Справа № 686/3090/21
Провадження № 2/686/391/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді Козак О.В.,

при секретарі Кошельник Ю.С.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1 ,

позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Хмельницького цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2021р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів, в обґрунтування якого вказав, що 26 червня 2017 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 укладено договір позики, відповідно до якого ОСОБА_4 отримав у ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 70 000,00 доларів США та зобов`язався повернути вказані кошти у строк, визначений сторонами.

З метою підтвердження факту укладення договору позики та підтвердження факту передання грошових коштів у позику 26 червня 2017 року ОСОБА_4 складено відповідну розписку, згідно якої він зобов`язався повернути грошові кошти позивачу у строк до 30 січня 2018 року.

26 червня 2020 року ОСОБА_4 та ОСОБА_2 укладено новий договір позики, відповідно до якого ОСОБА_4 отримав у ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 5000,00 доларів США та зобов`язався повернути вказані кошти у строк, визначений сторонами.

З метою підтвердження факту укладення договору позики та підтвердження факту передання грошових коштів у позику 26 червня 2020 року ОСОБА_4 складено відповідну розписку, згідно якої він зобов`язався повернути грошові кошти позивачу у строк до 05 вересня 2020 року.

Однак, на момент подання даної позовної заяви відповідачем не виконано власного обов`язку щодо повернення грошових коштів, належних ОСОБА_2 , за відповідними договорами позики від 26 червня 2017 року та 26 червня 2020 року.

З врахуванням наведеного, позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_4 на його користь: грошові кошти в розмірі 81 353,70 доларів США, з яких: за договором позики від 26 червня 2017 року 70 000,00 доларів США - основний борг, 6294,25 долари США - 3 % річних; за договором позики від 26 червня 2020 року 5000,00 доларів США - основний борг, 59,45 доларів США - 3 % річних; судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору в розмірі 11 350,00 гривень та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 500,00 гривень.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12.04.2021 року по справу було призначено судову технічну експертизу документів, провадження на час проведення експертизи зупинено.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29.07.2022 року по справу було призначено судову почеркознавчу експертизу, провадження на час проведення експертизи зупинено.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили задоволити з підстав зазначених у позовній заяві, оскільки кошти згідно договорів позики відповідачем не повернуто.

Відповідач в судовому засіданні проти заявлених вимог заперечив, оскільки кошти в сумі 70000 доларів ним було повернуто позивачу, який йому повернув його розписку. Через пару років він позичив у позивача 5000 доларів США, які також повернув позивачу, і той повернув йому розписку, але цю розписку він порвав. При цьому він був впевнений, що ОСОБА_2 повернув йому оригінали розписок.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив, оскільки позивач скористався довірою відповідача і після повернення йому грошових коштів, повернув відповідачу копії розписок. В таких діях наявні ознаки омани.

Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, експерта, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 26 червня 2017 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, згідно якого ОСОБА_4 отримав у ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 70000 доларів США, які зобов`язався повернути у строк до 30.01.2018 року.

Також 26 червня 2020 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 укладено договір позики, згідно якого ОСОБА_4 отримав у ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 5000 доларів США, які зобов`язався повернути у строк до 05.09.2020 року.

Факт отримання грошових коштів ОСОБА_4 підтверджується його письмовими розписками від 26.06.2017року та 26.06.2020 року.

На теперішній час, незважаючи на закінчення строку повернення боргу за договорами позики від 26.06.2017року і 26.06.2020 року, та після звернення до суду з позовом про стягнення коштів, ОСОБА_4 позивачу кошти в сумі 75000 доларів США не повернуто.

Стаття 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Як передбачено ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини першої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

За загальними правилами доказування, визначеними статями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина перша та друга статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Згідно висновку експертів за результатами проведення судово-технічної експертизи документів від 08.06.2022р.: записи та підпис від імені ОСОБА_4 у розписці, датованій 26.06.2017 (з позначенням 139), виконані пишучим приладом, спорядженим гелевим чорнилом синього кольору; записи та підпис від імені ОСОБА_4 у копії розписки датованої 26.06.2017 з позначенням 214, нанесені електрофотографічним способом з використанням друкуючого багатофункціонального пристрою (пристроїв) з лазерним кольоровим способом друку; копія розписки, датованої 26.06.2017 (з позначенням 214), виконана за допомогою багатофункціонального пристрою з лазерним кольоровим способом друку з розписки, датованої 26.06.2017 (з позначенням 139), встановити тип, карку, модель принтера, не виявилось можливим, у зв`язку із не формативними ознаками, які виявились на аркуші та в знаках друкованих записів, підпису.

Відповісти на питання «Чи виготовлені надані ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розписки в один чи в різний час?», не видається можливим, у зв`язку з відсутністю у експертів впроваджених у судово-експертну практику України методик встановлення абсолютного часу нанесення штрихів рукописних записів та підписів, виконаних чорнилами та не наданням порівняльних зразків документів.

В судовому засіданні експерт Посільський О. суду пояснив, що наданий висновок експертизи він підтримує, та у ньому детально описано порядок проведенння дослідження, а також вимірювальні та технічні засоби, які використовувались при проведенні експертизи.

Отже, вказаним висновком експертизи підтверджено, що оригінал розписки від 26.06.2017 року був у позивача ОСОБА_2 , та був наданий ним суду для огляду та проведення експертизи. А у ОСОБА_4 знаходилась копія розписки від 26.06.2017 року виконана за допомогою багатофункціонального пристрою з лазерним кольоровим способом друку з розписки, датованої 26.06.2017.

Згідно висновку експертів за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи від 19.06.2023р.:

1. Рукописний текст, що починається зі слів: «Розписка Я, ОСОБА_4 ...» та закінчується словами: «...26.06.2017р. ОСОБА_4 » у розписці від 26.06.2017, складеній від імені ОСОБА_4 (примірник з цифровим записом у верхньому правому куті аркуша «139»), виконаний ОСОБА_4 .

- Рукописний текст, що починається зі слів: «Розписка Я Боголюбський Дмитро Миронович...» та закінчується словами: «...26.06.2020 р. ОСОБА_4 » у розписці від 26.06.2020, складеній від імені ОСОБА_4 (матеріали цивільної справ: № 686/3090/21 том № 1 а.с. 140), виконаний ОСОБА_4 .

2. Рукописний текст, що починається зі слів: «Розписка Я, ОСОБА_4 ...» та закінчується словами: «...26.06.2017р. ОСОБА_4 » у розписці від 26.06.2017, складеній від імені ОСОБА_4 (примірник з цифровим записом у верхньому правому куті аркуша «139») та рукописний текст, що починається зі слів: «Розписка Я Боголюбський Дмитро Миронович...» та закінчується словами: «...26.06.2020 р. ОСОБА_4 » у розписці від 26.06.2020 складеній від імені ОСОБА_4 (матеріали цивільної справи № 686/3090/21 том № 1 а.с. 140), виконані однією особою.

Отже, відповідачем суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження його заперечень проти заявлених позовних вимог, а також виконання ним договорів позики від 26.06.2017року та від 26.06.2020 року, повернення грошових коштів позивачу.

Враховуючи наведене, позовні вимоги позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення 70000 доларів США за договором позики від 26.06.2017р. та 5000 доларів США за договором позики від 26.06.2020р. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позивачем також відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України проведено нарахування 3% річних: за договором позики від 26.06.2017р. за період з 31.01.2018р. по 29.01.2021р., які становлять 6294,25 доларів США; за договором позики від 26.06.2020р. за період з 06.09.2020р. по 29.01.2021р., які становлять 59,45 доларів США, а всього разом 6353,70 доларів США, з якими суд погоджується.

З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів підлягають задоволенню і з ОСОБА_4 слід стягнути на користь ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 81353,70 доларів США, з яких: за договором позики від 26.06.2017 року, 70000,00 доларів США основний борг, 6294,25 доларів США 3% річних; за договором позики від 26.06.2020 року, 5000, 00 доларів США основний борг, 59,45 доларів США 3% річних.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

З врахуванням наведеного, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача, слід стягнути на користь позивача 11804грн (11350 + 454) судового збору.

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч.ч. 1, 2ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Адвокат Савченко О.В. надавала позивачу ОСОБА_2 правничу допомогу відповідно до Договору про надання професійної правничої допомоги від 28.01.2021р., згідно якого вартість послуг виконавця складає 5500грн., які замовник сплачує на користь виконавця в день укладення даного Договору.

Згідно акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 29.01.2021р. виконавець передав, а замовник прийняв послуги згідно умов Договору на загальну суму 5500грн, перелік яких зазначено у даному акті.

Відповідно до квитанцій ПуАТ «Акордбанк» від 28.01.2021р. та А-Банку від 28.01.2021р. ОСОБА_2 сплатив відповідно до вищевказаного договору 600грн. та 4900грн. відповідно.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню, суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5500грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.526, 549, 612, 625, 1047, 1048,1049 ЦК України, ст.ст.2,12,13,76,81, 133,137, 141,258,259,263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІПН: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) грошові кошти в розмірі 81353,70 доларів США, з яких: за договором позики від 26.06.2017 року, 70000,00 доларів США основний борг, 6294,25 доларів США 3% річних; за договором позики від 26.06.2020 року, 5000, 00 доларів США основний борг, 59,45 доларів США 3% річних.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІПН: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору в розмірі 11804 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5500,00 грн., а всього разом 17304 грн..

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 )

Відповідач: ОСОБА_4 (ІПН: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Дата складання повного тексту рішення суду 01.03.2024 року.

Суддя: