, окрім зазначених вище.

Надана стороною заявника довідка від № 4810- від 30.11.2022 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не підтверджує в повній мірі саме майновий стан заявника, не є достатнім доказом відсутності у нього інших джерел доходу.

За таких обставин, суд не знаходить законних підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору і вважає, що в даному випадку сплата судового збору не ускладнює заявнику доступ до правосуддя таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та переслідує законну мету. Заяви про відстрочення або розстрочення сплати судового збору клопотання не містить.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19 червня 2001 року зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Таким чином, у задоволенні клопотання сторони заявника від 24.01.2024 року про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

Таким чином заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 484,48 грн.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасник цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно дост.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, заяву потрібно залишити без руху та надати заявнику строк для усунення зазначених недоліків протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити заявнику, що у разі невиконання вимог ухвали до встановленої дати, вказані недоліки не будуть усунуті, заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, ЦПК України, суддя,-

у х в а л и в:

Заяву адвоката Кравець Ігоря Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Відділ «Центр надання адміністративних послуг» Коблівської сільської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,- залишити без руху, надати заявнику строк протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити заявнику, що невиконання вимог ухвали суду у встановлений строк є підставою вважати заяву неподаною та такою, що підлягає поверненню заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.А. Скрипнік