Ухвала

22 березня 2024року

м. Київ

справа № 182/6116/21

провадження № 61-3384ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Гетьман», в інтересах якого діє адвокат Шашликов Денис Геннадійович, на постанову Дніпровського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Тимченко О. О., Бондар Я. М., Зубакової В. П., від 20 лютого 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Гетьман» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення невиплаченої орендної плати,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Гетьман» (далі - ТОВ «Гетьман»), в якому просив суд розірвати договір оренди земельної ділянки площею 8,0156, кадастровий номер :01:005:0319

від 29 березня 2004 року та стягнути з ТОВ «Гетьман» плату за оренду земельної ділянки за період з 2017 року по 2020 рік включно в розмірі

110 000 грн.

03 березня 2023 року позивач подав уточнений позов, згідно якого просив суд розірвати договір оренди земельної ділянки від 30 березня 2011 року, укладений між ТОВ «Гетьман» та ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути на з відповідача орендну плату за період з 2017 року по 2021 рік включно в розмірі 57 111,15 грн.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2023 року у прийнятті уточненої позовної заяви відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що позивач, подавши уточнену позовну заяву, фактично збільшив позовні вимоги та змінив предмет позову.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 20 лютого 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2023 року про відмову у прийнятті уточненої позовної заяви скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

04 березня 2024 року засобами поштового зв`язку представник ТОВ «Гетьман» - адвокат Шашликов Д. Г. подав касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 лютого 2024 року у цивільній справі № 182/6116/21, в якій просить оскаржувану постанову апеляційного суду скасувати, а ухвалу суду першої інстанції залишити в силі.

Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що апеляційний суд дійшов помилкового висновку про скасування ухвали суду першої інстанції про відмову у прийнятті уточненої позовної заяви, оскільки в уточненій позовній заяві позивач фактично змінює і предмет, і підстави позову, що суперечать вимогам ЦПК України. Вважає, що суд апеляційної інстанції помилково застосував негативне оціночне поняття «надмірного формалізму» та прийняв помилкове рішення.

Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) вирішує колегія у складі трьох суддів після одержання касаційної скарги, оформленої відповідно до вимог статті 392

ЦПК України.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення (частина четверта статті 394 ЦПК України).

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 01 листопада 2021 року (справа № 405/3360/17) дійшов висновку, що зважаючи на те, що процесуальним наслідком відмови у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог є повернення такої заяви, яка, у свою чергу, може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до вимог статті 353 ЦПК України, на ухвалу суду про відмову у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог може бути подана апеляційна скарга окремо від рішення суду.

Ухвала суду першої інстанції про повернення позовної заяви позивачеві, та відповідно, постанова апеляційного суду, прийнята за результатами перегляду такої ухвали, не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи.

Колегія суддів встановила, що касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосування апеляційним судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування та тлумачення.

Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо (частина перша статті 11 ЦПК України).

Частиною першою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина третя статті 13 ЦПК України).

У пунктах 6, 7 частини другої статті 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи зобов`язані: виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Частиною другою статті 49 ЦПК України передбачено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу: 1) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу; 2) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження; 3) відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом. Частиною третьою цієї статті визначено, що до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема у статті 16 ЦК України, а відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного способу захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

Зміна предмета позову можлива, зокрема у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких з позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Схожий за змістом правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах від 18 травня 2022 року у справі № 570/5639/16-ц,

від 12 жовтня 2022 року у справі № 723/1233/17.

15 вересня 2021 року при зверненні до суду із позовом, ОСОБА_1 просив розірвати договір оренди земельної ділянки площею 8,0156, кадастровий номер :01:005:0319 від 29 березня 2004 року, та стягнути з ТОВ «Гетьман» плату за оренду землі за період з 2017 року по 2020 рік включно в сумі 110 000 грн.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та на 06 грудня 2021 року призначено підготовче засідання.

Апеляційним судом встановлено, що матеріали справи не містять відомостей про проведення підготовчого засідання 06 грудня 2021 року.

В уточненій позовній заяві від 03 березня 2022 року ОСОБА_1 просив розірвати договір оренди земельної ділянки від 30 березня 2011 року, укладений між ТОВ «Гетьман» та ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути на його користь орендну плату за період з 2017 року по 2021 рік включно в розмірі 57 111,15 грн.

Звертаючись до апеляційного суду, ОСОБА_1 вказував, що до завершення підготовчого засідання уточнив позовні вимоги, виходячи із документів, доданих відповідачем до відзиву на позов, та зменшив суму майнових вимог зі 110 000 грн до 57 111,15 грн.

Встановивши, що ОСОБА_1 , подаючи уточнену позовну заяву у встановлений законом строк, реалізував своє право, передбачене пунктом 2 частини другої статті 49 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, виходячи із завдання та основних засад цивільного судочинства, за обставин конкретної справи, дійшов загалом обґрунтованого висновку про можливість прийняття уточненого позову ОСОБА_2 , у зв`язку із чим скасував ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2023 року та повернув справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

При цьому відповідач не обмежений у реалізації своїх процесуальних прав, зокрема і щодо надання доказів на підтвердження заперечень проти остаточно сформульованих позивачем вимог.

Оскільки правильне застосування норм права апеляційним судом не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись статтями 388, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Гетьман», в інтересах якого діє адвокат Шашликов Денис Геннадійович, на постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 лютого 2024 року у справі № 182/6116/21.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Шипович

О. М. Осіян

Є. В. Синельников