Провадження 2/127/4495/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі

головуючого судді Борисюк І.Е.,

за участю: секретаря судового засідання Остапенко І.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні клопотання позивачки про закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Вінницягаз» про визнання протоколу неправомірним та його скасування, розгляд якої проводиться у порядку загального позовного провадження.

31.01.2024 від позивачки на адресу суду надійшла заява про закриття провадження у справі на підставі листа Акціонерного товариства «Вінницягаз» № 21001-16153-0124 від 19.01.2024.

У підготовче засідання учасники справи не з`явились, хоча у відповідності до ст. 128 ЦПК України були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомлено.

Враховуючи вищевикладене та положення ст.ст. 198, 223 ЦПК України, суд ухвалив провести підготовче засідання у відсутність учасників справи (ухвала суду постановлена не виходячи до нарадчої кімнати та занесена до протоколу засідання).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, з урахуванням підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, ЄСПЛ зазначив, що відповідно до духу Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Предмет позову розуміють як певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Правові підстави позову це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З огляду на викладене відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або спірні питання врегульовано самими сторонами.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і після відкриття провадження у справі, коли на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Вищевказане узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21).

З листа Акціонерного товариства «Вінницягаз» № 21001-16153-0124 від 19.01.2024, наданого позивачкою до заяви про закриття провадження, судом встановлено, що станом на 18.01.2024 у позивачки відсутня заборгованість за послуги розподілу природного газу. Крім того, згідно протоколу засідання комісії та проведення перерахунку (донарахування) або зміну режиму нарахування об`ємів природного газу № 30 від 21.09.2023, за адресою: АДРЕСА_1 (побутовий споживач ОСОБА_1 ) було скасовано проведене донарахування об`ємів природного газу в сумі 134 665, 66 гривень.

Таким чином суд прийшов до висновку, що предмет спору відсутній, адже між сторонами по справі не залишилося неврегульованих питань.

За наведених вище обставин, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд прийшов до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі через відсутність предмета спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Судом встановлено сплату позивачкою при зверненні до суду судового збору в сумі 1 073, 60 гривень, що підтверджується копією квитанції від 30.10.2023.

Таким чином, враховуючи викладене, судовий збір в сумі 1 073, 60 гривень підлягає поверненню позивачці з державного бюджету.

Доказів понесення судових витрат відповідачем суду не надано.

Водночас, суд вважає за необхідне звернути увагу відповідача на те, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача (ч. 5 ст. 142 ЦПК України).

Суд звертає увагу учасників справи на те, що у відповідності до ч. 6 ст. 142 ЦПК України у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог ч. 9 ст. 141 цього Кодексу.

На підставі вищезазначеного та керуючись п. 5 ч. 1 та ч. 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ч. 2 ст. 133, ч. 5 і ч. 6 ст. 142, п. 2 ч. 1, ч. 2 і ч. 3 ст. 255, ч. 2 ст. 256, ст.ст. 258-261, 353, 354 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про закриття провадження у справі задовольнити.

Закрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Вінницягаз» про визнання протоколу неправомірним та його скасування.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок, сплачений згідно з квитанцією ІПТ № 10001/0160 від 30.10.2023, згідно з якою «отримувач: ГУК у Він. обл./м. Вінниця/22030101; код отримувача: 37979858; призначення платежу: *;101; НОМЕР_1 ; 22030101; сплата судового збору ОСОБА_1 ; Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050),; ».

Повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Вінницького апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Ухвала суду складена 01.02.2024.

Суддя: