Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 335/6062/23
Провадження №: 2/332/161/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2024 р.

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого судді: Марченко Н.В.

при секретарі: Петракей Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі адвоката Скрими Валерії Анатоліївни до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про зупинення нарахування відсотків та скасування нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, відновлення залишку коштів на рахунках.

ВСТАНОВИВ:

05.07.2023 року позивач ОСОБА_1 в особі адвоката Скрими Валерії Анатоліївни звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про зупинення нарахування відсотків та скасування нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, відновлення залишку коштів на рахунках.

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11.07.2023 року передано вищевказану цивільну справу в порядку п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, на розгляд до Заводського районного суду м. Запоріжжя, яка надійшла до Заводського районного суду м. Запоріжжя 02.08.2023 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона має відкриті рахунки, та в розпорядженні дві банківські картки: зарплатну № НОМЕР_1 , рахунок № НОМЕР_2 та кредитну № НОМЕР_3 , рахунок № НОМЕР_4 . Через повномасштабну військову агресію росії проти України, вона виїхала межі України, а саме до Німеччини. 10.01.2023 року ?позивачу зателефонували з номеру НОМЕР_5 невідомі особи, які представилися працівниками АТ Ощадбанк, та вказали на те, що службою безпеки виявлені проблеми із захистом її банківських карток. Для вирішення цієї проблеми, їй було запропоновано усунути недоліки, в телефонному режимі шляхом підтвердження паролю від електронного додатку «Ощад 24/7», який був надісланий з офіційного номеру АТ Ощадбанк. Перебуваючи під впливом омани та довірившись невідомим особам ОСОБА_1 підтвердила пароль, з надією, що працівниками банку будуть прийняті всі міри для більш надійного захисту грошових коштів, вважаючи ПАТ Державний ощадний банк України надійним банком. Того ж дня, позивачем було виявлено, що з її карткових рахунків невстановленими особами, шляхом незаконного заволодіння персональними даними, було знято 24000 гривень, у зв`язку із чим вона заблокувала картки за допомогою банківської системи онлайн та 01.02.2023 року через ОСОБА_1 через адвоката звернулася до Відділу протидії кіберзлочинам в Запорізькій області Придніпровського управління кіберполіції. За результатами розгляду якої заяви 09.02.2023 року було відкрито кримінальне провадження за ч. 3 ст. 190 КК України. Позивач зазначає, що грошові кошти, якими заволоділи невідомі особи, уповноваженими особами АТ «Державний Ощадний банк України», віднесені на рахунок кредитних зобов`язань ОСОБА_1 , з відповідним нарахуванням сум боргу, з наступним їх списанням у примусовому порядку. Позивачем було направлено звернення до АТ ОЩАДБАНК про зупинення стягнень з рахунків, посилаючись на відкрите кримінальне провадження за фактом вчинення шахрайства. Однак, не зважаючи на списання коштів з кредитної карти шахраями, у листі-відповіді відповідач повідомив у безпідставності зупинення стягнень, у зв`язку тим, що така підстава, як відкрите кримінальне провадження не передбачає договором зупинення стягнень. Вищевказані дії відповідача позивач вважає незаконними, оскільки відповідач зобов`язує її повертати вкрадені невстановленими особами кошти та нараховує відсотки за користування даними коштами. За таких підстав, позивач у позові просить суд визнати незаконними транзакції від 10.01.2023 року, якими відбулося списання (переказ) грошових коштів сумі 24 000 гривень (10000 гривень з картки № НОМЕР_1 , та 14000 гривень з кредитної картки № НОМЕР_3 ) в акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України». Зобов`язати АТ «Ощадбанк» припинити нарахування за кредитною карткою № НОМЕР_3 рахунок № 262020-07 процентів, пені та інших штрафних санкцій за користування використаним кредитним лімітом, та їх скасування, що утворилися внаслідок проведення операцій (транзакцій) з 10.01.2023 року включно. Зобов`язати АТ «Ощадбанк» припинити нарахування за зарплатнею карткою № 638151 рахунок № 262005-32 процентів, пені та інших штрафних санкцій, та їх скасування, утворилися внаслідок проведення операцій (транзакцій) з 10.01.2023 року включно. Зобов`язати АТ «Ощадбанк» відновити залишок коштів на картковому рахунку № НОМЕР_2 зарплатної картки № НОМЕР_1 та на картковому рахунку № НОМЕР_4 кредитної карти № НОМЕР_3 станом на 10.01.2023 року, до проведення незаконних транзакцій та стягнути з АТ «Ощадбанк» витрати на правничу допомогу у розмірі 11 000 тис грн.

Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 25.08.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження із призначенням справи до судового розгляду.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 17.11.2023 року за заявою представника позивача адвоката Скрими Валерія Анатолійовича забезпечено позов, шляхом зупинення стягнення з рахунку позивача по карткам: зарплатна № НОМЕР_1 , рахунок № НОМЕР_2 та кредитна № НОМЕР_3 , рахунок № НОМЕР_4 , які стягуються в рахунок погашення заборгованості, яка виникла внаслідок несанкціонованого списання коштів з вищевказаних рахунків позивача до вирішення справи №335/6062/23 ( провадження №2/332/1407/23) за позовом ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Скрими Валерії Анатоліївни до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про зупинення нарахування відсотків та скасування нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, відновлення залишку коштів на рахунках та заборонено АТ «Державний ощадний банк України» вчиняти будь-які дії, спрямовані на одностороннє списання коштів з рахунків позивача по картам: зарплатна №638151, рахунок № НОМЕР_2 та кредитна № НОМЕР_3 , рахунок № НОМЕР_4 до вирішення справи №335/6062/23 ( провадження №2/332/1407/23) за позовом ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Скрими Валерії Анатоліївни до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про зупинення нарахування відсотків та скасування нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, відновлення залишку коштів на рахунках.

30.10.2023 року через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву від представника Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», в якому представник відповідача заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, обґрунтовуючи свою позицію тим, що 06.04.2021 позивачу у філії Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» було відкрито поточний рахунок НОМЕР_6 в національній валюті України на умовах тарифного пакету «Зарплатний», відповідно до Заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Підписанням цієї Заяви про приєднання, Позивач беззастережно приєдналась до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в редакції, яка на день підписання Заяви про приєднання розміщена на інтернет - сторінці Банку та уклала з Банком Договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку. Крім того, відповідно до Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії, яка є складовою частиною Заяви про приєднання, Позивачу було встановлено на рахунок відновлювальну кредитну лінію з лімітом 14 000,00 грн. Отже, між Банком та Позивачем у справі виникли відносини з приводу к банківським рахунком, які регулюються нормами цивільного законодавства та банківського рахунку.

У відповідності до п. 1.2. Договору Банк зобов`язується приймати і зараховувати грошові кошти, які надходять Клієнту, та забезпечує проведення розрахунків за операціями в тому числі здійсненими з використанням Платіжної картки, в межах Витратного ліміту.

Так, позивач зазначає про те, що 10.01.2023 з її карткових рахунків (зарплатної та кредитної карток) були зняті грошові кошти на загальну суму 38 000,00 гри., хоча картки позивач нікому не надавала, однак під впливом омани та довірившись шахраям, підтвердила пароль від електронного додатку «Ощад 24/7», який був їй надісланий.

Відповідно до даних інформаційних систем та програмного забезпечення «Ощадбанк» щодо операцій за рахунком у системі ДБО на номер мобільного телефону позивача, 10.01.2023р. з використанням Інтернет ресурсу Web-банкінг «Ощад 24/7» було проведено операції з використанням усіх необхідних реквізитів платіжної картки Банку з правильним введенням паролів (ПІН-кодів для одноразової операції в мережі Інтернет), які відома лише клієнту та були направлені на номер його мобільного телефону.

Відповідно до п. 32.1. ст. 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в України» Банк, що обслуговує платника, та банк, що обслуговує отримувача несуть перед платником та отримувачем відповідальність, пов`язану з проведенням переказу, відповідно до цього Закону та умов укладених між ними договорів

Таким чином, можливість врегулювання у договорі питання відповідальності пов`язаної з проведенням переказу, прямо визначена нормою закону.

Згідно п. 1.5 Договору Банк не несе відповідальності за збитки, завдані Клієнту у разі розголошення (розкриття) інформації за Рахунком в результаті використання Клієнтом паролів, ПІЕ-кодів, СVV-кодів, а також у разі розголошенням Клієнтом Логіну та Паролю системи Web-банкінг «Ощад 24/7» та/або ПІН-коду до системи Моbile-банкінг «Ощад 24/7».

Ризик і відповідальність за несанкціоноване використання Логіна, Пароля, Карткового пароля несе виключно Клієнт.

Таким чином, враховуючи, що при вході до системи дистанційного обслуговування Моbile-банкінг «Ощад 24/7» та проведенні операцій з переказу коштів проведена електронна ідентифікація самого електронного платіжного засобу і його користувача позивача, відсутності належних доказів щодо проведення операцій сторонніми особами поза волею та бажанням клієнта, відсутності доказів вини банку , саме позивач несе відповідальність за проведені ним операції по власному рахунку.

Крім того, наголошує, що несанкціонований переказ грошових коштів міг статися в результаті розголошення клієнтом своїх персональних даних, реквізитів платіжних карток банку, випущених на ім`я позивача та одноразових кодів підтвердження, які надходили на фінансовий номер телефону клієнта.

Відповідно до п. 23.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжне доручення може бути відкликане ініціатором переказу у будь-який час до списання суми коштів з його рахунка шляхом подання до банку, що обслуговує цього ініціатора, документа на відкликання.

Відповідно до п. 23.4 Закону ініціатор до настання дата валютування може відкликати кошти, до зарахування їх на рахунок отримувача або видачі в готівковій формі обліковуються в банку, що обслуговує отримувача.

Документ на відкликання коштів ініціатор подає до свого банку, який того самого дня надає банку отримувача вказівку про повернення коштів.

Банк отримувача в день одержання вказівки повертає кошти за реквізитами, зазначеними в ній, якщо на час надходження такої вказівки вони не зараховані на рахунок отримувача, та повідомляє отримувача про відкликання коштів ініціатором.

В даному випадку позивач звернувся до Банку вже після настання дати валютування, тобто після зарахування їх на рахунок отримувачів, а отже саме отримувачі є зобов`язаними особами перед позивачем в розумінні ст. 1212 ЦК України. При цьому, незалежно від подальшої юридичної долі спірних грошових коштів, отримувачі зобов`язані повернути позивачу таку саму їх кількість. Зокрема вказує, що будь яких доказів того що дублікат сім карти мобільного звязку отримали сторонні особи без відмова позивача ОСОБА_1 , остання не надала, і матеріали справи також не містять доказів підтвердження заподіяння позивачу шкоди саме відповідачем.

Від позивача та її представника відповіді на відзив не надходило.

У судовому засіданні представник позивача - адвокат Скрима В.А. позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав викладених у позові.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечував, надавши пояснення аналогічним, які викладені у відзиві на позовну заяву. Наголосив, що позивач після події, яка відбулась 10.01.2023 року користується кредитними коштами.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, встановивши факти та відповідні правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з нижченаведених підстав.

Судом встановлено, що 06.04.2021 позивачу у філії Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» було відкрито поточний рахунок НОМЕР_6 в національній валюті України на умовах тарифного пакету «Зарплатний», відповідно до Заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Підписанням цієї Заяви про приєднання, позивач беззастережно приєдналась до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в редакції, яка на день підписання Заяви про приєднання розміщена на інтернет - сторінці Банку та уклала з Банком Договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку. Крім того, відповідно до Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії, яка є складовою частиною Заяви про приєднання, Позивачу було встановлено на рахунок відновлювальну кредитну лінію з лімітом 14 000,00 грн. Отже, між Банком та Позивачем у справі виникли відносини з приводу к банківським рахунком, які регулюються нормами цивільного законодавства та банківського рахунку.

