Провадження № 2/727/51/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

28 лютого 2024 року м.Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючої - судді Бойко М.Є.,

за участю секретаря судового засідання - Васківчук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Чернівці, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Каменецька Христина Дмитрівна, до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дінеро", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Коломієць Віталій Кириллович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

20.12.2023 року представник позивачки - адвокат Каменецька Х.Д. звернулася до суду через систему "Електронний суд" з позовною заявою, в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис серії НРН 061078, вчинений 23.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем за реєстровим № 28484 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія "Дінеро"» заборгованості за кредитним договором №AG4159493 від 09.12.2019 року у розмірі 19 139, 54 грн., оскільки його вчинено з порушенням норм діючого законодавства, а сума заборгованості не є безспірною та стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати по справі.

В обґрунтування таких вимог та підстав позову адвокат зазначила, що відповідач не звертався до позивачки з приводу існування в останньої заборгованості, отже, вона не була обізнана про порушення нею грошового зобов`язання та про можливі наслідки їх не усунення, а також не отримувала жодних повідомлень та вимог про необхідність сплати боргу, що не може свідчити про безспірність заборгованості, пред`явленої до стягнення.

Крім того, оскаржуваний виконавчий напис вчинено нотаріусом на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчено.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 21.12.2023 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.

01.01.2024 року представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дінеро" Павленко С.В. подав до суду відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю з наступних підстав.

09.12.2019 року, між ТОВ "Фінансова компанія "Дінеро" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № AG4159493 за допомогою дистанційних засобів.

Відповідачем були виконані свої зобов`язання щодо надання кредиту, в свою чергу ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі не виконала.

Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен встановити безспірну заборгованість боржника, а необхідність подання стягувачем всіх інших документів є лише формальною, крім того, діюче законодавство не містить обов`язку для стягувача надавати нотаріусу докази отримання боржником повідомлення про наявність у нього боргу та вимоги про його погашення. Також відповідач вказав, що на день вчинення оскаржуваного виконавчого напису були чинними розділ перший та другий Постанови КМУ від 29.06.1999 року № 1172, відповідно до яких кредитори у кредитних відносинах мали право вчиняти виконавчі написи нотаріусів щодо кредитних договорів, які не були нотаріально засвідчені. Щодо вимог позову про стягнення витрат на правничу допомогу представник відповідача зазначив про її неспівмірність із обсягом виконаної адвокатом роботи та складністю справи, відсутність доказів на підтвердження таких витрат, а також про неспівмірність заявленої на їх відшкодування суми - 19 500 грн. та її зменшення до 0 грн.00 коп.

21.02.2024 року представник позивачки - адвокат Каменецька Х.Д. подала до суду відповідь на відзив відповідача на позов, в якому зазначила що право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення, а встановлена законом процедура стягнення боргу на підставі виконавчого напису нотаріуса не вважається дотриманою (виконаною), якщо боржник не був повідомлений про вимогу його повернути, що є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. При вчиненні виконавчого напису 23.09.2021 року нотаріус не пересвідчився у безспірності пред`явленої до стягнення заборгованості та не витребував необхідних документів у стягувача. Крім того, адвокат знову звернула увагу суду на те, що відповідач не надав нотаріально посвідченого оригіналу кредитного договору, а також зазначила, що, виходячи із наданих відповідачем у копіях спеціальних умов для короткострокового кредиту договору кредитної лінії від 09.12.2019 року, 7 додаткових угод (в яких відсутні підписи сторін, в тому числі, і цифрові підписи) та довідки про стан заборгованості, позичальником визначено ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 , що додатково підтверджує порушення вимоги про безспірність заборгованості та процедури вчинення оскаржуваного виконавчого напису і дає підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню.

В судове засідання 28.02.2024 року позивачка та її представник не з`явилися, проте, адвокат Каменецька Х.Д. надала письмову заяву про розгляд справи без її участі та без участі позивачки, заявлені вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених у позові, та просила їх задовольнити.

Представник відповідача ТОВ "Фінансова компанія "Дінеро" - Павленко С.В. у судове засідання також не з`явився, у поданому відзиві на позов просив розглядати справу в його відсутність.

Треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Коломієць Віталій Кирилович в судове засідання повторно не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, письмових пояснень суду не направили, своєї позиції щодо предмету спору не висловлювали.

При цьому приватний виконавець Коломієць В.К. подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі.

У відповідності до ст. 178, ч.2 ст.247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить її розгляд без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Також, за відповідною письмовою заявою позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

З`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, виконавчим написом №28484 від 23.09.2021 року, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального Бригідою В.О.Ю з ОСОБА_1 , яка є боржником за кредитним договором № AG 4159493 від 09.12.2019 року, стягнуто на користь ТОВ «Фінансова компанія "Дінеро» заборгованість в сумі 19 139, 54 грн., що складається з наступного: простроченої заборгованості за сумою кредиту 12 499, 54 грн., простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 6 640 грн. та суми плати за вчинення цього виконавчого напису нотаріуса 650, 00 грн. ( а.с.37).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст.2 ЦПК України).

Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Вчинюючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (п.3 ч.1 ст.3 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5.

Відповідно до вимог ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За змістом ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 ст.88 цього Закону визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

У відповідності до ч.1 та ч.2 Глави 12 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 захист цивільних прав здійснюється нотаріусом шляхом вчинення виконавчого напису. Виконавчі написи вчиняються нотаріусами на документах, які встановлюють заборгованість або передбачають повернення майна. Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, то він має бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріального документа.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172.

Пунктом 1 Переліку (в редакції, яка діяла на час вчинення виконавчого напису) передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Так, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису це надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Безспірний борг це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника вимога кредитора заставодержателя вважається безспірною.

Отже, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису.

Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису).

Недотримання одного з етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Разом з цим належить зазначити, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність або відсутність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду України від 04 березня 2015 року у справі №6-27цс15, Верховного Суду від 11 липня 2019 року у справі №461/4609/16-ц.

У пунктах 20, 22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі №305/2082/14-ц зазначено, що «вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п.19 ст.34 ЗУ «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172». Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду відповідає висновкам, викладеним у раніше ухвалених нею постановах від 27 березня 2019 року у справі №137/1666/16-ц та від 02 липня 2019 року у справі №916/3006/17 з подібних правовідносин.

Так, у постанові від 27 березня 2019 року у справі №137/1666/16-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що «для правильного застосування положень ст.ст.87, 88 ЗУ «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису».

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі №645/1979/15-ц зазначено, що порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, у постанові від 13 жовтня 2021 року у справі №554/6777/17-ц Верховний Суд зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу.

Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.

Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 зміни, внесені постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 до Переліку, визнано незаконними та нечинними, а саме: визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 рішення суду залишено без змін.

Суд враховує в якості рекомендаційного/консультаційного роз`яснення, викладене у п. 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі», за змістом якого визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Таким чином, застосуванню при вирішенні спору підлягає постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 від 29.06.1999 (в редакції постанови КМУ від 29.11.2001).

Пунктом 1 зазначеного Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються:

а) оригінал нотаріально посвідченої угоди;

б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Підпунктом 5.1. пункту 5 глави 16 «Вчинення виконавчих написів» розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, встановлено, що виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість.

Отже, після скасування внесених постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 до Переліку змін виконавчий напис міг бути вчинений лише за умови подання оригіналу нотаріально посвідченого договору чи його дублікату, що має силу оригіналу.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 23.09.2021, тобто після набрання законної сили постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14.

Виходячи з зазначеного, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Матеріали справи не містять доказів нотаріального посвідчення кредитного договору, згідно якого нотаріусом здійснено виконавчий напис про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 ..

Враховуючи вищевиладене, суд приходить до висновку, сума заборгованості позивачки, зазначена у виконавчому написі, не є безспірною, крім того, нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис щодо договору, який не був нотаріально посвідчений, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо витрат позивачки на правничу допомогу, які остання просить стягнути з відповідача на свою користь в сумі 19500 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, крім іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підтвердження розміру понесених ОСОБА_1 в сумі 19500 грн. витрат на правничу допомогу суду надано наступні докази: ордер на надання (правової) правничої допомоги серії СЕ №1070420 від 03.10.2023 року, договір про надання правової (правничої) допомоги від 03.10.2023 року між адвокатом Каменецькою Х.Д. та Блошко Ю.В., розрахунок №3-1/1070420 виконаних робіт за надання правничої допомоги від 06.11.2023 року у розмірі 8500,00грн., розрахунок №3-1/1070420 виконаних робіт за надання правничої допомоги від 19.02.2024 у розмірі 11 000,00грн. , в яких міститься детальний опис наданих адвокатом позивачці послуг та квитанції про їх сплату останньою.

