Справа № 2-5137/05
Провадження № 4-с/592/7/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 року м.Суми Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючого судді Катрич О.М., за участю секретаря судового засідання Дядечко Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Колос Вікторії Сергіївни,

В С Т А Н О В И В:

Скаржник вказує, що станом на 16.01.2024 боржником ОСОБА_2 виконавчий документ, виданий Ковпаківським районним судом м. Суми 06.01.2006 про стягнення аліментів не виконано, борг складає 67362,16 грн., а виконавче провадження триває понад трьох років. Державним виконавцем не було здійснено перевірки майнового стану боржника, процесуальні дії з виконання АСВП № 63043317 проведені з грубим порушенням імперативних вимог Закону № 1404-VIII/ Акт державного виконавця від 08.01.2024, складений в межах виконавчого провадження АСВП № 63043317 є не законним (фіктивним), та підлягає скасуванню з підстав, зазначених у скарзі. Просить суд:

1)Визнати протиправними дії державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції КОЛОС Вікторії, в межах АСВП № 63043317, з виконання виконавчого листа № 2-5137/05, який виданий Ковпаківським районним судом м. Суми 06.01.2006 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліментів, щомісяця, починаючи з 16.11.2005, у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 6 років, на утримання дочки - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 16.11.2005, які суперечать вимогам Закону № 1404 -VIII, а саме: не здійснені перевірки майнового стану боржника, не залученні понятих під час проведення виконавчої дії, неналежним повідомленням стягувача та (або) його законного представника про дату та час проведення виконавчих дій, не залученні скаржниці , як стягувача або уповноваженій на це особі, у зв`язку з чим вона та її представник були позбавлені можливості прийняти участь у їх проведенні, не перевірки та не отримання від третьої особи підтверджуючих документів, що майно, яке знаходиться за адресою проведення виконавчих дій, належить саме третій особа, а не боржнику, не здійснення фактичної перевірки майнового стану, а лише встановлення його зі слів іншої особи, що є грубим порушенням імперативних вимог ч. 8 ст. 48 Закону № 1404-VIII, не здійснення виконавчих, систематичних, належних, на мою думку, дій щодо розшуку майна боржника.

2)Скасувати Акт державного виконавця від 08.01.2024, який складений державним виконавцем Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції КОЛОС Вікторією, під час проведення виконавчих дій 08.01.2024, як такий, що складений з порушенням Закону № 1404-VIII.

3)У разі встановлення судом факту виготовлення фіктивного Акту від 08.01.2024 та внесення його до системи АСВП, практичному не здійсненні виходу для вчинення виконавчих дій за адресою їх проведення, винести окрему ухвалу та направити до правоохоронних органів.

Зобов`язати державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції КОЛОС Вікторію, повторно провести виконавчу дії в межах АСВП № 63043317, з виконання виконавчого листа № 2-5137/05, який виданий Ковпаківським районним судом м. Суми 06.01.2006 за участю cтягуваxа або уповноваженої за дорученням особи та повторно скласти Акт з додержанням вимог Закону № 1404-УІП (провести перевірку майнового стану боржника).

ОСОБА_1 надала до суду заяву про розгляд скарги без її участі, просить її задовольнити.

Начальник відділу ДВС Мозговий Д.О. із вимогами скарги не погодився, надавши письмові заперечення до суду, в якому зазначив, що вимоги та доводи заявника є безпідставні та необґрунтовані.

Враховуючи наявність у боржника заборгованості зі сплати аліментів, державним виконавцем винесено постанови про арешт майна та коштів боржника, які внесені до Єдиних державних реєстрів нерухомого майна та направлені на виконання до правореєструючих органів та банківських установ (запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 38975809, запис в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 28250402).

Вказує, що 08.01.2024 о 10:00 год. державним виконавцем повторно на виконання клопотання стягувача від 15.12.2023 здійснено вихід за адресою АДРЕСА_1 з метою перевірки майнового стану боржника та виявлення рухомого майна боржника, його опису та арешту. В ході перевірки складено акт державного виконавця, яким встановлено, що боржник вдома відсутній, на стук в двері вийшла мати боржника - ОСОБА_6 та повідомила, що боржник виїхав з будинку та вже не проживає за даною адресою. З її слів майна належного боржнику немає. Стягувач та/або його представник на проведення виконавчих дій не з`явилися, будучи належним чином повідомленими. Враховуючи, недопущення державного виконавця, у зв`язку із відсутністю боржника вдома, до житлового будинку та не проведенні опису та арешту рухомого майна боржника відповідно, наявність понятих при складанні оскаржуваного акту державного виконавця від 08.01.2024, є не обов`язковою.

Таким чином, державним виконавцем проведено виконавчі дії в запланований час із належним повідомленням сторін. Стягнення за виконавчими документами не може бути звернено на таке майно, що належить боржникові - фізичній особі на праві власності або є його часткою у спільній власності, необхідне для боржника, членів його сім`ї та осіб, які перебувають на його утриманні (крім майна та речей, що належать до предметів мистецтва, колекціонування та антикваріату, дорогоцінних металів та дорогоцінного, напівдорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення в сировині, необробленому та обробленому вигляді (виробах) згідно переліку.

Додатково повідомляє, що бездіяльність полягає в пасивній поведінці суб`єкта владних повноважень, а тобто - невчинення дій, які особа повинна була і могла вчинити, в даному випадку, на виконання Закону України «Про виконавче провадження», що в свою чергу могло призвести чи призвело до настання негативних наслідків (відчуження майна, не зменшення і непогашення заборгованості зі сплати аліментів тощо).

З моменту виявлення нерухомого майна у боржника, державним виконавцем в порядку ст. 48, 56 Закону України «Про виконавче провадження», накладено арешт на майно боржника, а саме все рухоме та нерухоме майно та відповідно внесено відповідні відомості про обтяження до Державних реєстрів прав на нерухоме майно та постійно проводяться виконавчі дії стосовно перевірки майнового стану боржника.

Тому, виходячи з вищевказаних приписів та положень Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012, просить відмовити у задоволенні скарги.

Боржник ОСОБА_2 про час і місце розгляду скарги повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився, пояснень з приводу скарги не надав.

Перевіривши матеріали скарги, дослідивши матеріали виконавчого провадження № 63043317 , суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що на виконанні у державного виконавця Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Колос Вікторії Сергіївни перебуває виконавче провадження № 63043317 з примусового виконання виконавчого листа № 2-5137/05 від 06.01.2006 виданого Ковпаківським районним судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів у розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 16.11.2005.

Відповідно до ст. 17, 19, 21, 25, 31 Закону України «Про виконавче провадження», 17.01.2006 року державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження.

У зв`язку з тим, що виконавче провадження не було перереєстровано із попередніх відділів державної виконавчої служби та з урахуванням ведення всіх виконавчих дій за допомогою Автоматизованої системи виконавчого провадження (АСВП), 15.09.2020 державним виконавцем для здійснення примусового виконання рішення суду в межах АСВП було перереєстровано виконавче провадження та присвоєно унікальний реєстраційний номер АСВП № 63043317, постанову доведено до відома сторонам виконавчого провадження.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за боржником зареєстровано на праві власності: земельна ділянка (кадастровий номер: :06:006:0104, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва), житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , земельна ділянка (кадастровий номер: :12:015:0151, для будівництва та обслуговування житлового будинку).

23.06.2021 року державним виконавцем проведено опис нерухомого майна, а саме земельної ділянки за адресою: Сумська область, Краснопільський район, с/рада, Черниччинська, площею 1.431 га, кадастровий номер: :06:006:0104, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно звіту СУЗ 10/1-23 про експертну грошову оцінку земельної ділянки, загальною площею 1,431 га, кадастровий номер; :06:006:0104, тип власності: приватна власність, цільове призначення: 01.01. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , визначено вартість - 72 800,00 грн.

Згідно протоколу № LSE001-UA-999 від 17.07.2023 року земельні торги відбулись та відповідно на депозитний рахунок Відділу отримано від реалізації земельної ділянки грошові кошти у загальній сумі 83 250,00 грн. відповідно до ціни лота.

23.10.2023 державним виконавцем проведено опис та арешт майна боржника, а саме: житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та відповідно земельної ділянки (кадастровий номер: :12:015:0151, для будівництва та обслуговування житлового будинку).

Згідно відповіді Управління «Служба у справах дітей» від 06.11.2023 дозвіл на реалізацію вищевказаного житлового будинку, право користування яким має малолітня дитини - ОСОБА_7 , не може бути наданий.

23.10.2023 здійснено перевірку майнового стану боржника, а саме наявності рухомого майна за адресою АДРЕСА_1 , про що складено акт державного виконавця.

