Справа № 358/1818/23 Провадження № 2/358/265/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2024 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Лебединець Г.С.

секретар судового засідання Ведмеденко І.В.,

розглянув у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Орло Юлія Вікторівна, до Богуславської міської ради Обухівського району Київської області про визнання права власності у порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Орло Ю.В. звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за нею, право власності у порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 46,7 кв.м., житловою площею 26,5 кв.м., допоміжна - 20.2 кв.м.

Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує наступним. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер брат позивачки ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 . Позивачу було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки нотаріус не може встановити коло спадкоємців. З цих підстав просить позов задовольнити.

Представник позивача - адвокат Орло Ю.В. подала до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без її та позивача участі, позов підтримують в повному обсязі та просять задовольнити.

Представник відповідача - Богуславська міська рада Київської області в судове засідання не з`явися, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення.

Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання учасників справи суд вирішив за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч. 1ст.1222 ЦК України).

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Суд приймає до уваги всі подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 , виданого відділом №4 Істрінського управління РАГС Головного управління РАГС Московської області від 19.08.2021 р., актовий запис №0. (а.с. 8)

Померлий ОСОБА_2 є рідним братом позивачки ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого р/в ЗАГС Київської області від 07.07.1972 р., свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданого р/в ЗАГС Київської області від 20.11.1975 р. та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Богуславської райдержадміністрації Київської області від 03.09.1994 р.

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 12.03.2002 р., посвідченого державним нотаріусом Богуславської державної нотаріальної контори Резніченко І.Л. купив квартиру АДРЕСА_1 . (а.с. 11)

З довідки, виданої КП КОР «Київське обласне БТІ» вбачається, що до 01.01.2013 р., згідно відомостей з паперових носіїв, право власності на квартиру АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу №1053 від 12.03.2002 р., посвідченого Богуславськю державною нотаріальною конторою (реєстрова книга №26, реєстровий № 3609). (а.с. 14)

Державним нотаріусом Богуславської держаної нотаріальної контори 05.10.2023 р. було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій оскільки нотаріус не може встановити коло спадкоємців згідно п. 1.2. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення ногтаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5. (а.с. 10)

Вказані обставини підтверджуються, також, копією спадкової справи до майна померлого ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 16.02.2022 звернулася позивач по справі ОСОБА_1 . Інший спадкоємець - матір спадкодавця ОСОБА_3 за відповідною заявою від 16.02.2022 відмовилася від прийняття спадщини на користь рідної сестри спадкодавця - ОСОБА_1 . Відомості про інших спадкоємців матеріали спадкової справи не містять.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна (частина перша, друга статті 1221 ЦК України).

У статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, зазначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують и. визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину :рухоме майно (частина перша статті 1297 ЦК України).

Іноземний елемент у спадкуванні може виражатися в одній з таких трьох ознак: 1) спадкодавець або спадкоємець є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою: 2) спадщина знаходиться на території іноземної держави; 3) юридичний факт, який створює, змінює чи припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави ( наприклад, смерть спадкодавця на території іншої держави чи народження дитини, спадкові права якої захищалися до її народження в іншій державі, тощо).

За наявності хоча б однієї із вказаних ознак, до відносин спадкування будуть застосовуватися положення Закону України «Про міжнародне приватне право».

Відповідно до статті 71 Закону України «Про міжнародне приватне право» спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні. - правом України.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що:

спадкування права на нерухоме майно, яке знаходиться на території України регулюється правом України. У випадку, коли спадкодавець на час смерті проживав за межами України, і до складу спадщини входять права на нерухоме майно, яке знаходиться на території України, прийняття спадщини відбувається у спосіб звернення спадкоємця з відповідною заявою до компетентного органу, уповноваженого на вчинення нотаріальних дій. за місцем знаходження нерухомого майна, тобто, в Україні:

подання заяви про прийняття спадщини за законодавством російської федерації не звільняє спадкоємця від подання заяви про спадкування за місцем знаходження нерухомого майна, як це передбачено статтею 71 Закону України «Про міжнародне приватне право» та статтею 1269 ЦК України:

якщо спадкоємець не подав у визначений законом строк нотаріусу за місцем знаходження нерухомого майна заяву про прийняття спадщини, він не може вважатись таким, що прийняв спадщину. Спадкування права на нерухоме майно, розташованого за межами України, не свідчить про прийняття спадщини, яка знаходиться в Україні. Такий факт не має юридичного значення для успадкування іншої частини права не нерухоме майно, розташованого на території України, оскільки як міжнародним, так і національним законодавством задекларована незалежність та самостійність відповідних спадкових процесів. Обставини прийняття спадщини за кордоном можуть лише підтверджувати обізнаність спадкоємця про смерть спадкодавця.

(Постанова Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду справа № 398/1796/20 від 13 березня 2023 року)

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, тобто ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Інші спадкоємці таку заяву не подавали у визначений строк, з заявою про поновлення строку до суду не зверталися.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Статтею 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до змісту ст. 392 ЦК України позов про визнання права власності на майно необхідний позивачеві тоді, коли в інших осіб виникають сумніви у належності йому цього майна, створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності у зв`язку з наявністю таких сумнівів чи втратою належних правовстановлюючих документів, наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або оспорюється ними, а метою подання позову про визнання права власності є усунення невизначеності у суб`єктивному праві, належному особі щодо індивідуально визначеного майна.

Передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права.

Таким чином, будь яких перешкод для визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_2 під час судового розгляду не встановлено.

Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Враховуючи обставини справи, визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Керуючись статтями 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 46,7 кв.м.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: суддя Г. С. Лебединець