Справа № 953/1664/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" березня 2024 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Бородіної Н.М.,

за участю секретаря Кривенка Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», заінтересовані особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Шахматова Ірина Вікторівна, Управління реєстрації місця проживання Департаменту реєстрації Харківської міської ради про забезпечення доказів до подання позовної заяви, -

встановив:

04 березня 2024 року уповноважений представник АТ КБ «Приватбанк» Будьонний В.С. через систему «Електронний суд» звернувся до суду з заявою якою просить суд витребувати у приватного нотаріуса Лозівського Харківського міського нотаріального округу Шахматової Ірини Вікторівни копію спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Витребувати в Управління реєстрації місця проживання Департаменту реєстрації Харківської міської ради, інформацію про склад сім`ї ОСОБА_1 та інформацію про осіб зареєстрованих за однією адресою зі спадкодавцем станом на дату смерті померлого 11.08.2022.

В обґрунтування заяви зазначив, що 13.12.2005 між ОСОБА_1 та ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», а в подальшому АТ КБ «Приватбанк», був укладений кредитний договір №НАА0АК00030038. 11.08.2022 позичальник помер, на момент смерті останній не виконав всіх взятих на себе зобов`язань, у зв`язку з чим за вищевказаним кредитним договором залишилася заборгованість у загальному розмірі 190750 грн. 17.11.2023 банк звернувся із претензією кредитора державної нотаріальної контори, яка листом від 24.11.2023 перенаправила претензію приватному нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Шахматовій І.В. 01.12.2023 приватний нотаріус повідомила, що претензія кредитора долучена до матеріалів спадкової справи, проте надати інформацію щодо спадкоємців померлого нотаріус не може на підставі ст.8 Закону України «Про нотаріат». Заявник також зазначив, що зобов`язання позичальника за кредитним договором не є таким, що нерозривно пов`язане з його особою та таке зобов`язання може бути виконано іншою особою спадкоємцем. Відтак зобов`язання позичальника за кредитним договором входить до складу спадщини. Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. При цьому отримання позивачем інформації про осіб, які зареєстровані за однією адресою із спадкодавцем ускладнюється тим, що відповідно до ст. 5 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані є інформацією з обмеженим доступом, згідно ст. 14 поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Виходячи з наведеного, позивач не має права на отримання даних самостійно. Отже, без інформації про спадкоємців, у тому числі тих, хто проживав за адресою останнього місця реєстрації проживання померлого позичальника, банк позбавлений можливості захистити свої права та інтереси у судовому порядку, адже пред`явлення позову до невідомих осіб не допускається. Заявник позбавлений можливості захистити свої права та інтереси в судовому порядку, оскільки не володіє інформацією про спадкоємців, а відтак не може визначити підсудність майбутнього позову та виконати вимоги процесуального закону в частині зазначення у позові інформації про відповідача.

Представник заявника АТ КБ «Приватбанк» у судове засідання не з`явився, у заяві про забезпечення доказів просив розгляд заяви проводити за відсутності представника АТ КБ «Приватбанк».

Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином, причини неявки невідомі.

Беручи до уваги, що правилами ч.3 ст.118 ЦПК України закріплено, що неявка заявника не перешкоджає розгляду поданої заяви, суд розглядає заяву за наявними матеріалами.

Ураховуючи, що в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

За правилами ч.4 ст.84 ЦПК України суд може витребувати докази також до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому статтями 116-118 цього Кодексу.

За змістом ч.1 ст.116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Правилами ч.2 ст.116 ЦПК України унормовано, що способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Відповідно до ч.3 ст.116 ЦПК України, заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви. Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія (ч.4 ст.116 ЦПК України).

Відповідно до ч.5 ст.116 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення доказів до подання позовної заяви заявник повинен подати позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення доказів. У разі неподання позовної заяви у зазначений строк, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження суд скасовує ухвалу про вжиття заходів забезпечення доказів не пізніше наступного дня після закінчення такого строку або постановлення судом ухвали про повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Згідно п.4-6 ч.1 ст.117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів зазначається: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів; спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності особу, у якої знаходяться докази.

Під час вирішення питання про забезпечення доказів суд враховує не тільки права та інтереси заявника, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв`язку із задоволенням заяви про забезпечення доказів.

За змістом ч.1,3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З огляду на вказані вище норми цивільного процесуального законодавства України та вимоги заяви АТ КБ «Приватбанк», можна дійти висновку, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено або збирання або подання останніх стане згодом неможливим чи утрудненим.

Тобто забезпечення доказів - це механізм не лише здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, а й насамперед запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналогічний висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду, прийнятій 03 липня 2019 року у справі №9901/845/18.

Таким чином, заяву про забезпечення доказів, подану в порядку ст.116-117 ЦПК України, слід відрізняти від клопотання про витребування доказів, яке може бути подане учасником справи у відповідності до ст.84 ЦПК України, оскільки вони є різними за своєю правовою природою.

Вирішуючи питання про забезпечення доказів, суд має надати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності та обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення доказів; забезпечення збалансованості прав та інтересів сторін; наявності взаємозв`язку між забезпеченням доказів, витребуванням певної інформації та предмету позовних вимог, а також запобігання порушенню, у зв`язку із вжиттям таких заходів, прав та охоронюваних законом інтересів осіб учасників даного судового процесу, а також те, що є наявні підстави вважати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Наведені обставини суд вважає істотними і необхідними для забезпечення доказів.

Водночас, при зверненні до суду із клопотанням про забезпечення доказів до подання позовної заяви в порядку ч.4 ст.84 ЦПК України шляхом витребування у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу копії спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_1 та витребування Управління реєстрації місця проживання Департаменту реєстрації Харківської міської ради інформації про склад сім`ї ОСОБА_1 та інформації про осіб, зареєстрованих за однією адресою за спадкодавцем станом на дату смерті померлого, заявником на дотримання вимог ч.1 ст.116 ЦПК України, а саме не зазначено та не доведено, що докази, які просить забезпечити заявник, можуть бути втрачені або що їх збирання чи подання стане згодом неможливим чи утрудненим.

Оскільки заявник володіє інформацією щодо місця перебування спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_1 , підстав припускати, що цей засіб доказування може бути втрачений або отримання його копії стане згодом неможливим чи утрудненим, - відсутні.

Отже, оскільки клопотання АТ КБ «Приватбанк» про забезпечення доказів до подання позовної заяви не містить доказів та обґрунтувань того, що докази, які просить забезпечити заявник, можуть бути втрачені або їх збирання чи подання стане згодом неможливим чи утрудненим, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви у вказаній частині.

Суд також відмовляє у задоволенні заяви АТ КБ «Приватбанк» в частині витребування інформації про склад сім`ї ОСОБА_1 та про осіб, зареєстрованих за однією адресою з спадкодавцем, оскільки в матеріалах, доданих до заяви відсутні докази самостійного вжиття заявником заходів для отримання таких відомостей.

Керуючись ст.84,116,117,118,258-260,261,353,354 ЦПК України, суд, -

постановив:

В задоволенні заяви Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», заінтересовані особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Шахматова Ірина Вікторівна, Управління реєстрації місця проживання Департаменту реєстрації Харківської міської ради про забезпечення доказів до подання позовної заяви, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду, через суд першої інстанції, шляхом подачі в 15-денний строк з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо скаргу не було подано.

Суддя Н.М. Бородіна