22.01.2024 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/820/23
Провадження № 2/533/9/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року Козельщинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді Оксенюк М. М.,

за участю: секретаря судового засідання Шуліки Л. Г.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з викликом сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» про захист прав споживачів,

У С Т А Н О В И В

25.08.2023 позивач АТ «СЕНС БАНК» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем ОСОБА_1 підписано оферту на укладення угоди про надання кредиту № 501318160 від 05.05.2021, відповідно до умов якої банк зобов`язується надати споживачу кредит, а відповідач ОСОБА_1 зобов`язується в поряду та на умовах, що визначені договором, повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком №1 до нього - Графіком погашення кредиту. Банк свої зобов`язання за договором виконав надавши відповідачу кредит у сумі 63 618,67 грн. Однак відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, порушив умови Договору в результаті чого станом на 22.01.2023 року має прострочену заборгованість у розмірі 70 046,29 грн., з яких:

-46 166,01 грн заборгованість за кредитом;

-8 339,21 грн заборгованість за відсотками;

-15 541,07 грн заборгованість за комісією.

Просить стягнути на свою користь з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором станом на 22.01.2023 у сумі 70 046,29 грн та судові витрати.

Згідно ухвали суду 04.09.2023 по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

22.09.2023 відповідачем ОСОБА_1 в межах строку визначеного судом, подано до суду відзив на позовну заяву позивача, згідно з яким відповідач позовні вимоги не визнає, вважає їх безпідставними.

Позивач не скористався своїм процесуальним правом на подачу відповіді на відзив відповідача.

Окрім цього, 22.09.2023 відповідач ОСОБА_1 в межах строку визначеного судом, подано зустрічну позовну заяву про захист прав споживачів, а саме про визнання недійсним положення кредитного договору № 501318160 від 05.05.2021, укладеного між АТ «СЕНС БАНК» та ОСОБА_1 щодо обов`язку позичальника сплачувати кошти за розрахунково-касове обслуговування кредиту, про зобов`язати АТ «СЕНС БАНК» здійснити перерахунок платежів ОСОБА_1 за кредитним договором № 501318160 від 05.05.2021 за розрахунково-касове обслуговування кредиту в загальному розмірі 10 569,82 грн та зарахувати вказані платежі в рахунок погашення основного боргу по кредитному договору, а залишок коштів повернути позивачу.

На обґрунтування зустрічної позовної заяви відповідачем ОСОБА_1 зазначено, що умови кредитного договору щодо встановлення комісії за розрахунково-касове обслуговування суперечать ЗУ «Про захист прав споживачів». Безпідставно списані грошові кошти за розрахунково-касове обслуговування в розмірі 10 569,82 грн підлягають до зарахування в рахунок погашення осново боргу за кредитним договором.

Ухвалою суду від 02.10.2023 прийнято зустрічну позовну заяву відповідача ОСОБА_1 до АТ «СЕНС БАНК» про захист прав позивачів та об`єднано в одне провадження із первісним позовом АТ «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позивач за первісним позовом не скористався своїм процесуальним правом на подачу відзиву на зустрічну позовну заяву відповідача.

Ухвалою суду від 11.12.2023 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду на 16.01.2024 о 09 годині 00 хвилин.

Позивач у судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. В матеріалах справи є заява представника позивача про розгляд справи без його участі, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Крім цього, не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що первісний позов підлягає задоволенню, а зустрічний позов до задоволенню не підлягає, виходячи з таких підстав.

У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 та ч. 2 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 05.05.2021 між АТ «Альфа-Банк» (після зміни найменування АТ«СЕНС БАНК») та ОСОБА_1 шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № № 501318160 з графіком платежів. ОСОБА_1 отримала 63618,67 грн кредитних коштів зі сплатою процентів за користування ними в розмірі 16.99 % річних строком 30 місяців. Пунктом 1 вказаного договору встановлено, що під час користування кредитом банк надає позичальнику послуги з розрахунково-касового обслуговування у порядку та на умовах, що визначені цим пунктом та договором. За ці послуги встановлюється комісійна винагорода, а саме за обслуговування кредиту 1,90% від суми кредиту, зазначеної в цій оферті без ПДВ.

ОСОБА_1 було видано паспорт споживчого кредиту, який підписаний сторонами.

Відповідно до підписаного між сторонами Графіку платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та орієнтовної реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг вбачається щомісячна комісія за розрахунково-касове обслуговування становить 1 208,75 грн.

Згідно наданого позивачем за первісним позовом розрахунку заборгованості, станом на 22.01.2023 загальний розмір заборгованості відповідача за договором № 501318160 становить 70 046,29 грн, з яких:

-46 166,01 грн заборгованість за кредитом;

-8 339,21 грн заборгованість за відсотками;

-15 541,07 грн заборгованість за комісією (а.с. 16).

За змістом частини 2 статті 638 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України) договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

На підставі ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Ч. 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Ч. 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 2 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

Банк самостійно встановлює процентні ставки та комісійну винагороду за надані послуги (ч. 15 ст. 47 ЗУ «Про банки і банківську діяльність»).

На підставі ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» - цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про споживче кредитування», чинній на час укладення кредитного договору, загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» Правління Національного Банку України постановою від 08.06.2017 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит).

Відповідно до п. 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (п. 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог ЗУ «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

У кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів.

Отже, встановлення банком комісії за розрахунково-касове обслуговування, відповідає положенням ЗУ «Про споживче кредитування».

Аналогічні за змістом правові висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження №14-44 цс21).

Як вбачається з паспорта споживчого кредиту відповідач за первісним позовом ОСОБА_1 своїм підписом підтвердила отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних нею умов кредитування, підтвердила отримання нею всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до її потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для неї, в тому числі в разі невиконання нею зобов`язань за таким договором.

Отже, відповідач за первісним позовом ОСОБА_1 була ознайомлена про умови кредитування та реальну ціну фінансової послуги, які вона мала би розуміти, підписуючи кредитний договір.

Комісія за обслуговування кредиту, включена до сукупної вартості кредиту, вона встановлена у твердій грошовій сумі, що не суперечить вимогам законодавства. Отже, умова кредитного договору про сплату комісії не створює дисбаланс договірних прав та обов`язків сторін та не завдає шкоди споживачеві.

Крім того, позивач погодилася із усіма умовами, а отже, було досягнуто згоди на укладення кредитного договору та всіх його істотних умов. Однак, після укладення угоди позичальник не виявила наміру відкликати свою згоду, що свідчить про наявність у неї волі до укладення оскаржуваного правочину та настання відповідних наслідків, які ним обумовлені.

Отже, умови кредитного договору в частині сплати щомісячної комісії за обслуговування кредиту в твердій грошовій сумі у розмірі 1 208,75 грн повністю відповідають вимогам чинного законодавства.

Відповідачем за первісним позовом не доведено, що дії позивача за первісним позовом при укладанні кредитного договору суперечили волевиявленню відповідача за первісним позовом та вимогам закону.

Крім того, відповідач направила АТ «Альфа-Банк» оферту (пропозицію) на укладення угоди про обслуговування кредитної картки.

З наведеного вбачається, що між сторонами було укладено змішаний договір, що містить у собі ознаки угоди про надання особистого кредиту, відкриття відновлювальної кредитної лінії, про розрахунково-касове обслуговування, в тому числі про розрахунково-касове обслуговування кредитної заборгованості на підставі договору про комплексне банківське обслуговування, а за надання зазначених послуг встановлюється комісійна винагорода.

Після укладення оскаржуваної угоди позивач певний час виконувала свої зобов`язання та не виявила наміру відкликати свою згоду, що свідчить про наявність у неї волі до укладення оскаржуваного правочину та настання відповідних наслідків що ним обумовлені.

Враховуючи те, що за ініціативою відповідача за зустрічним позовом було укладено вказаний кредитний договір з Акціонерним товариством «Альфа-Банк», до якого за погодженням сторін включено умову про оплату позичальником послуги з розрахунково-касового обслуговування з чітким визначенням її розміру, терміну і порядку її оплати банку і ця умова не суперечить положенням ст. 2 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», п. 4 ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» і, відповідно, умови договору про сплату за розрахунково-касове обслуговування не є несправедливими та необґрунтованими.

Отже, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні зустрічного позову відповідача в частині визнання положення оферти на укладення угоди про надання кредиту щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за розрахунково-касове обслуговування недійсним як недоведеного та необґрунтованого, оскільки судом встановлено, що вимоги ЗУ «Про споживче кредитування» про надання споживачу інформації перед укладенням кредитним договором позивачем за первісним позовом належно виконані, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; відповідач за первісним позовом на момент укладення договору не заявляла додаткових вимог щодо умов договору та в подальшому виконувала його тобто сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов кредитування та уклали угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, при цьому ознак для кваліфікації умов договору несправедливими судом не встановлено.

Окрім цього, відповідно відсутні передбачені законом підстави для задоволення зустрічної позовної вимоги відповідача в частині зобов`язання здійснення перерахунку заборгованості, оскільки така позовна вимога є похідною від позовної вимоги про визнання положення оферти на укладення угоди про надання кредиту щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за розрахунково-касове обслуговування недійсним.

Крім того, суд враховує, що відповідно до ст. 15 ЗУ «Про споживче кредитування» споживач має право протягом 14 календарних днів з дня укладення договору про споживчий кредит відмовитися від договору про споживчий кредит без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів.

Протягом семи календарних днів з дати подання письмового повідомлення про відмову від договору про споживчий кредит споживач зобов`язаний повернути кредитодавцю грошові кошти, одержані згідно з цим договором, та сплатити проценти за період з дня одержання коштів до дня їх повернення за ставкою, встановленою договором про споживчий кредит. Споживач не зобов`язаний сплачувати будь-які інші платежі у зв`язку з відмовою від договору про споживчий кредит.

Відтак, відповідач за первісним позовом мала передбачену законом можливість після підписання кредитного договору протягом тривалого строку детально оцінити його умови та в разі необхідності відмовитися від кредитного договору, однак вказаною можливістю на власний розсуд не скористалась та виконувала умови договору, не маючи до них заперечень.

Отже, у зв`язку з тим, що відповідач за первісним позовом порушила умови договору, взяті на себе зобов`язання не виконує неналежним чином, фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Сенс Банк» не повернуті, з урахуванням відсутності доказів укладення між сторонами договору про реструктуризацію кредитної заборгованості, відповідно до вимог чинного цивільного законодавства, умов кредитного договору, а також враховуючи вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості станом 22.01.2023 за кредитом № 501318160 у загальному розмірі 70 046,29 грн.

Відповідачем за первісним позовом не спростовано жодними належними й допустимими доказами зазначені позивачем обставини.

Відповідно до ЗУ «Про судовий збір» та з врахуванням ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом пропорційно до розміру задоволених позовних вимог судові витрати в розмірі 2 684,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ЗУ «Про судовий збір», ст. 525, 526, 536, 549, 610-611, 626, 629, 634, 1054 ЦК України, ст. 12, 14, 19, 76, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В

Позов Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої: АДРЕСА_1 , номер картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь АТ «СЕНС БАНК» (код ЕДРПОУ 23494714, місцезнаходження: місто Київ, вулиця Велика Васильківська, буд. 100), заборгованість за кредитним договором № 501318160 від 05.05.2021, яка станом на 22.01.2023 становить у розмірі 70 046,29 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «СЕНС БАНК» судові витрати в розмірі 2 684,00 грн.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» про захист прав споживачів відмовити.

Рішення може бути оскаржене упродовж тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга в електронній формі подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Роз`яснити учасникам справи, що повний текст рішення буде виготовлений упродовж 10 робочих днів.

Повний текст рішення виготовлений 22.01.2024.

Суддя М.М. Оксенюк