ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

14 лютого 2024 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/3202/15-ц

Головуючий у першій інстанції Логвіна Т. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/419/24

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Висоцької Н.В.

суддів: Онищенко О.І., Шитченко Н.В.,

із секретарем Піцан В.М.,

учасники справи: позивач - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,

відповідачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Деснянського районного суду міста Чернігова від 26 грудня 2023 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Укрфінстандарт» про заміну сторони виконавчого провадження (місце ухвалення м. Чернігів) у справі № 750/3202/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2023 року ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» звернулося до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача) у справі за позовом АТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування посилається на те, що рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 27.07.2016 позовні вимоги АТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено та стягнуто з відповідачів заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 02.02.2007 у розмірі 8 696 доларів США 60 центів та пеню за несвоєчасне погашення заборгованості у розмірі 4 091, 75 грн, та судові витрати в сумі по 1 028, 85 грн з кожного.

22.08.2023 між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» було укладено Договір факторингу № 22-08/2023, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 0 від 02.02.2007, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «Укрфінстандарт».

У заяві ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» просило замінити сторону виконавчого провадження, а саме: стягувача - АТ «УкрСиббанк» на його правонаступника - ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» у справі № 750/3202/15-ц.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 26.12.2024 заяву задоволено. Замінено сторону виконавчого провадження (стягувача) у цивільній справі № 750/3202/15-ц за позовом ПАТ "УкрСиббанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, а саме: ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» (місцезнаходження: вул. Глибочицька, 17-б, м. Київ; ).

В обгрунтування ухвали суд послався на те, що звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту ст. 512, 514 ЦК України та ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження», та є підстави для задоволення заяви про заміну сторони стягувача виконавчого провадження його правонаступником.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції від 26.12.2023 та ухвалити нове рішення, передбачене ч. 4 ст. 183 ЦПК України, яким заяву ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача) її правонаступником повернути заявнику без розгляду.

За доводами апеляційної скарги оскаржувана ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, оскільки судом не дотримано норми процесуального права, а саме ч. 4 ст. 184 ЦПК України, у поданій заяві відсутні обов`язкові дані щодо наявності або відсутності електронного кабінету заявника, крім того, в змісті заяви відсутнє зазначення про наявність у ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» або іншої особи оригіналів письмових доказів, що додані до заяви.

У скарзі заявник посилається, що справу було розглянуто за відсутності ОСОБА_3 , суд не повідомляв її про час і місце розгляду заяви належним способом, відомості про належне її повідомлення є неправдивими.

В обгрунтування скарги апелянт, посилаючись на постанову пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» № 8 від 25.09.2015, вказує, що заявник ініціював перед судом саме заміну його, як правонаступника стягувача, у виконавчому провадженні, а не у виконавчому листі. Заявник не надав суду доказів наявності відкритих виконавчих проваджень відносно боржників, крім того, на підтвердження наявності у ОСОБА_1 заборгованості заявником не надано суду первинних бухгалтерських документів про розмір заборгованості відповідачів перед банком, складених АТ "УкрСиббанк", заявником не доведено наявність заборгованості, що зазначена в договорі факторингу.

13.02.2024 ОСОБА_1 , в порядку ст. 363 ЦПК України, подав до суду апеляційної інстанції заяву про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_3 . В даній заяві ОСОБА_1 повністю погоджується зі скаргою ОСОБА_3 . В обгрунтування посилається на правову позицію, що викладена в пунктах 74, 75 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2020 у справі № 916/617/17.

На виконання вимог ст. 361 ЦПК України учасникам справи було надіслано копії апеляційної скарги та додані до неї матеріали справи, проте відзив на апеляційну скаргу до суду подано не було.

Згідно з ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судове засідання представники ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Укрфінстандарт», ОСОБА_1 , ОСОБА_3 не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 214-217, 219-225 т. 3).

Від ОСОБА_2 судова повістка, яка була направлена на її адресу, повернулась до суду апеляційної інстанції неврученою з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 234 т. 3), що відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України свідчить про вручення повісток у день проставлення у поштових повідомленнях таких відміток.

За змістом пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі.

Отже, наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, що узгоджується з висновками, викладеними в постановах Великої Палати Верховного Суду від 29.07.2022 у справі № 148/2412/19 (провадження № 61-18085св21).

Вислухавши суддю-доповідача, учасників судового процесу, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги частково, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що на підставі рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 27.07.2016, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 02.02.2007 у розмірі 8 696 доларів США 60 центів та пеню за несвоєчасне погашення заборгованості у розмірі 4091, 75 грн та по 1 028, 85 грн з кожного у відшкодування витрат по сплаті судового збору (а.с. 170-172 т. 1), стягувачу було видано виконавчі листи (а.с. 74 т. 2).

22.08.2023 між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» було укладено Договір факторингу № 22-08/23, згідно умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №0 від 02.02.2007, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є АТ «Уксиббанк») та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» (а.с. 129-137 т. 3).

Матеріали справи містять копію Акту приймання-передачі Права Вимоги від 22.08.2023, згідно якого ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» набуло право вимоги за кредитним договором № 0 від 02.02.2007 (а.с. 141 т. 3).

Приймаючи оскаржуване рішення щодо задоволення заяви ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив із того, що заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися, як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження». Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення заяви, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Обов`язковість судового рішення є однією з основних засад судочинства в Україні (пункт 9 частини першої статті 129 Конституції України).

