Справа № 302/2109/23
Номер рядка звіту 69
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.02.2024 смт.Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Кривка В. П.,

без участі сторін і їх представників,

розглянувши цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Никитюк О.І., до ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Керита М.В., про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивачки

19.12.2023 року представник позивачки в її інтересах звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 20 000 грн щомісячно, із щорічною індексацією відповідно до закону, до досягнення нею повноліття. Також, просить судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що сторони 10.01.2019 року уклали шлюб. Від шлюбу у сторін народилася дитина-донька ОСОБА_3 . Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 24.11.2023 року шлюб між сторонами розірвано. Наразі сторони проживають окремо. Дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Позивачка зазначає, що відповідач не бажає добровільно сплачувати аліменти на утримання спільної дитини у необхідному для утримання та розвитку дитини розмірі. Позивачка наголошує, що вони з відповідачем не дійшли домовленості про спосіб утримання дитини та про розмір аліментів. Позивачка стверджує, що гарний стан здоров`я та матеріальне становище відповідача дозволяють йому сплачувати аліменти на утримання спільної дитини. Крім того, у відповідача відсутні інші діти, непрацездатні батьки. Позивачка наголошує, що відповідач працює водієм-далекобійником у фірмі «STD DONIVO», яка розташована у Словаччині. Заробітна плата відповідача сягає в середньому 2100 Євро, яка в перерахунку на гривні на час звернення з позовом становить 84 861 грн. Оскільки у позивачки відсутні докази дійсного розміру заробітної плати відповідача, а сам він не бажає про це повідомляти та приховує розмір доходу, то позивачка вважає, що найкращим варіантом буде стягувати аліменти у твердій грошовій сумі. Судові витрати складають оплату послуг адвоката в розмірі 8 000 грн.

Винесені в справі процесуальні рішення

Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 20.12.2023 року прийнято матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 20.12.2023 року відмовлено в задоволенні клопотання представника позивачки про витребування доказів.

Позиції сторін за змістом процесуальних заяв

Представник відповідача 11.01.2024 року подала суду відзив на позовну заяву, де зазначила наступне. Позовні вимоги ОСОБА_1 відповідач вважає надмірно завищеними, посилаючись на те, що обов`язок щодо належного виховання та матеріального утримання дитини відноситься до обох батьків. Сама назва гл. 15 СК України вказує на обов`язок кожного з батьків утримувати дитину. Позивачкою не надано жодного належного та допустимого доказу того, що нею так само виконується вищевказаний обов`язок щодо матеріального утримання їхньої дитини і в такому ж самому розмірі, який вона просить суд стягнути з відповідача. Твердження позивачки про те, що відповідач працює водієм далекобійником у фірмі «STD DONIVO», яка розташована у Словаччині, та отримує заробітну плату в сумі, яку вона зазначила в позові, є виключно суб`єктивним судженням позивачки, яке не ґрунтується на жодних належних та допустимих доказах. Відповідач зазначає, що на даний час він не працює. Відповідач наголошує, що відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років становить 2 563,00 грн. Дочці сторін - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є повних чотири роки станом на момент розгляду даної справи судом. Відповідач зазначає щодо вимоги про стягнення судових витрат, до яких відносяться витрати на професійну правничу допомогу, то у вказаній вимозі слід відмовити, виходячи з наступного. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо сторона документально доведе, що вона понесла витрати на правову допомогу, а саме буде надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Відповідач вважає, що сторона позивача недовела належними доказами факту понесення витрат на правову допомогу. Враховуючи вищенаведене, відповідач просить частково задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 , а саме: стягувати щомісячно аліменти на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі, що становить 2700,00 гривень, до досягнення дитиною повноліття; у позовній вимозі про стягнення з ОСОБА_2 судових витрат, частиною яких є витрати на правову допомогу - відмовити в повному обсязі.

17.01.2024 представник позивачки подав суду відповідь на відзив, де зазначив таке. Відзив відповідача зводиться до того, що позивачка не довела того факту, що відповідач працює за кордоном водієм. Позивачка зазначає, що дійсно об`єктивні матеріальні докази у неї відсутні. Проте відповідач посилається на довідку Лозянського старостинського округу від 26.12.2023 року №531 відповідно до якої він, начебто, не працює і навіть не має трудової книжки. Проте така довідка є сфальсифікованою, на переконання позивачки, адже сам ОСОБА_2 не міг її замовити та отримати, оскільки до цього часу перебуває за кордоном у Німеччині, а старостинський округ не може видавати довідки про те, чи працює житель села, чи не працює, оскільки не наділений такими повноваженнями і не володіє такою інформацією відповідно до своїх функцій. Про відсутність трудової книжки взагалі може знати лише зі слів самого громадянина. При цьому відповідач категорично не заперечує ту обставину, що працює у фірмі «STD DONIVO». Враховуючи вищенаведене, позивачка вважає, що аргументи відповідача мають бути відхилені.

Встановлені судом обставини

ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що 29.01.2019 року складено відповідний актовий запис Міжгірським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області №30. Батько ОСОБА_4 ОСОБА_2 , мати- ОСОБА_1 . Це підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 29.01.2019 року, яке видане Міжгірським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області.

Сторони не оспорюють ту обставину, що між ними розірвано шлюб рішенням Міжгірським районним судом Закарпатської області від 24.11.2023 року.

Відповідач не заперечив тієї обставини, що його дочка ОСОБА_4 проживає разом з матір`ю, ОСОБА_1 . Відповідач також не оспорює обставину, що він не належно утримує доньку, тобто не виконує аліментні зобов`язання.

Оцінивши встановлені обставини, зміст заяв по суті справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Нормативне обґрунтування висновку суду

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років становить 2563 гривні.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.3, ч.2 ст.6 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

Згідно з ч.1 ст.18, ч.1,2 ст.27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Предметом спору в розглядуваній справі, по суті, є розмір аліментних зобов`язань на утримання малолітньої дитини п`ятирічного віку.

Сторони не подали в справу доказів про те, що вони мають постійне місце праці та відповідний розмір доходів. Сторони також не надали обґрунтувань та підтверджень того, за які кошти вони організовують своє щоденне життя та побут. Позивачка також не надала обґрунтувань та підтверджень необхідності здійснення видатків на утримання дитини, яка проживає з нею, саме в розмірі її позовних вимог, тобто 20000 гривень щомісячно. Позивачка також не надала обґрунтувань, чому вона не працевлаштована. Відповідач також не надав обґрунтування не можливості свого працевлаштування в Україні чи за кордоном.

Суд відхиляє довідку відповідача, яка видана старостою села Лозянський, тобто за його місцем реєстрації проживання про те, що він не працює і що в нього відсутня трудова книжка. Адже зазначена в довідці інформація не може бути достовірною з огляду на таке.

Статтею 48 Кодексу законів про працю України передбачено : облік трудової діяльності працівника здійснюється в електронній формі в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування у порядку, визначеному Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування". На вимогу працівника, який вперше приймається на роботу, трудова книжка оформляється роботодавцем в обов`язковому порядку не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу. Роботодавець на вимогу працівника зобов`язаний вносити до трудової книжки, що зберігається у працівника, записи про прийняття на роботу, переведення та звільнення, заохочення та нагороди за успіхи в роботі.

Відповідач не подав доказів того, що він зареєстрований в службі зайнятості як безробітний. Відповідач також не спростував належними доказами те, що він перебував раніше чи перебуває на час розгляду справи по суті за кордоном України, працював в Україні раніше чи за кордоном України.

Сторони також не надали в справу доказів тяжкості свого майнового стану, наявність у них захворювань, наявність захворювання у дитини. Натомість сторони є молоді віком (відповідно позивачка досягла 23 років, а відповідач 29 років).

Отже, сторони є працездатного віку і зобов`язані утримувати кожен дитину для необхідного належного та гармонійного її розвитку.

Суд вважає, що позивачка не довела належними, достатніми і достовірними доказами свої позовні вимоги про присудження розміру аліментів в сумі 20 тисяч гривень на місяць. Суд також вважає, що відповідач не довів належними, достатніми і достовірними доказами те, що достатнім розміром аліментів має бути мінімальна сума, гарантована законом.

З урахуванням встановлених обставин, поданих у справу доказів, положень статей 180, 182 Сімейного кодексу України, інших положень законів, зазначених вище та викладених обґрунтувань, суд дійшов висновку про встановлення розміру аліментів у сумі 6000 щомісячно.

Розподіл судових витрат між сторонами

Судові витрати у виді судового збору з урахуванням того, що позивачка не сплачувала судовий збір за подання позову, відповідно до положень закону «Про судовий збір», а також чинних ставок судового збору за розглядувані судом позовні вимоги майнового характер, установленої судом ціни позову, яка підлягає задоволенню, підлягають стягненню згідно з статтею 141 ч.1 ЦПК України, з відповідача в користь держави в розмірі 1211, 20 грн.

Інші судові витрати у виді витрат на правничу допомогу, які понесла позивачка, відповідно до укладеного договору між нею і представником адвокатом О.І. Никитюк від 28.11.2023 в розмірі фіксованої суми 8000 гривень (пункт 6 договору), - підлягають частковому задоволенню, відповідно до положень статті 141 ЦПК України, тобто в розмірі задоволених вимог, а саме 3000 гривень. При цьому суд констатує, що правничі витрати складаються з підготовки і складання позовної заяви, та процесуальної заяви у виді відповіді на відзив. Заперечення сторони відповідача про повну відмову в стягненні цих витрат, суд відхиляє з огляду на таке.

Перелік документів, які можуть бути подані для підтвердження складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, не є вичерпним. Питання оцінки достатності доказів, поданих у підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу чи тих, які будуть понесені, перебуває у межах дискреції суду.

Чинним законодавством передбачено, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону № 5076-VI як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору. Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 року у справі № 922/1964/21.

При цьому, суд враховує, що витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Подібні висновки викладені Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі N 922/445/19, Верховним Судом у постановах від 12 лютого 2020 року у справі N 648/1102/19, від 02 вересня 2020 року у справі N 329/766/18.

Керуючись статтями 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі твердої грошової суми 6000 гривень щомісячно, але не менше 50 % чинного до застосування у відповідний період прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 19.12.2023 і до досягнення дитиною повноліття.

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні решти позовних вимог.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в розмірі одного місячного платежу підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати :

- 1211 гривень 20 коп. судового збору в користь держави;

- 3000 гривень витрат на правничу допомогу в користь ОСОБА_1 .

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні решти вимог про стягнення витрат на правничу допомогу.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в Закарпатський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його складення через Міжгірський районний суд Закарпатської області, відповідно до положень п. 15.5 ч. 1 розділу VII «Перехідні положення» ЦПК України.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 273 ЦПК України.

Рішення складено 01.02.2024.

Суддя: В. П. Кривка