Шляхом підписання цієї Заяви про приєднання, позивач беззастережно приєднався до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в редакції, яка на день підписання Заяви про приєднання розміщена на інтернет-сторінці Банку та уклав з Банком Договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку .

Повний текст Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (в т.ч. в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), Тарифи, умови розміщення депозитів (вкладів) фізичними особами, умови користування кредитною лінією (Кредитом), правила, інструкції та інше, які відносяться до договору укладеного між банком з позивачем знаходяться у відкритому доступі на офіційній інтернет - сторінці www.oschadbank.ua, за посиланням https://www.oschadbank.ua/ua/private/paYcards/dogovir-taryf-inshe.

Отже, між Банком та позивачем у справі виникли відносини з приводу користування банківським рахунок, які регулюються нормами цивільного законодавства та договором банківського рахунку.

Укладення між сторонами договору про надання банківських послуг та отримання ОСОБА_1 платіжних карток, підтверджується сторонами, а тому додатковому доказуванню не підлягає.

10.01.2023 року ?позивачу зателефонували з номеру НОМЕР_5 невідомі особи, які представилися працівниками АТ Ощадбанк, та вказали на те, що службою безпеки виявлені проблеми із захистом її банківських карток. Для вирішення цієї проблеми, їй було запропоновано усунути недоліки, в телефонному режимі шляхом підтвердження паролю від електронного додатку «Ощад 24/7», який був надісланий з офіційного номеру АТ Ощадбанк. Перебуваючи під впливом омани та довірившись невідомим особам ОСОБА_1 підтвердила пароль, з надією, що працівниками банку будуть прийняті всі міри для більш надійного захисту грошових коштів, вважаючи ПАТ Державний ощадний банк України надійним банком. Того ж дня, позивачем було виявлено, що з її карткових рахунків невстановленими особами, шляхом незаконного заволодіння персональними даними, було знято 24000 гривень, у зв`язку із чим вона заблокувала картки за допомогою банківської системи онлайн в особі та 01.02.2023 року через адвоката звернулася до Відділу протидії кіберзлочинам в Запорізькій області Придніпровського управління кіберполіції із заявою вчинення кримінального правопорушення (а.с.10-11).

На підставі заяви позивача за фактом заволодіння її грошовими коштами з картки АТ Ощадбанк,, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме останній надійшов телефонний дзвінок НОМЕР_5 від ніби-то працівника служби безпеки банку, після якого нею було виявлено списання коштів. Подія мала місце 10.01.2023 року. кримінальне провадження відкрито кримінальне провадження, відомості про яке ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000202 від 09.02.2023 року за ч. 3 ст. 190 КК України (а.с.12). На даний час кримінальне провадження не закінчено.

28.02.2023 року позивачем в особі адвоката Скрима В.А. було направлено звернення до АТ ОЩАДБАНК про зупинення стягнень з рахунків, посилаючись на відкрите кримінальне провадження за фактом вчинення шахрайства (а.с.13). Однак, листом АТ ОЩАДБАНК відмовлено у задоволені звернення позивача з огляду на те, що рішення стосовно відповідальності сторін щодо будь яких відшкодувань збитків, призупинення відсотків вирішується в судовому порядку (а.с.14).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином .

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження.

Статтею 1073 ЦК України передбачено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» порядок відкриття банками рахунків та їх режими визначаються Національним банком України. Умови відкриття рахунка та особливості його функціонування передбачаються в договорі, що укладається між банком і його клієнтом - власником рахунка.

Відповідно до статті 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Пунктами 14.1., 14.8 та 14.12 ст. 14 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" (який діяв на момент підписання позивачем заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) передбачено, що електронний платіжний засіб може існувати в будь-якій формі, на будь-якому носії, що дає змогу зберігати інформацію, необхідну для ініціювання електронного переказу .Банк та користувач укладають договір щодо порядку та умов використання електронного платіжного засобу. Банк перед укладенням договору зобов`язаний ознайомити користувача з умовами договору про використання електронного платіжного засобу (далі у цій статті - договір), ознайомити з тарифами на обслуговування електронного платіжного засобу та правилами користування електронним платіжним засобом. Банк зобов`язаний забезпечити викладення цієї інформації в доступній формі й розмістити її в доступному для користувача місці, а також надати на його вимогу в письмовій або електронній формі. Користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень.