Згідно з частиною першою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, є зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Аналіз частини першої статті 512 ЦК України дозволяє зробити висновок, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права.

Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

Заміна стягувача жодним чином не порушує законних прав та інтересів боржника та з урахуванням норм статті 516 ЦК України не залежить від його думки щодо такої заміни.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва на стадії виконання рішення суду, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Таким чином, при вирішенні питання про заміну сторонни у виконавчому провадженні необхідно встановити факт вибуття сторони виконавчого провадження та переходу до особи матеріальних прав і обов`язків вибулої сторони.

Тобто, процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки, або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами. При вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні суд перевіряє наявність правонаступництва у матеріальних відносинах.

На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України.

Згідно матеріалів справи на підставі рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 27.07.2016, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0 від 02.02.2007 у розмірі 8 696 доларів США 60 центів та пеню за несвоєчасне погашення заборгованості у розмірі 4091, 75 грн та по 1 028, 85 грн з кожного у відшкодування витрат по сплаті судового збору (а.с. 170-172 т. 1), стягувачу було видано виконавчі листи (а.с. 74 т. 2).

22.08.2023 між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» було укладено Договір факторингу № 22-08/23, згідно умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №0 від 02.02.2007, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є АТ «Уксиббанк») та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» (а.с. 129-137 т. 3).

Матеріали справи містять копію Акту приймання-передачі Права Вимоги від 22.08.2023, згідно якого ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» набуло право вимоги за кредитним договором № 0 від 02.02.2007 (а.с. 141 т. 3).

Відповідно до даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень, згідно статей 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження державним виконавцем 05.03.2018 та 09.07.2019 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, доказів, що дане рішення виконано матеріали справи не містять, ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» набуло право вимоги за виконавчим листом, виданим ПАТ «УкрСиббанк» (після перейменування АТ "УкрСиббанк"), суд першої інстанції, зробив правильний висновок про наявність підстав для заміни сторони у виконавчому провадженні.

З врахуванням наведеного, доводи, що заявник не надав суду доказів наявності відкритих виконавчих проваджень відносно боржників, не підтвердження наявності у ОСОБА_1 заборгованості заявником, не надання суду первинних бухгалтерських документів про розмір заборгованості відповідачів перед банком, складених АТ "УкрСиббанк", не доведення наявності заборгованості, що зазначена в договорі факторингу, не спростовують правильних висновків суду пешої інстанції, щодо наявності підстав для задоволення заяви, оскільки доказів погашення заборгованості по вказаному виконавчому листу суду не надано, наявність відкритих виконавчих проваджень підтверджується даними Автоматизованої системи виконавчих проваджень.

Доводи викладені ОСОБА_1 у заяві (в порядку ст. 363 ЦПК України) про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_3 з посиланням на правову позицію, що викладена в пунктах 74, 75 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2020 у справі № 916/617/17, є безпідставними, оскільки висновки у цій справі викладені щодо заміни боржника його правонаступником - фізичною особою згідно вимог ГПК України.

Не обґрунтованими є і доводи щодо не дотримання норми процесуального права, а саме ч. 4 ст. 184 ЦПК України, що у поданій заяві відсутні обов`язкові дані щодо наявності або відсутності електронного кабінету заявника, та не зазначення у змісті заяви наявність у ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» або іншої особи оригіналів письмових доказів, що додані до заяви, оскільки порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Разом з тим ч. 3 ст. 376 ЦПК України містить перелік порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Вбачається, що звертаючись до суду першої інстанції з заявою про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача) заявником ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» не було зазначено в переліку осіб, що беруть у часть у справі, ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору у справі № 750/3202/15-ц за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Матеріали справи не містять жодних відомостей щодо повідомлення ОСОБА_3 про дату та час розгляду заяви про заміну сророни виконавчого провадження судом першої інстанції, за результатами розгляду якої було постановлено оскаржувану ухвалу від 26.12.2023.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо, зокрема, справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Обов`язок суду повідомити учасників справи про місце, дату і час судового засідання є реалізацією однієї з основних засад (принципів) цивільного судочинства - відкритості судового процесу. Невиконання (неналежне виконання) судом цього обов`язку призводить до порушення не лише права учасника справи бути повідомленим про місце, дату і час судового засідання, але й основних засад (принципів) цивільного судочинства. Розгляд справи в суді першої інстанції за відсутності учасника справи, якого не було повідомлено про місце, дату і час судового засідання, є обов`язковою та безумовною підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення судом апеляційної інстанції, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Тобто, з викладеного вище вбачається, що оскаржувану ухвалу про заміну сторони виконавчого провадження було постановлено із порушенням норм процесуального права, а саме неналежним повідомленням ОСОБА_3 про дату та час призначеного судового засідання, а тому відповідно оскаржувана ухвала суду першої інстанції від 26.12.2023 у відповідності до положень п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України підлягає обов`язковому скасуванню та ухваленням нового судового рішення.

Апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали Деснянського районного суду м. Чернігова від 26.12.2023 із постановленням нової.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376 ч. 3 п. 3, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Деснянського районного суду міста Чернігова від 26 грудня 2023 року скасувати.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Укрфінстандарт» про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.

Замінити сторону виконавчого провадження (стягувача) з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Укрфінстандарт» (місцезнаходження: вул. Глибочицька, 17-б, м. Київ; ) у цивільній справі № 750/3202/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення у повному обсязі складено16.02.2024.

Головуючий Судді: