Справа № 464/6995/23
пр.№ 2/464/164/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2024 року Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючої судді - БЕСПАЛЬОК О.А.

при секретарі - БРИНОШ А.Я.

з участю позивачки - ОСОБА_1 ,

її представника - ОСОБА_2 ,

третіх осіб - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Львові цивільну справу за позовом

ОСОБА_5 до ОСОБА_6 з участю третіх осіб Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_10 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_10 про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме, квартирою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову покликається на те, що рішенням виконкому Ленінської районної ради народних депутатів м.Львова від 12 листопада 1985 року видано ордер №930 від 07 січня 1986 року її матері ОСОБА_11 на вселення в квартиру АДРЕСА_1 . З моменту свого народження та реєстрації проживає у спірному житлі разом із своїм сином ОСОБА_12 , сестрою ОСОБА_13 та племінницею ОСОБА_14 та матір`ю ОСОБА_11 до її смерті. Квартира складається з 4 кімнат, загальною площею 50,6 кв.м. Протягом усього періоду проживання у спірному житлі несе витрати по утриманню житла разом із сестрою ОСОБА_13 , сплачують комунальні послуги, доглядали за матір`ю, займались її похоронами. У квартирі також зареєстрований її брат ОСОБА_10 , який у такій не проживає, що стверджується актами про факт не проживання, добровільно знятись з реєстрації у квартирі відмовляється, таку не утримує, не несе витрат по сплаті комунальних послуг, що ставить у важке матеріальне становище її та сестру. Враховуючи зазначені обставини, просить позов задоволити.

Позивачка ОСОБА_10 та її представник ОСОБА_15 в судовому засіданні позов підтримали, дали аналогічні пояснення, що й мотиви позову. Просили такий задоволити.

Відповідач ОСОБА_10 в судові засідання неодноразово не з`явивися, хоча повідомлявся про такі належно та вчасно, 07 листопада 2023 року подав суду відзив на позов, в якому зазначив, що проживає у квартирі АДРЕСА_1 , акти складались у його відсутність на протязі дня, сусіди підтверджували його відсутність на прохання позивачки, що може ствердити сестра ОСОБА_13 . Свою частину витрат на утримання спірної квартири надавав сестрі ОСОБА_13 , у квартирі є його речі, інше місце проживання у нього відсутнє (а.с.80).

Третя особа ОСОБА_13 , яка являється сестрою сторін подала пояснення по справі (написані аналогічним почерком, що й пояснення відповідача), відповідно до яких не погоджується з викладеними мотивами у позові, зазначає, що відповідач ОСОБА_10 проживає у спірній квартирі, там перебувають його речі, свою частину оплати за комунальні послуги брат передавав їй та іншим членам сім`ї, щодо підписання нею актів про факт не проживання відповідача, пояснює це тим, що позивачка ОСОБА_10 ввела її в оману, що у них буде більша субсидія (а.с.93). В судовому засіданні заперечила письмові пояснення, нею підписані, пояснила, що брат дійсно не проживає з 1989 року як одружився, його речей в квартирі немає, жодних коштів на оплату комунальних послуг не надавав ніколи. Жодних перешкод йому у користуванні спірною квартирою ніхто не чинить, він навідується до квартири періодично, щоб за власним бажанням вигуляти собаку. Жодного інтересу до спірної квартири не проявляв, жодних покращень ним у ній зроблено не було. Квартира умовно розділена між нею та позивачкою у справі, та дітьми, кожен має свій куточок, в якому знаходяться їх особисті речі, речей брата немає жодних.

Третя особа ОСОБА_12 в судовому засіданні підтримав пояснення своєї матері ОСОБА_10 та тітки ОСОБА_13 . З часу свого народження не застав проживання дядька ОСОБА_10 у квартирі. Такий дійсно навідується періодично в гості, щоб погуляти з собакою, однак особистих речей у квартирі його немає, він дійсно не проживає з часу одруження у такій, а саме, з 1989 року.

Решта третіх осіб, а саме, ОСОБА_14 та представник Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради у судове засідання повторно не з`явились, хоча повідомлялись про таке належно та вчасно, про причини неявки суд не повідомили, у зв`язку з чим суд вважає можливим розгляд справи у їх відсутності за наявними у справі доказами.

Представник третьої особи Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради подав письмові пояснення, зазначивши, що у квартирі АДРЕСА_1 перебуває у комунальній власності, просив розгляд справи проводити у їх відсутності (а.с.45-48).

Ухвалою суду від 17 жовтня 2023 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено таку до розгляду на 06 листопада 2023 року.

06 листопада 2023 року у судовому засіданні оголошено перерву до 22 листопада 2023 року, у зв`язку з неявкою відповідача ОСОБА_10 та заявленим його клопотанням про відкладення розгляду справи, через погане самопочуття (а.с.56).

22 листопада 2023 року в судовому засіданні оголошено перерву до 12 грудня 2023 року, у зв`язку з неявкою відповідача та третіх осіб, поданого клопотання представника ОСОБА_13 ОСОБА_16 про відкладення розгляду справи (а.с.106-107) та клопотанням відповідача ОСОБА_10 (а.с.112).

Ухвалою суду від 12 грудня 2023 року у судовому розгляді продовжено перерву до 28 грудня 2023 року через неявку сторін у судове засідання, подані клопотання позивачки, відповідача про відкладення (а.с.126,128).

28 грудня 2023 року в судовому засіданні продовжено перерву до 23 січня 2024 року, оскільки не з`явились відповідач та треті особи в судове засідання. Клопотання відповідача про відкладення розгляду справи на 28 грудня 2023 року судом отримано 05 січня 2024 року (а.с.156).

Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

За змістом ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Способи захисту цивільних прав і інтересів визначені у статті 16 ЦК України, і такий перелік не є вичерпним. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Також перераховані конкретні способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

У відповідності до ст.1 Першого протоколу Європейської Конвенції з прав людини та основних свобод, що згідно ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Підставою для вселення у квартиру АДРЕСА_1 є виданий виконавчим комітетом Ленінської районної ради народних депутатів м.Львова ордер на жиле приміщення №930 від 07 січня 1986 року на сім`ю ОСОБА_11 для вселення у складі ОСОБА_17 , ОСОБА_10 , ОСОБА_10 , ОСОБА_10 (а.с.8).

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 09 грудня 2022 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Львові Західного міжрегіонального управління Мінінстерства юстиції (м.Львів) ОСОБА_11 , 1941 року народження, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №7566 (а.с.9).

Актом ЛКП «Старий Сихів» від 02 грудня 2017 року встановлено, що ОСОБА_10 , 1967 року народження, зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 , однак не проживає у такій, а проживає у квартирі АДРЕСА_2 (а.с.12,64).

Довідкою актом ОСББ «Гранд-1» №195-а від 07 березня 2023 року встановлено факт непроживання ОСОБА_10 , 1967 року народження, у квартирі АДРЕСА_1 (а.с.13). Аналогічний акт ОСББ «Гранд-1» №214 від 14 червня 2023 року про факт не проживання відповідача у спірні квартирі (а.с.14,65).

Згідно довідок ОСББ «Гранд-1» №214,218 від 14,22 червня 2023 року ОСОБА_13 , 1979 року народження, ОСОБА_10 , 1972 року народження, проживали разом зі своєю матір`ю ОСОБА_11 , 1941 року народження, до моменту смерті, у квартирі АДРЕСА_1 (а.с.10,62,66).

Відповідно до копії довідки про склад сім`ї та прописку ОСББ «Гранд-1» №232 від 13 вересня 2023 року у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_10 , 1972 року народження, ОСОБА_12 , 2000 року народження, ОСОБА_10 , 1967 року народження, ОСОБА_13 , 1979 року народження, ОСОБА_14 , 1999 року народження (а.с.7,59,63). Сторони між собою являються братами та сестрами, племінники сестер.

У відповідності до відомостей з Реєстру Львівської міської територіальної громади №140269 від 25 жовтня 2023 року у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_10 , 1972 року народження, ОСОБА_12 , 2000 року народження, ОСОБА_10 , 1967 року народження, ОСОБА_13 , 1979 року народження, ОСОБА_14 , 1999 року народження (а.с.49).

Крім того, Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради до своїх пояснень надала відомості з реєстру Львівської міської територіальної громади №140468 від 26 жовтня 2023 року, відповідно до яких у квартирі АДРЕСА_2 зареєстрована сім`я відповідача ОСОБА_18 , 2011 року народження, ОСОБА_19 , 2013 року народження, ОСОБА_20 , 1987 року народження, ОСОБА_21 , 1988 року народження (а.с.50).

Довідкою актом ОСББ «Гранд-1» №233 від 13 вересня 2023 року встановлено, що брат ОСОБА_10 ОСОБА_10 , 1967 року народження, зареєстрований, але не проживає у квартирі АДРЕСА_1 (а.с.11).

На підтвердження того, що позивачка ОСОБА_10 здійснювала догляд за своєю матір`ю долучено копію рішення Сихівського районного суду м.Львова від 24 січня 2022 року, яким ОСОБА_11 матір сторін визнано недієздатною та призначено ОСОБА_10 , 1972 року народження, яка проживає у квартирі АДРЕСА_1 її опікуном (а.с.15).

На підтвердження факту оплати похоронів матері ОСОБА_11 ОСОБА_10 надала квитанцію та чек про оплату (а.с.16).

Щодо факту оплати комунальних послуг ОСОБА_10 , 1972 року народження, надала відповідні копії квитанцій, які свідчать що позивачка несе витрати по утриманню житла, а з її пояснень з позову вбачається, що з сестрою разом (а.с.17-21). Даними копіями квитанцій позивачка стверджує, що її брат ОСОБА_10 , 1967 року народження, зареєстрований у спірному житлі, однак там не проживає, оскільки має сім`ю і живе в квартирі дружини, жодних витрат по оплаті комунальних послуг чи утриманню спірного житла не несе, добровільно знятись з реєстрації не бажає, не дає можливості впорядкувати документи та створює додатковий надмірний матеріальний тягар для неї з сестрою, оскільки за відповідача необхідно сплачувати комунальні послуги. Про дані факти у своїх поясненнях в судовому засіданні ствердили і треті особи ОСОБА_13 , ОСОБА_12 .

Відповідно до ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно зі ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Судом встановлено, що ОСОБА_10 не проживає у квартирі АДРЕСА_3 , як встановлено в судовому засіданні з 1989 року, крім того, складені акти з 2017 року, якими зафіксовано факт не проживання останнього, тобто понад термін, який визначено законом щодо визнання особи такою, що втратив право на користування житлом.

Так, стаття 7 Закону України «Про свобод пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначає, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

У відповідності до зазначеної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про виселення; 4) визнання особи безвісно відсутньою; 5) оголошення фізичної особи померлою.

Враховуючи викладене, задоволення позову про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, і є належним способом усунення перешкод у користуванні квартирою, а рішення суду - підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання.

Суд також враховує вимоги позивачки про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням на предмет пропорційності переслідуваній легітимній меті у світлі статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Враховуючи, що припинення права користування відповідачем спірною квартирою відповідає такій пропорційності, з огляду на те, що відповідач не відноситься до кола осіб, які постійно проживають разом з позивачкою і веде з нею спільне господарство, такий відсутній у квартирі з 1989 року, не проживає за зареєстрованим місцем проживання.

З огляду на викладене, оцінивши докази по справі в їх сукупності, враховуючи вказані норми закону, а також те, що відповідач не проживає у спірному житлі понад 6 місяців, а саме з 1989 року, відтак суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою АДРЕСА_3 .

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому, з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки сплачені нею при зверненні до суду 1073 грн. 60 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст. 4, 15, 76, 81, 89, 141, 258, 259, 265, 268, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_5 задоволити.

Визнати ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_3 .

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , 1073 грн. 60 коп. сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 23 січня 2024 року.

СУДДЯ Оксана БЕСПАЛЬОК