Вищевказаний акт державного виконавця від 23.10.2023 на даний момент оскаржується в суді.

08.01.2024 здійснено перевірку майнового стану боржника, а саме наявності рухомого майна за адресою АДРЕСА_1 , про що складено акт державного виконавця. Стягувач або/та представник стягувача при проведенні виконавчих дій були відсутні.

15.12.2023 на адресу Відділу за вх. № 27334 надійшло клопотання стягувача щодо повторного вчинення виконавчий дій, а саме: перевірки майнового стану боржника ОСОБА_2 , у тому числі рухомого майна за адресою АДРЕСА_1 за участю представника стягувача та/або стягувача. (а.с.7)

Повідомленням вих. № 165051 сторонам виконавчого провадження направлено повідомлення про проведення виконавчих дій та призначено проведенння виконавчих дій на 08.11.2023 о 10:00 год. Згідно трек-номеру №898 рекомендованим відправленням ОСОБА_1 , 02.01.2024 направлено вищевказане повідомлення. (а.с.8)

08.01.2024 о 10:00 год. державним виконавцем повторно на виконання клопотання стягувача від 15.12.2024 здійснено вихід за адресою АДРЕСА_1 з метою перевірки майнового стану боржника та виявлення рухомого майна боржника, його опису та арешту. (а.с.10)

В ході перевірки складено акт державного виконавця, яким встановлено, що боржник вдома відсутній, на стук в двері вийшла мати боржника - ОСОБА_6 та повідомила, що боржник виїхав з будинку та вже не проживає за даною адресою. З її слів майна належного боржнику немає. Стягувач та/або його представник на проведення виконавчих дій не з`явилися.

Відповідно до ч. 8 Інструкції з організації примусового виконання рішень, акт - документ, що підтверджує певні встановлені факти або події, вказано текст та порядок його складання.

Частиною 1 Розділу VIII Інструкції встановлено, що виявлення майна та звернення стягнення на майно боржника здійснюються у порядку, встановленому розділом VII Закону.

Згідно повідомлення вих. № 105363 сторони неодноразово повідомлялися про проведення виконавчих дій.

Частина 2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», регламентує обов`язковість присутності понятих у випадку, передбаченому частиною третьою статті 53 цього Закону, а також у разі відсутності боржника або його представника під час вчинення виконавчих дій, пов`язаних з примусовим входженням на земельні ділянки, до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувача, яке має бути повернуто йому в натурі, до житла, іншого володіння особи для забезпечення примусового виселення з нього та вселення в нього, під час проведення опису, арешту, вилучення і передачі майна.

У відповідності до ч. 1, 2, ст. 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Статтею 18 п. 2 Закону України «Про виконавче провадження» (Закон № 1404-УТП) визначено, що державний виконавець здійснює заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і даним Законом.

Законом, який визначає умови і порядок виконання рішень та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження».

У відповідності до ст. 5 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (ВВР від 05.10.2016 вказаного закону державний виконавець під час здійснення професійної діяльності є незалежним, керуючись принципом верховенства права та діють виключно відповідно до закону.

Відповідно до п. 1.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012, № 512/5 у редакції наказу Мін`юст від 29.09.2016 № 2832/5, положення цієї Інструкції визначають окремі питання організації виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню.

Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 1404- VIII) передбачені заходи примусового характеру

Статтею 18 Закону № 1404-УІІІ регламентовано обов`язки і права виконавців, обов`язковість вимог виконавців, а саме:

Стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження», що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця).

Стаття 55 Закону України «Про виконавче провадження», закріплює майно, на яке не може бути звернено стягнення.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Проаналізувавши документи та доводи, надані як скаржником, так і начальником відділу Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у м. Суми, законних підстав визнавати протиправними дії державного виконавця Колос В.С. та скасовувати Акт від 08.01.2024 тощо, суд не знаходить, дії державного виконавця узгоджуються із положеннями чинного законодавства України та суд не встановив грубих порушень Закону України «Про виконавче провадження». Натомість доводи скаржника щодо умислу державного виконавця не повідомляти стягувача про виконавчі дії та тривалий час не виконувати рішення суду є надуманими і заявленими з власних міркувань, і не можуть слугувати підставою для скасування Акту та визнання його фіктивним, для цього не надано жодних належних та достатніх доказів.

Керуючись ст. ст. 447-451 ЦПК України , суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити за необгрунтованістю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.М. Катрич