Справа № 303/839/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі головуючої судді Курах Л.В.

секретар судового засідання Варваринець Н.Я.,

за участю

скаржника ОСОБА_1 ,

представника скаржника ОСОБА_2 ,

представника стягувача Стегура Н.Р.,

представника відділу ДВС

у місті Мукачеві Веремчук О.І.,

розглянувши у судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1 , представника заявника ОСОБА_2 , суб`єкт оскарження - відділ державної виконавчої служби у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, стягувач ОСОБА_3 , представник стягувача ОСОБА_4 про визнання дій державного виконавця незаконними, скасування постанови та надання відстрочки виконання рішення,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2024 року ОСОБА_1 , інтереси якої представляє ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою про визнання дій державного виконавця відділу державної виконавчої служби у м.Мукачево Мукачівського району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Веремчук О.І. неправомірними та скасування постанови про залучення працівників органів внутрішніх справ від 11.01.2024 року при проведенні виконавчих дій 25 січня 2024 року. Також просить надати відстрочку виконання рішення Мукачівського міськрайонного суду від 25.01.2023 року.

Скарга обґрунтована тим, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 25.01.2023 року зобов`язано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ), повернути малолітню доньку, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до місця її постійного проживання в Новій Зеландії протягом 10 (десяти) днів з дати отримання нею повного тексту рішення. На підставі даного рішення видано виконавчий документ, який перебуває на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби у м.Мукачево Мукачівського району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. 17 січня 2024 року на адресу боржника ОСОБА_1 надійшла постанова від 11.01.2024 у виконавчому провадженні №71773623 про залучення працівників органу внутрішніх справ до вчинення виконавчих дій, які заплановані на 9 годину 25 січня 2024 року за адресою проживання матері та дитини. Інших документів з приводу здійснення виконавчих дій ОСОБА_1 не отримувала. 27.11.2023 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.01.2023 року. Просить врахувати, що у разі поновлення строку подання апеляційної скарги, повного або часткового задоволення апеляційних вимог відповідача, поворот виконання рішення та повернення насильно вивезеної до Нової Зеландії дівчинки буде неможливий.

Ухвалою суду від 25.01.2024 року прийнято скаргу до розгляду.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 заявлені в скарзі вимоги підтримала та просила відстрочити виконання рішення до моменту прийняття апеляційної скарги. Зазначила, що дитина перебуває під психологічним тиском у зв`язку з виконанням вищезгаданого рішення, що свідчить виписка із медичної карти.

Представник скаржника ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, однак зазначила, що державним виконавцем 24.01.2024 року було винесено постанову про відкладення виконавчих дій з примусового виконання рішення 25.01.2024 року. Тому на даний момент питання щодо скасування постанови про залучення працівників органів внутрішніх справ від 11.01.2024 року є не актуальним. З приводу вимоги про відстрочку виконання рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області просила задовольнити.

Представник стягувача ОСОБА_4 в судовому засіданні просила у задоволенні скарги відмовити в повному обсязі. Підстав для відстрочення виконання рішення суду відповідно до вимог ЗУ «Про виконавче провадження» не передбачено.

Старший державний виконавець Веремчук О.І. в судовому засіданні щодо вимог скасування постанови про залучення працівників органів внутрішніх справ від 11.01.2024 року заперечила, просила відмовити. При цьому зазначила, що 24.01.2024 року нею було винесено постанову про відкладення виконавчих дій з примусового виконання рішення 25.01.2024 року. Стосовно відстрочки виконання рішення залишила на розсуд суду.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали скарги та матеріали виконавчого провадження, суд доходить наступного висновку.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 25.01.2023 року зобов`язано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ), повернути малолітню доньку, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до місця її постійного проживання в Новій Зеландії протягом 10 (десяти) днів з дати отримання нею повного тексту рішення.

На підставі цього рішення 25.01.2023 року Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області видав виконавчий лист № 303/6667/22, який перебуває у відділі державної виконавчої служби у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на примусовому виконанні (виконавче провадження № 717736).

Постановою старшого державного виконавця Веремчук О.І. відкрито виконавче провадження та зобов`язано ОСОБА_1 повернути малолітню доньку ОСОБА_6 до місця її постійного проживання в ОСОБА_7 протягом 10-ти робочих днів.

11.01.2024 року старшим державним виконавцем Веремчук О.І. винесена постанова про залучення працівників органів внутрішніх справ при проведенні виконавчих дій, які будуть проводитись 25 січня 2024 року о 9.00 годину за адресою: АДРЕСА_1 .

Скаржниця посилається на незаконність дій про залучення представників органу поліції до проведення виконавчих дій.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Зазначене конституційне положення відображено і у ст. 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), як провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 судам надано наступне роз`яснення - судове рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20 липня 2004 року у справі "Шмалько проти України" вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Частиною першою статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів"

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Для проведення виконавчих дій виконавець за потреби залучає понятих, працівників поліції, представників органів опіки і піклування, інших органів та установ у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з ст.18 Закону виконавець має право на залучення для проведення виконавчих дій працівників поліції, яке здійснюється за вмотивованою постановою виконавця, яка надсилається керівнику територіального органу поліції за місцем проведення відповідної виконавчої дії. У залученні поліції для проведення виконавчих дій може бути відмовлено лише з підстав залучення особового складу даного територіального органу поліції до припинення групового порушення громадської безпеки і порядку чи масових заворушень, а також для подолання наслідків масштабних аварій чи інших масштабних надзвичайних ситуацій.

Як вбачається зі змісту постанови про залучення працівників Мукачівського ГУНАП в Закарпатській області для забезпечення охорони громадського порядку та фізичного захисту державних виконавців та залучених осіб, при проведенні виконавчих дій, які будуть проводитися 25.01.2024 року підставою для її винесення стало невиконання рішення суду в надані строки.

Отже, дії державного виконавця в частині залучення працівників поліції є правомірними і узгоджуються з вимогами закону.

Відповідно до ст.32 Закону за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, виконавець може відкласти проведення виконавчих дій з власної ініціативи або за заявою стягувача чи боржника на строк до 10 робочих днів.

Про відкладення проведення виконавчих дій виконавець виносить відповідну постанову.

Крім того, як встановлено судом 24.01.2024 року старшим державним виконавцем Веремчук О.І. було відкладено проведення виконавчих дій, призначених на 25.01.2024 р., на участь у яких залучались працівники поліції згідно постанови від 11.01.2024 р., а отже така постанова не була реалізована.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Вирішуючи вимоги скарги в частині відстрочки виконання рішення Мукачівського міськрайонного суду від 25.01.2023 року у справі 303/6667/22 суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення. Заява про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог.

Представник скаржника ОСОБА_2 подано скаргу на дії державного виконавця в порядку ст.ст.447-449 ЦПК України.

Таким чином, з огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, ОСОБА_1 не позбавлена права звернутись до суду в порядку ст.435 ЦПК України із відповідною заявою про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 10, 12, 13, 18, 76-81, 259-261, 354, 355, 435, 447-451 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 , представника заявника ОСОБА_2 , суб`єкт оскарження - відділ державної виконавчої служби у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, стягувач ОСОБА_3 , представник стягувача ОСОБА_4 про визнання дій державного виконавця незаконними, скасування постанови відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Закарпатського апеляційного суду, а якщо було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Л.В.Курах