Згідно детального опису робіт наданих послуг до договору про надання правової (правничої) допомоги від 03.10.2023 року, адвокатом Каменецькою Х.Д.виконано наступні роботи:1. ознайомлення із матеріалами справи, вивчення судової практики та формування правовї позиції у кількості 2 годин, вартістю однієї години 1000 грн., тобто у загальній сумі 2 000, 00 грн.;2. складання, формування та подання процесуальних документів, а саме: адвокатський запит №20/03-2023 від 14.10.2023 року до приватного виконавця у кількості 1 години, вартістю однієї години 1000 грн., тобто у загальній сумі 1 000, 00 грн.; адвокатський запит №22/03-2023 від 14.10.2023 року до ТОВ «ФК «Дінеро» у кількості 1 години, вартістю однієї години 1000 грн., тобто у загальній сумі 1 000, 00 грн.; електронне звернення та запит на отримання публічної інформації до Уентрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) від 14.10.2023 року у кількості 1 години, вартістю однієї години 1000 грн., тобто у загальній сумі 1 000, 00 грн.; адвокатський запит №21-1/03-2023 від 14.10.2023 року до приватного нотаріуса у кількості 1 години, вартістю однієї години 1000 грн., тобто у загальній сумі 1 000, 00 грн.; адвокатський запит №31/03-2023 від 25.10.2023 року до ПП «Перша соціальна медична лабораторія «Ескулаб»» у кількості 1 години, вартістю однієї години 1000 грн., тобто у загальній сумі 1 000, 00 грн.; повторний адвокатський запит №33/03-2023 від 27.10.2023 року до ТОВ «ФК «Дінеро»» у кількості 30 хвилин, вартістю однієї години 1000 грн., тобто у загальній сумі 500, 00 грн.; проект заяви до НБУ про захист прав споживачів фінансових послуг у кількості 1 години, вартістю однієї години 1000 грн., тобто у загальній сумі 1 000, 00 грн.; складання, формування та подання процесуальних документів: позовна заява про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню у кількості 6 годин, вартістю однієї години 1000 грн., тобто у загальній сумі 6000, 00 грн.; клопотання про витребування доказів у кількості 1 години, вартістю однієї години 1000 грн., тобто у загальній сумі 1000, 00 грн.; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи у кількості 1 години, вартістю однієї години 1000 грн., тобто у загальній сумі 1 000, 00 грн.; ознайомлення із відзивом на позовну заяву із додатками у кількості 30 хвилин, вартістю однієї години 1000 грн., у загальній сумі 1 000, 00 грн.; заява про залучення доказів щодо розміру витрат, які позивач сплатила у зв`язку з розглядом справи у кількості 1 години, вартістю однієї години 1000 грн., тобто у загальній сумі 1000, 00 грн.; участь у судовому засіданні у кількості 30 хвилин, вартістю однієї години 1000 грн., у загальній сумі 500, 00 грн.

Отже, загальна вартість виконаної (наданої) адвокатом правової (правничої) допомоги, пов`язаної з розглядом справи, з 03.10.2023 року по 06.11.2023 року складає 08 год. 30 хв., тобто 8 500, 00 грн., а загальна вартість виконаної (наданої) адвокатом правової (правничої) допомоги, пов`язаної з розглядом справи, з 07.11.2023 року по 19.02.2024 року складає 11 год. на загальну суму 11 000, 00 грн.

ПредставникТовариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дінеро звернувся до суду з заявою про зменшення витрат, понесених позивачем на правничу допомогу, мотивуючи її тим, що вартість послуг в розмірі 19 500 грн. є завищеною порівняно з складністю справи та обсягом наданих послуг, а тому - неспівмірною.

Беручи до уваги характер правовідносин у цій справі, оцінюючи співмірність витрат на оплату послуг адвоката з її складністю, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, невеликий обсяг її матеріалів та кількість підготовлених представником ОСОБА_1 процесуальних документів, які також не є великої складності, зважаючи на наявність усталеної практики у подібних спорах, не визначальне значення зроблених адвоктом запитів для вирішення справи, а також з огляду на визначені практикою Європейського суду з прав людини критерії та, виходячи із засад розумності та справедливості, суд вважає, що заявлена позивачкою сума судових витрат, понесених на оплату послуг з надання професійної правничої допомоги, в розмірі 19500 грн. не відповідає критерію розумності, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим нею часом на надання правничої допомоги, а також критерію реальності таких витрат та не є співмірною із складністю справи, а тому на користь позивачки слід стягнути з відповідача 5 000 грн витрат на професійну правничу допомогу, що відповідає принципу справедливості і балансу інтересів сторін спору.

При зверненні до суду з даною позовною заявою позивачка сплатила судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп., який відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на її користь у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 76-83, 89, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Каменецька Христина Дмитрівна, до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дінеро", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Коломієць Віталій Кирилович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати виконавчий напис серії НРН 061078, вчинений 23.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем за реєстровим № 28484 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія "Дінеро"» заборгованості за кредитним договором №AG4159493 від 09.12.2019 року у розмірі 19 139, 54 грн . таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «"Фінансова компанія "Дінеро"» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1073,60 грн. та витрати на правову (правничу допомогу) у розмірі 5 000, 00 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної силипісля повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 04 березня 2024 року.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Представник позивачки - адвокат Каменецька Христина Дмитрівна, адреса : м. Чернівці, вул. Головна, 200, оф.25.

Відповідач: ТОВ "Фінансова компанія"Дінеро", адреса: м. Київ, вул. Сурикова, буд.3 А, .

Представник відповідача: Павленко Сергій Валерійович, адреса: м. Київ, проспект Ю.Гагаріна, 23,а/с57.

Третя особа : приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., адреса: м. Київ, проспект Петра Григоренка,15.

Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Коломієць Віталій Кирилович, адреса: м. Чернівці, вул. Г.Майдану, 42.

Суддя М. Є. Бойко