ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року

м. Харків

справа № 636/20/24

провадження № 22-ц/818/1133/24

Харківській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

сторони справи:

заявник - Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут»

боржник - ОСОБА_1

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» на ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 10 січня 2024 року постановлену у складі судді Золотоверха О.О.,-

ВСТАНОВИВ:

В січні 2024 року Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут» звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборгованості за електричну енергію за період з 01.06.2022 по 31.10.2023, що забезпечується за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі 10076.04 грн.

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 10.01.2024 відмовлено приватному акціонерному товариству «Харківенергозбут» у видачі судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за електричну енергію з ОСОБА_1 .

Ухвала мотивована тим, що згідно з п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості. Суду не надані докази ані проживання боржника в будинку, за яким нараховувалась заборгованість, ані інших доказів на підтвердження фактичного споживання боржником послуг стягувача за вказаний у заяві період.

Не погодившись з ухвалою суду Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут» подало апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просило ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що у зв`язку з відокремленням функції з розподілу електричної енергії від функції постачання електричної енергії, що визначено положеннями Закону України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 , з 01.01.2019 ПрАТ «Харківенергозбут» є єдиним постачальником універсальних послуг (у тому числі постачання електричної енергії побутовим споживачам) на території Харківської області у відповідності до Постанови НКРЕКП від 26.10.2018 №1268. ПрАТ "Харківенергозбут" звернувся до суду з заявою про стягнення заборгованості за електричну енергії договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Копію зазначеного публічного типового договору додано до заяви. Скаржник зазначив, що відповідно до статті 4 Закону учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Згідно з п. 1.2.15 «Правил роздрібного ринку електричної енергії», затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312 на роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами.Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку).

Апелянт наголосив, що за адресою: АДРЕСА_1 , фактично спожито електричну енергію, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, вважається укладеним на умовах типового договору та комерційної пропозиції, що розміщені на сайті zbutenergo.kharkov.ua. з власником особового рахунку ОСОБА_1 , дані про якого передані від попереднього постачальника АТ "Харківобленерго". Заперечень щодо договірних умов від ОСОБА_1 на адресу товариства не надходило.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно із ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про відмову у видачі судового наказу (п. 1 ч. 1 ст. 353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України судове засідання не проводиться.

Колегія суддів вислухала доповідь суддю-доповідача, перевірила законність і обґрунтованість оскарженої ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.

Нормою п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції визначено порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Вказаним вимогам ухвала суду не відповідає у повній мірі.

Постановляючи ухвалу про відмову у видачі судового наказу суд першої інстанції виходив з того, що згідно з п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості. Суду не надані докази ані проживання боржника в будинку, за яким нараховувалась заборгованість, ані інших доказів на підтвердження фактичного споживання боржником послуг стягувача за вказаний у заяві період.

Суд апеляційної інстанції не може повністю погодитися з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Зокрема, пунктом 3 частини 1 статті 161 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомукаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованихзаявником на суму заборгованості. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу викладені у статті 163 ЦПК України.

Зокрема, пунктом 3 частини 3 статті 163 ЦПК України встановлено, що до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі, електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу у разі, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що в січня 2024 року ПАТ «Харківенергозбут» звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборгованості за електричну енергію за період з 01.06.2022 по 31.10.2023, що забезпечується за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі 10076.04 грн

До заяви про видачу судового наказу ПАТ «Харківенергозбут» додано копію договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим не побутовим споживачам постачальником універсальних послуг та укладається сторонами з урахуванням вимог ЦК України шляхом приєднання споживача до цього договору згідно із заявою-приєднання, яка є додатком до цього договору.

Частинами 1 та 2 статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону.

Разом з тим, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Згідно частини 2 статті 72 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачу здійснюється електропостачальником за відповідним договором постачання електричної енергії споживачу, укладеним відповідно до правил роздрібного ринку.

Відповідно до пункту 8 Постанови НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Відповідно до абзацу 5 пункту 13 розділу XVII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії» фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Тобто, законодавством передбачено можливість постачання електричної енергії побутовому споживачу без фактичного підписання відповідного договору останнім.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,, який є побутовим споживачем елктричної енергії, за яким за період з з 01.06.2022 по 31.10.2023, утворилась заборгованість у розмірі 10076.04 грн. Зазначена сума ОСОБА_1 не сплачена.

Таким чином, між сторонами склалися фактичні договірні відносини щодо послуг з приводу постачання електричної енергії без фактичного підписання договору споживачем, який в даному випадку не надається, існує заборгованість в сумі 10076.04 грн, яку споживачем не сплачено.

Таким чином, суд першої інстанції помилково відмовив у видачі судового наказу, при розгляді заяви проявив надмірний формалізм, а тому з передбачених п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підстав суд апеляційної інстанції скасовує оскаржену ухвалу суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Оскільки наразі вирішується лише процесуальне питання, а не розглядається справа по суті, підстав для розподілу судового збору за розгляд справи апеляційним судом не вбачається, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст. 376, п.4 ч.1 ст.379 ст. 381-384 ЦПК України апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» - задовольнити.

Ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 10 січня 2024 року скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках передбачених ст.389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 лютого 2024 року.

Головуючий О.Ю.Тичкова

Судді О.В.Маміна

Н.П.Пилипчук