Використання електронного платіжного засобу за довіреністю не допускається, крім випадку емісії додаткового електронного платіжного засобу для довіреної особи.

Представник користувача має право отримати електронний платіжний засіб за довіреністю, що видана користувачем та посвідчена у встановленому законодавством порядку. У такому разі банк не несе відповідальності за проведення операцій з використанням такого електронного платіжного засобу, виданого представнику за довіреністю

Аналогічні інформація та порядок укладення та форма договору про надання послуг передбаченні ст.28 Закону України «Про платіжні послуги». Загальні вимоги Національного банку до емісії/еквайрингу платіжних інструментів, що емітуються (уключаючи електронні платіжні засоби, передплачені платіжні інструменти), та здійснення розрахунків з їх використанням визначенні Положенням «Про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів», затвердженого Постановою Правління Національного банку України 29.07.2022 № 164. (далі - Положення №164)

Пунктом 140 вищевказаного Положення №164 встановлено, що користувач зобов`язаний не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, та негайно після того, як йому стало відомо про факт втрати такої інформації та/або платіжного інструменту, повідомити про це емітента в спосіб та каналами зв`язку, визначеними договором між емітентом та користувачем.

До моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на користувача. З моменту повідомлення користувачем емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неакцептованих/неналежних платіжних операцій та відповідальність покладаються на емітента. Момент, з якого настає відповідальність емітента, має бути чітко визначений умовами договору, укладеного між користувачем та емітентом.

Аналогічна диспозиція норми права зазначена в пункті 5 ст. 87 Закону України «Про платіжні послуги», а саме, до моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації відповідно до статті 38 цього Закону ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на платника. З моменту повідомлення платником емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неакцептованих/неналежних платіжних операцій та відповідальність покладаються на емітента. Момент, з якого настає відповідальність емітента, має бути чітко визначений умовами договору, укладеного між користувачем та емітентом.

Як встановлено судом та не заперечується позивачем та її представником, переказ коштів був здійснений шляхом створення платежу в системі дистанційного обслуговування клієнтів «Ощад 24/7» під авторизацією саме позивача шляхом передання позивачем третій особі ПІН-коду від електронного додатку «Ощад 24/7», що також підтверджується зверненням позивача ОСОБА_1 в особі адвоката Скрима В.А. до АТ ОЩАДБАНК щодо зупинення стягнень з рахунків, посилаючись на те, вона в телефонному режимі продиктувала пароль від додатку «Ощад 24/» невідомим особам, які представилися працівниками АТ ОЩАДБАНК (а.с.13)

Відповідно до даних інформаційних систем та програмного забезпечення «Ощадбанк» щодо операцій за рахунком у системі ДБО на номер мобільного телефону позивача, 10.01.2023р. з використанням Інтернет ресурсу Web-банкінг «Ощад 24/7» було проведено операції з використанням усіх необхідних реквізитів платіжної картки Банку з правильним введенням паролів (ПІН-кодів для одноразової операції в мережі Інтернет), які відома лише клієнту та були направлені на номер його мобільного телефону.

Відповідно до п. 32.1. ст. 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в України» Банк, що обслуговує платника, та банк, що обслуговує отримувача несуть перед платником та отримувачем відповідальність, пов`язану з проведенням переказу, відповідно до цього Закону та умов укладених між ними договорів.

Таким чином, можливість врегулювання у договорі питання відповідальності пов`язаної з проведенням переказу, прямо визначена нормою закону.

Згідно п. 9.15, п. 9.16 Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб ( посилання https://www.oschadbank.ua/ua/private/paYcards/dogovir-taryf-inshe) в редакції, чинній на час укладення між ОСОБА_1 та Акціонерним товариство «Державний ощадний банк України» заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) клієнт зобов`язаний забезпечити / гарантувати неможливість отримання третіми особами інформації про Логін, Пароль Картковий пароль, а також ПІН, СVV2/ СVС2, строк дії номера Картки, тощо. Ризик і відповідальність за несанкціоноване використання Логіна, Пароля, Карткового пароля несе виключно Клієнт.

Клієнт несе ризик та негативні насідки передачі ним третім особам мобільного телефону (відповідної SIM карти, номер якого визначений в Заяві про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб або повідомлений Банку в іншому встановленому Договором порядку як номер мобільного телефону клієнта, їх втрати, незаконного заволодіння ними, а також ризик технічного перехоплення інформації, направленої на номер мобільного телефона клієнта.

За таких підстав, суд приймаючи до уваги, що саме на позивача покладено обов`язок нерозголошення (нерозкриття) інформації за рахунком, паролів, ПІН-кодів, CVV-кодів, як і обов`язок повідомлення банку в разі втрати, викрадення платіжної картки та розголошення вказаної інформації із урахуванням того, що операція із списання коштів з карткового рахунків позивача відбулося за електронною ідентифікацією електронного платіжного засобу і його користувача, то відповідач не повинен нести відповідальність за дані операції.

До зазначеного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 07 грудня 2020 року у справі №182/5175/16.

Зокрема, суд не приймає доводи позивача, що невідомі особи шахрайським шляхом заволоділи її коштами, оскільки вказані обставини не підтверджені належними та допустимими доказами, а наявність кримінального провадження, порушеного за її заявою, не може свідчити, з огляду на презумпцію невинуватості, про вчинення злочину щодо позивача до винесення вироку, яким такі обставини можуть бути встановлені, а також не може бути підставою для звільнення позичальника від обов`язку належного виконання кредитного зобов`язання і виконання умов договору у разі настання певних обставин, передбачених ними.

Щодо обраного позивачем способу захисту та формулювання заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.

Заявлена вимога позивача про зобов`язання банку відновити залишок коштів на картковому рахунку до того стану, в якому він був перед виконанням фінансових операцій 10.01.2023 року, також не підлягає задоволенню, оскільки, як встановлено судом під час судового засідання, що не оспорюється позивачем, остання користувалась кредитним коштами.

В постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 320/8618/15-ц (провадження № 61-4393сво18) зроблено висновок, що «критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності) пов`язуються з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта. Тлумачення статей 14, 16 ЦК України дозволяє зробити висновок, що не є ефективним способом захисту визнання неправомірними дії в частині не зарахування сплати, зобов`язання зарахувати перераховані щомісячні платежі, скасування та списання безнадійної заборгованості, зобов`язання скасувати суму пені, заборона здійснювати подальше нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитним договором, зобов`язання вчинити дії із скасування нарахування відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій, зобов`язання скасувати незаконно нараховані штрафні санкції за несвоєчасну здійснену оплату, оскільки не передбачають відповідного обов`язку іншого суб`єкта цивільного правовідношення та не забезпечують відновлення прав особи, що заявляє такі вимоги».

Щодо позовної вимоги позивача припинення нарахування процентів, пені та інших штрафних санкцій та їх скасування не захищає/не відновлює право позивача, оскільки нарахування відсотків та інших платежів здійснюється банком на виконання вимог закону щодо обліку банківських операцій і жодним чином не впливає на права позивача.

Таким чином, задоволення таких позовних вимог жодним чином не захищає/не відновлює право позивача оскільки нарахування відсотків та інших платежів здійснюється банком на виконання вимог закону щодо обліку банківських операцій і жодним чином не впливає на права позивача.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони досилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, аналізуючи надані докази, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, враховуючи, відсутність порушень правил надання послуг працівниками Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та правових підстав для припинення кредитних зобов`язань, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

У відповідності до ч. 9 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 158, 259, 263- 265 ЦПК України -

ВИРІШИВ:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 в особі адвоката Скрими Валерії Анатоліївни до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про зупинення нарахування відсотків та скасування нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, відновлення залишку коштів на рахунках відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті на підставі ухвали Заводського районного суду м. Запоріжжя від 17.11.2023 року, роз`яснивши, що в порядку ч. 10 ст. 158 ЦПК України заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення виготовлено 22.03.2024 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Н.В. Марченко