Провадження №2/521/2624/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Мурзенко М.В.,

при секретарі - Корнієнко Л.В.,

за участі представника відповідача адвоката Білик В. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2023 року до Малиновського районного суду м.Одеси через систему «Електронний суд» звернувся з позовом представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 86202,69 грн., а також судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.06.2021 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний Договір № 4300017 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» затверджених наказом № 53-ОД від 16 січня 2020 року та розміщених їх сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Згідно умов Кредитного договору: Сума кредиту складає 20000 грн (п. 1.3. Кредитного договору); Строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту (11.07.2021) вказується в Графіку платежів, що є Додатком №1 до цього Договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору. (п. 1.4. Кредитного договору). ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед Відповідачем за Кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 20000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку Відповідача № НОМЕР_1 . Відповідно до п. 1.5.1. Кредитного договору Знижена процентна ставка 0,95 % в день та застосовується відповідно до наступних умов. Відповідно до п. 1.5 Кредитного Договору стандартна процентна ставка становить 1,90 % в день. пп. 3 п. 5.1. Кредитного договору передбачено, що ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди Відповідача. Враховуючи невиконання Відповідачем своїх боргових зобов`язань перед Кредитором 18 квітня 2023 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та ТОВ «ФК« ФІНТРАСТ УКРАЇНА», як фактором, було укладено Договір факторингу № 18.04/23-Ф , згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором, у тому числі до відповідача. Про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомило Відповідача шляхом направлення на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 зазначену при укладенні Кредитного договору відповідного повідомлення. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по Кредитному договору перед Позивачем не сплачена і складає 20000 грн - тіло кредиту та 45600 грн - нараховані проценти, всього - 65600 грн. У зв`язку з цим, просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 4300017 від 11.06.2021 року у розмірі 65600,00 грн., інфляційні втрати у розмірі 17777,60 грн., 3 % річних у розмірі 2825,29 грн., а також сплачений позивачем судовий збір та витрати на правову допомогу.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 02.11.2023 року позов задоволено - стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Загородня, 15 офіс 118/2) суму заборгованості станом на 20.07.2023 року за Договором про надання споживчого кредиту № 4300017 від 11.06.2021 року у загальному розмірі 86202 (вісімдесят шість тисяч двісті дві) грн. 89 коп., з яких: -20000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп. - тіло кредиту; -45600 (сорок п`ять тисяч шістсот) грн. 00 коп. - відсотки за користування кредитом; -17777 (сімнадцять тисяч сімсот сімдесят сім) грн. 60 коп. - інфляційні втрати; -2825 (дві тисячі вісімсот двадцять п`ять) грн. 29 коп. - 3 % річних. Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Загородня, 15 офіс 118/2) суму сплаченого судового збору в розмірі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) грн. 20 коп. Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Загородня, 15 офіс 118/2) витрати правову допомогу у розмірі 10000 (десять тисяч) грн. 00 коп.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням представник відповідачки ОСОБА_1 - адвокат Білик В.С. поштовим зв`язком (дата надіслання заяви про перегляд заочного рішення - 29.11.2023 р.) надіслав до суду заяву про перегляд заочного рішення від 02.11.2023 року.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 22.01.2024 року заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02.11.2023 року було скасовано. Призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 20.02.2024 року.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, у якій просив суд розглянути справу за його відсутності.

Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином.

Представник відповідача - адвокат Білик В.С. у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Вказав, що відповідачка визнає заборгованість у розмірі 65600 грн., проте, з іншою частиною заборгованості, а саме частиною інфляційних витрат, 3 % річних у загальному розмірі 20602,89 грн. вона не згодна, оскільки вона була нарахована неправомірно, через дії карантину та запровадження воєнного стану на території України. Також, відповідачка не погоджується з витратами по сплаті судових витрат, оскільки є інвалідом 2 групи, та звільнена від сплати таких витрат.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 11.06.2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Авентус Україна» було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 43000171 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого остання отримала у кредит грошові кошти в розмірі 20000,00 грн. із сплатою відсотків за зниженою процентовою ставкою 0,95 % в день, та за стандартною ставкою за користування кредитними коштами в розмірі 1,90 % в день строком на 30 днів шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 .

Даний договір було підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором НОМЕР_3 від 11.06.2021 року.

Факт перерахування відповідачу кредитних коштів на його платіжну картку підтверджується наявним у матеріалах електронної справи листом № 2633 від 04.05.2023 року ТОВ ««ФК «Контрактовий дім».

18 квітня 2023 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та ТОВ «ФК« ФІНТРАСТ УКРАЇНА», як фактором, було укладено Договір факторингу № 18.04/23-Ф, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за Кредитним договором, у тому числі до відповідача.

Про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомило Відповідача шляхом направлення на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 зазначену при укладенні Кредитного договору відповідного повідомлення.

