Справа № 577/6008/21
Провадження № 2/577/168/24

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2024 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Рідзевської І.О.,

з участю секретаря Олійник В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Конотоп цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ФІНФОРС» звернулося до суду з вищевказаним позовом та просить суд стягнути з ОСОБА_1 9276,30 грн. заборгованості за кредитним договором. Вимоги обґрунтовує тим, що 30.07.2019 року між ТОВ «СС Лоун» та ТОВ «Фінфорс » було укладено договір факторингу № , згідно з яким до Позивача перейшло право вимоги, зокрема, за кредитним договором від 22.03.2019 року № 517396-А, що був укладений між Первісним кредитором та відповідачем ОСОБА_1 , який був підписаний ОСОБА_1 одноразовим цифровим ідентифікатором № 652590.

За умовами вказаного кредитного договору відповідачу був наданий кредит у розмірі 4000,00 грн. терміном до 19.04.2019 року з фіксованою процентною ставкою 1,33 % в день. 19.04.2019 між ТОВ «СС ЛОУН» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 517396 від 22.03.2019 року в якому продовжено користування кредитним договором строком на 6 календарних днів починаючи з 20.04.2019 року. Відповідач умови договору не виконує, тому станом на 30.07.2021 року утворилась заборгованість загальною сумою 9276,30 грн., з яких: 4000,00 грн. з тіло кредиту; 3296,30 грн. нараховані відсотки, 1980,00 грн. заборгованість за штрафними санкціями. Тому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в розмірі 9276,30 грн. та судові витрати в розмірі 2 270,00 грн.

Предстанвик ТОВ «Фінфорс» в судове засідання не з`явився, надав письмові пояснення на відзив, в яких вимоги позову підтримує в повному обсязі

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі , а також надала відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнає частково, а саме тіло кредиту в розмірі 4000,00 грн., відсотків в розмірі 1542,80 грн., розподіл витрат здійснити відповідно до задоволених вимог.

На підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи із такого.

Судом встановлено, що 22.03.2019 року між ТОВ «СС ЛОУН» та ОСОБА_1 було укладено електронний Кредитний договір № 517396-А про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту/ Договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті https/www.ccloan.ua і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення кредитного договору (а.с.5-7,29-47).

Згідно умов договору позикодавець надав відповідачу кредит в сумі 4 000,00 грн. строком 29 днів (п.2,1 Договору).

Дата повернення позики - не пізніше 19.04.2021 року включно (п.1.2 Договору).

Згідно п 2.2 Договору за користування кредитом Позичальник сплачує Кредитору проценти за стандартною процентною ставкою в розмірі 1.33 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом.

19.04.2019 між ТОВ «СС ЛОУН» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 517396 від 22.03.2019 року в якому продовжено користування кредитним договором строком на 6 календарних днів починаючи з 20.04.2019 року (а.с.9).

30.07.2019 року між ТОВ «СС Лоун» та ТОВ «Фінфорс» було укладено Договір факторингу № , відповідно до якого клієнт - ТОВ «СС Лоун» відступив Фактору - позивачу свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, в тому числі за договором № 517396-А від 22.03.2019 року, що підтверджується копією договору (а.с.18-27), витягом з акту прийому-передачі Прав Вимоги згідно договору факторингу (а.с.26).

Згідно розрахунку позивача станом на 22.11.2021 року заборгованість відповідача по договору складає 9276,30 грн., яка складається з наступного: 4000,00 грн. з тіло кредиту; 3296,30 нараховані відсотки, 1980,00 грн. заборгованість за штрафними санкціями. (а.с.28).

З матеріалів справи вбачається, що договори укладені в електронній формі.

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, належними сторонами.

За частиною 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог статей 525-526, 530, 1050 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, тому позичальник зобов`язаний своєчасно вносити плату за користування грошима.

Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором установлено обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому.

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (стаття 1078 ЦК України). Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Згідно з вимогами статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням частини 2 статті 516 ЦК України.

Відносно договору, який був укладений з ТОВ «СС ЛОУН» суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Матеріалами справи у їх сукупності підтверджується перерахування позичальнику коштів в сумі 4000 грн. за кредитним договором, укладеним з ТОВ «ФК «СС ЛОУН». Також матеріали справи не містять доказів того, що ці кошти були відповідачем повернуті. Відтак, кошти, надані відповідачу як тіло кредиту підлягають поверненню.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другої статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12.

За умовами договору між відповідачем та ТОВ «СС ЛОУН» сторони погодили сплату процентів 1, 33% на добу та строк, на який надається кредит 29 днів зі строком повернення до 19.04.2019 року. Додатковою угодою № 1 до кредитного договору № 517396-А від 22.03.2019 року продовжено строк користування кредитним договором на 6 календарних днів починаючи з 20.04.2019 року

Відтак, у межах строку кредитування відповідач мав повернути позивачеві кредит і сплачувати проценти. Починаючи з 22.03.2019 року відповідач мав обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором.

Тобто, право кредитора нараховувати відсотки за користування кредитними коштами припинилося зі спливом строку дії договору, тому, починаючи із 25.04.2019 року товариство не мало права нараховувати проценти за користування кредитними коштами. Відповідно, таке право відсутнє і у позивача.

Таким чином, правомірно були нараховані та підлягали сплаті відповідачем відсотки, нараховані за період з 22.03.2019 року по 19.04.2019 (29 днів) в сумі 1542,80 грн. (4000х1,33/100х29) та за період з 20.04.2019 року по 25.04.2019 року включно (6 днів) в сумі 319,20 грн. (4000х1,33/100х6), а всього 1862,00 грн.

Враховуючи викладене, правомірно нарахована сума заборгованості за вказаним кредитним договором становила 5862 грн. (4000 грн. тіло кредиту, 1862 грн. - проценти).

Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума відсотків за користування кредитними коштами за кредитним договором № 517396-А від 22.03.2019 за період з 22.03.2019 року (дата укладання договору) до 25.04.2019 року (включно) в розмірі 1862 грн. та заборгованість за тілом кредиту в сумі 4000 гривень, що підтверджується графіком розрахунків, який є додатком до кредитного договору.

Згідно із ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п.3) ч.2 ст .141 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 526,527, 530, 1050, 1054 ЦК України ,ст.ст. 10-13,76-81, 141, 247, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» суму боргу за кредитним договором № 517396-А від 22.03.2019 року у розмірі 5862 (п`ять тисяч вісімсот шістдесят дві) грн. та сплаченого судового збору у розмірі 1434 (одна тисяча чотириста тридцять чотири) грн. 95 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», юридична адреса: вул. Іоанна Павла ІІ, 4/6 м. Київ, 01042,ЄРДПОУ: 41717584.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , мешканка АДРЕСА_1 .

Суддя Рідзевська І. О.