Провадження № 2/748/145/24
Єдиний унікальний № 748/5020/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 січня 2024 рокум. Чернігів
Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого-судді Кухти В.О.,
секретар Крошка І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,
29.11.2023 р. до Чернігівського районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява від представника позивача до відповідача, в якій представник позивача просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 : 1) заборгованість за розпискою від 17.04.2023 р., в розмірі 145 000,00 грн; 2) стягнути 1 728,08 грн в якості 3 % річних; 3) стягнути 16 000,00 грн витрати на правничу допомогу та 1 467,28 грн в якості сплати судового збору.
Представник позивача мотивує свої вимоги тим, що позивач надав в борг відповідачу кошти, в сумі 145 000,00 грн, про що була складена відповідна розписка. ОСОБА_2 зобов`язувався повернути борг не пізніше 31.06.2023 р. включно. Станом на 27.11.2023 р. позивачу не повернуто в повному обсязі борг, а тому ОСОБА_1 вимушений звернутися з даним позовом до суду, задля примусового стягнення боргу.
Ухвалою судді від 13.12.2023 р. позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін.
Судове засідання відкладено на 30.01.2024 р. у зв`язку з повторним повідомленням (викликом) відповідача.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Проти заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився.
У відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи на адресу поштову адресу за зареєстрованим місцем проживання, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 17.04.2023 р. ОСОБА_1 надав в борг ОСОБА_2 кошти в сумі 145 000,00 грн, що підтверджується оригіналом розписки написаною власноруч відповідачем (а.с.10,22,23).
21.11.2023 р. позивач уклав договір про надання правничої допомоги з Адвокатським об`єднанням «Рябінін, Переверзєв та партнери» (а.с.9).
22.11.2023 р. адвокатом Переверзєв О.О. була направлена претензія ОСОБА_2 , стосовно наявності заборгованості перед позивачем, згідно розписки від 17.04.2023р., і з проханням перерахувати кошти в розмірі 148 464,55 грн до 30.11.2023 р. на картковий рахунок ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11-13).
Відповідно до наданих позивачем розрахунків, заборгованість відповідача складається з: основної суми заборгованості за розпискою 145 000,00 грн та 3 % річних у розмірі 1 728,08 грн, відповідно до періоду прострочення грошового зобов`язання 145 днів. Загальна сума заборгованості 146 728,08 грн (а.с.2).
Згідно із ст. ст. 1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов можу бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Частиною 1 ст. 1049 ЦК України, передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦПК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов позики та ЦК, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Згідно із ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки у вигляді сплати неустойки. За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Отже санкція нараховується з першого дня прострочення й до тих пір, поки зобов`язання не буде виконано, а її розмір збільшується залежно від тривалості правопорушення.
Наведене дає підстави вважати вимоги ОСОБА_1 правомірними, а відповідача такими, що на виконаня умов розписки від 17.04.2023 р. повинен відповідати за цивільними зобов`язаннями, сплативши на користь позивача відповідну суму боргу.
Що стосується судових витрат, то суд дійшов до такого висновку.
Відповідно до акту прийняття-передачі наданих послуг, судових витрат (суми гонорару за надану правову допомогу за Договором про надання правової допомоги від 21.11.2023 р.) встановлено, що позивач поніс судові витрати пов`язані із надання правової допомоги у сумі 16 000,00 грн (а.с.8).
Відповідно до п. 1-4 ч. 4. ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатських робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3 обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно із ч. 5 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
З урахуванням положень наведених норм та зазначених фактичних обставин справи, керуючись у тому числі такими критеріями, як обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, а також враховуючи критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та її складності, суддя дійшов висновку про зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу.
Задовольняючи позовні вимоги, суд, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, вирішив стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1 467,28 грн, а також понесені позивачем витрати за послуги з надання професійної правової допомоги в сумі 5 000,00 грн.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що увхалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 76, 141, 258, 263-265, 279, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 525, 526, 610, 611, 612, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) про стягнення коштів задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за розпискою від 17 квітня 2023 року, в розмірі 145 000 (сто сорок п`ять тисяч) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 1 728 (одна тисяча сімсот двадцять вісім) гривень 08 копійок, в якості 3 % річних.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000 (п`яти тисяч) гривень 00 копійок та судовий збір в сумі 1 467 (одна тисяча чотириста шістдесят сім) гривень 28 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто Чернігівським районним судом Чернігівської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення заочного рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Кухта