Відповідно до Додатку № 1 до Договору факторингу № 18.04/23-Ф від 18.04.2023 року Реєстру боржників ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 65600,00 грн., з яких: 20000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 45600,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Згідно приписів ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зокрема, одним із різновидів договорів є кредитний договір.

Згідно приписів ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять право первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлене договором або законом.

Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» набувши статусу нового кредитора у Договорі від 11.06.2021 року, отримало право пред`явлення вимоги до ОСОБА_1 про погашення наявної у неї заборгованості за вказаними договорами.

Відповідачка своїх зобов`язань перед Кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії Кредитного договору, у зв`язку з чим, а також керуючись п. 4.3 Договору Кредитний договір було авто пролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 календарних днів.

У матеріалах електронної справи наявна копія Паспорту споживчого кредиту від 11.06.2023 року, підписаного відповідачем ОСОБА_1 , з якого вбачається, що відповідачка була повідомленим про всі умови кредитування, валютою кредиту, процентною ставкою, умовами повернення кредиту та іншими важливими правовими аспектами. Вказаний Паспорт було підписано електронним підписом відповідача, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (НОМЕР_3 від 11.06.2021 року).

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 2 ст. 6 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» договір про надання фінансових послуг (крім послуг з торгівлі валютними цінностями та послуг з переказу коштів, якщо відповідні правочини повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення і при проведенні відповідних операцій у суб`єкта первинного фінансового моніторингу не виникає обов`язку здійснення ідентифікації та/або верифікації клієнта згідно із законом) укладається виключно в письмовій формі: 1) у паперовому вигляді; 2) у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг"; 3) шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; 4) в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію".

Примірник договору, укладеного у вигляді електронного документа, та додатків до нього (за наявності) вважається отриманим клієнтом, якщо договір за домовленістю особи, яка надає фінансові послуги, і клієнта або за вибором клієнта направлений на електронну адресу клієнта чи направлений йому в інший спосіб, що дає змогу встановити дату відправлення. Договір, укладений у вигляді електронного документа, та додатки до нього (за наявності) повинні містити відомості про клієнта, у тому числі зазначені ним контактні дані. Положення цього абзацу не застосовується до договорів, зазначених у пункті 4 цієї частини.

У разі якщо договір укладається шляхом приєднання, договір складається з публічної частини договору та індивідуальної частини договору, підписанням якої клієнт приєднується до договору в цілому. Публічна частина договору про надання фінансових послуг оприлюднюється та повинна бути доступною для ознайомлення клієнтів на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, і надається клієнту за його вибором у спосіб, що дає змогу встановити дату надання, з використанням контактних даних, зазначених клієнтом. Усі редакції публічної частини договору повинні зберігатися на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, із зазначенням строку їх дії.

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що відповідачка ОСОБА_1 була належним чином ознайомлена із умовами вказаного Договору про надання споживчого кредиту № 4300017 від 11.06.2021 року, що підтверджується накладенням відповідачем Електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно - телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що будь - який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону.

Таким чином, скріпивши Договір підписами, у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги, що виникають в результаті використання кредитних коштів, згідно умов Договору, і відсотки у складі щомісячних платежів.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до приписів ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим станом на 20.07.2023 року має заборгованість у розмірі 65600,00 грн., з яких: 20000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 45600,00 грн. - сума заборгованості за відсотками, даний факт підтверджується також наявним у матеріалах справи Додатком № 1 до Договору факторингу № 18.04.2023 № 18.01/23-Ф Реєстру боржників ТОВ «ФК «Фінтраст Україна». Позов в цій частині було визнано представником відповідача у судовому засіданні.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в сумі 20 000 грн. 00 коп., заборгованості за відсотками в сумі 45 600 грн. 00 коп.

Водночас, суд частково погоджується з доводами сторони відповідача про безпідставність позову в частині вимог про стягненні з відповідача інфляційних втрат (за період лютий 2022 року - червень 2023 року) у розмірі 17777,60 грн., та 3 % річних (за період з 11.02.2022 р. по 20.07.2023 р.) у розмірі 2825,29 грн.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на території України з 24.02.2022 строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З позовної заяви вбачається, що розрахунок інфляційних втрат було здійснено за період з лютого 2022 року по червень 2023 року включно; розрахунок та 3 % річних здійснено за період з 11.02.2022 р. по 20.07.2023 р.

З урахуванням положень п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума інфляційних втрат за лютий 2022 р. пропорційно до періоду з 01 по 23 лютого 2022 року включно, що складає 862 грн. 17 коп. (1049,6 грн./28днів*23 дні), де 1049 грн. 60 коп. - сума інфляційних втрат за лютий 2022 року.

З урахуванням положень п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3% річних від простроченої суми за період з 11 по 23 лютого 2022 року включно, що складає 124 грн. 01 коп. (65600 грн.*3%/365 днів*13 днів).

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість станом на 20.07.2023 року за Договором про надання споживчого кредиту № 4300017 від 11.06.2021 року у загальному розмірі 66 586 шістдесят шість тисяч п`ятсот вісімдесят шість) грн. 18 коп., з яких:

-20000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп. - тіло кредиту;

-45600 (сорок п`ять тисяч шістсот) грн. 00 коп. - відсотки за користування кредитом;

-862 (вісімсот шістдесят дві) грн. 17 коп. - інфляційні втрати;

-124 (сто двадцять чотири) грн. 01 коп. - 3% річних.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1658 грн. 27 коп. (2147 грн. 20 коп./86202 грн. 89 коп.*66586 грн. 18 коп.), де:

2147 грн. 20 коп. - сума сплаченого позивачем судового збору;

86202 грн. 89 коп. - сума позову;

66586 грн. 18 коп. - загальна сума задоволених вимог.

При розподілі судових витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного.

Стороною позивача було заявлено вимогу щодо стягнення судових витрат витрат на професійну допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Згідно Звіту про надання правової допомоги згідно Договору № 10/07-2023 від 10.07.2023 року та Рахунку на оплату по замовленню № № 572/20/07 від 20.07.2023 року, вартість послуг правової допомоги складає 10000,00 грн., які адвокату були сплачені, що підтверджується наявною в матеріалах електронної справи копією Платіжного доручення № 801 від 20.07.2023 року.

Стороною відповідача у заяві про перегляд заочного рішення було вказано, що витрати на правничу допомогу сторони позивача є завищеними, представник позивача не брав участі у судових засіданнях, позовна заява та подані до неї документи є типовими, та не вимагають від професійного адвоката часу для їх написання.

Суд погоджується з доводами сторони позивача про надмірний характер зазначених позивачем витрат з огляду на їх неспівмірність із складністю справи, обсягом фактично наданих послуг зі складання позовної заяви та подання її до суду, та доходить висновку про те, що розмір таких витрат не відповідає критерію реальності, розумності їхнього розміру, а тому, розмір таких витрат має бути зменшений до 2000,00 грн.

Відповідно з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до задоволеної частини вимог, а саме в сумі 1544 грн. 87 коп. (2000 грн. 00 коп./86202 грн. 89 коп.*66586 грн. 18 коп.), де:

2000 грн. 00 коп. - сума витрат на правову допомогу;

86202 грн. 89 коп. - сума позову;

66586 грн. 18 коп. - загальна сума задоволених вимог.

Стороною відповідача при поданні заяви про перегляд заочного рішення, було заявлено вимогу щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 8000, 00 грн.

На підтвердження таких витрат стороною відповідача було надано: Договір про надання правничої (правової) допомоги № 87 від 06.09.2023 року (а.с.77), копією платіжної інструкції № 0.0..1 на загальну суму 8000,00 грн. (а.с.78); детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, та здійсненим ним витрат, з якого вбачається, що адвокатом надані послуги протягом 2023-2024 року вартістю від 8000,00 грн. (а.с.79), ордер.

Клопотань щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, від сторони позивача не надходило.

Враховуючи викладене, з позивача на користь відповідача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до задоволеної частини вимог, а саме в сумі 1820 грн. 52 коп. (8000 грн. 00 коп./86202 грн. 89 коп.*(86202 грн. 89 коп.- 66586 грн. 18 коп.)), де

8000 грн. 00 коп. - сума витрат на правову допомогу;

86202 грн. 89 коп. - сума позову;

66586 грн. 18 коп. - загальна сума задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 92, 141, 258-259, 263-265, 268, ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Загородня, 15 офіс 118/2) суму заборгованості станом на 20.07.2023 року за Договором про надання споживчого кредиту № 4300017 від 11.06.2021 року у загальному розмірі 66 586 шістдесят шість тисяч п`ятсот вісімдесят шість) грн. 18 коп., з яких:

-20000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп. - тіло кредиту;

-45600 (сорок п`ять тисяч шістсот) грн. 00 коп. - відсотки за користування кредитом;

-862 (вісімсот шістдесят дві) грн. 17 коп. - інфляційні втрати;

-124 (сто двадцять чотири) грн. 01 коп. - 3 % річних.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Загородня, 15 офіс 118/2) судовий збір в розмірі 1658 (одна тисяча шістсот п`ятдесят вісім) грн. 27 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Загородня, 15 офіс 118/2) витрати на правову допомогу у розмірі 1544 (одна тисяча п`ятсот сорок чотири) грн. 87 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Загородня, 15 офіс 118/2) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН: НОМЕР_2 ) витрати на правову допомогу у розмірі 1820 (одна тисяча вісімсот двадцять) грн. 52 коп.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 26 лютого 2024 року.

Головуючий: