РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

21 березня 2024 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді Мурашової Н.А.

за участю секретаря Бойко Л.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

01.02.2024р. позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , який мотивує тим, що з відповідачем вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 02.08.2019р. На даний час шлюб розірвано. Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому, вона є багатодітною матір`ю має п`ять дітей, які перебувають на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина ОСОБА_4 не надає, хоча зобов`язаний та може це робити.

Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 в твердій грошовій сумів розмірі 6000,00грн. щомісячно і до повноліття, з подальшою їх індексацією.

Ухвалою суду від 02.02.2024р. відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено її розгляд по суті у відкритому судовому засіданні.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Кірсанова А.В. в судове засідання не прибули, подали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримують повністю, просять його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув за невідомими причинами, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, відзиву на позов або зустрічного позову не подав.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, в т.ч. у відсутність відповідача на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбу з 02.03.2019р.

Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 15.01.2024р., яке набрало законної сили 15.02.2024, шлюбу розірвано.

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після припинення шлюбних відносин між сторонами проживає разом з матір`ю - позивачкою ОСОБА_1 .

Згідно з довідкою № 008- від 12.01.2024р. ОСОБА_1 взята на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, позивачка ОСОБА_1 має право на пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей, оскільки має п`ятьох дітей - повнолітнього ОСОБА_5 , 2004р.н., та неповнолітніх ОСОБА_6 , 2013р.н., ОСОБА_7 , 2016р.н., ОСОБА_8 , 2017р.н., ОСОБА_3 , 2019р.н.

Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.1989р., яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991р. та набула чинності для України 27.09.1991р., держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно з ч. 8,9 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з ст.180 СК України на батьків покладений обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

Згідно з ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Законом України від 09.11.2023 №3460-ІХ «Про Державний бюджет України на 2024 рік» розмір прожиткового мінімуму для дитини до 6 років в 2024 році становить 2563 грн.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд вважає позов ОСОБА_1 законним та таким, що підлягає частковому задоволенню.

Суд виходить з того, що обов`язок батьків утримувати свою дитину до повноліття є абсолютним, малолітній син сторін після припинення шлюбних відносин між ними проживає з позивачкою, між сторонами не досягнуто домовленості щодо його утримання, тому аліменти на його утримання підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 як батька, що проживає окремо, в судовому порядку.

Визначаючи конкретний розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, суд відповідно до ст.182 СК Українивраховує вік дитини 4 роки, що вона матеріально не забезпечена, проживає разом з матір`ю. При цьому, відомості про стан здоров`я дитини, потреби в лікуванні та інших витратах в справі відсутні.

Також суд враховує, що документально підтверджених відомостей про стан здоров`я та матеріальний стан відповідача, наявність у нього інших утриманців суду також не надано.

Як вже зазначалось, відповідач в судове засідання не прибув і обґрунтованого заперечення проти позову не надав.

Разом з тим, суд вважає, що позивачка належними та допустимими доказами не довела суду заявлений нею до стягнення розмір аліментів 6000,00грн. щомісячно. Жодних виключних обставин, які б вказували на те, що саме такий розмір аліментів є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, що доходи відповідача дозволяють сплачувати аліменти в такому розмірі, позивачка в позові не навела.

Перебування на утриманні позивачки інших неповнолітніх дітей жодним чином не обґрунтовує необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання однієї дитини в заявленому розміру.

З урахуванням вказаного, а також виходячи з принципу розумності та справедливості, рівності обов`язку батьків щодо утримання неповнолітньої дитини, беручи до уваги, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (в 2024р. для дитини до 6-ти років 2563 грн), суд вважає необхідним стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00грн. з індексацією відповідно до закону,щомісячно, до повноліття дитини.

Заявлений позивачкою розмір аліментів, на думку суду, є завищеним, не відповідає вимогам ст.182 СК України та фактично встановленим судом обставинам.

Таким чином, позов ОСОБА_1 слід задовольнити частково.

Згідно з ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позивачка в силу закону звільнена від сплати судового збору за подання цього позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1211,20грн

Згідно зі ст.430 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів.

Керуючись ст.7,84,180-184 СК України, ст.2,4,5,12,13,76-82,89,141,259,263-265,430 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 (місце мешкання: АДРЕСА_1 ), аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00грн (три тисячі гривень 00 копійок) з індексацією відповідно до закону,щомісячно, починаючи з 01.02.2024р. і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , на користь держави (Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Отримувач: ГУК у м Києві/м.Київ/22030106; Код ЕДРПОУ отримувача: 37993783; Номер рахунку отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в сумі 1211,20грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення суду в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н.А. Мурашова

21.03.2024