Провадження № 2/127/4965/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2024 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Антонюка В.В.,

при секретарі Бойчук Я.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вінницької міської ради про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ВК ВМР про визнання частки померлого у праві спільної сумісної власності та визнання права власності в порядку спадкування.

Позов мотивовано тим, що після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилась спадщина на спадкове майно - 47/50 часток житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , та частку в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0906 га., кадастровий номер :01:010:0423, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Позивач зазначає, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області Курбатовою С.П., вона успадкувала від ОСОБА_2 майно: 47/50 часток житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020. Спадкове майно, належало померлій на підставі договору дарування, посвідченого державним нотаріусом четвертої вінницької нотаріальної контори Павлюк І.І. 30.09.1993р. за реєстром №2-1051, зареєстрованого в Вінницькому обласному об`єднаному бюро технічної інвентаризації 15.10.1993р. під №10420.

З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 13.11.2020 та Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії І-ВН №052011, що виданий 16.09.2002 року Головою Вінницької міської ради народних депутатів вбачається, що земельна ділянка загальною площею 0,0906 га, належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (без визначення часток співвласників), кадастровий номер :01:010:0423, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Після смерті своєї матері - ОСОБА_2 , позивач звернулась до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області Курбатової С.П. із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті її матері на частку земельної ділянки, кадастровий номер :01:010:0423, площею 0,0906 га., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , однак нотаріус своєю постановою від 17.10.2023 р. відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки зазначена ділянка є сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , частки яких не визначені. Нотаріус уточнює, що право власності ОСОБА_2 на конкретну частку земельної ділянки (арифметичний дріб), унеможливлює встановлення складу спадкового майна, та з даних підстав відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 на частку земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .

Оформити свої спадкові права на земельну ділянку, кадастровий номер :01:010:0423 нотаріально, позивач не має можливості, оскільки нотаріус не може визначити склад спадкового майна, а саме: на яку частку (арифметичний дріб) вищевказаної земельної ділянки.

Проте, позивач є єдиною спадкоємицею ОСОБА_2 , та єдиною співвласницею з ОСОБА_2 земельної ділянки :01:010:0423 незалежно від розміру частки померлої.

Крім того, позивач зареєстрована у будинковолодінні, розташованому за адресою АДРЕСА_1 , та є єдиною його власницею та єдиною користувачкою земельної ділянки - кадастровий номер :01:010:0423, яка приймає участь в її утриманні пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку.

У зв`язку із викладеним, позивач звернулася з даним позовом до суду в якому просить визнати, що частка померлої ОСОБА_2 у спільній сумісній власності на земельну ділянку, яка їй належала на підставі державного акту на право приватної власності на землю І-ВН № 052011, кадастровий номер :01:010:0423, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0906 га., цільове призначення "для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд", становить 47/50 та визнати за позивачем, в порядку спадкування за законом, право власності на 47/50 земельної ділянки, кадастровий номер :01:010:0423, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0906 га., цільове призначення "для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд", що залишилось після смерті її матері ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 05.12.2023 року вищевказану цивільну справу прийнято до провадження та призначено до підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 09.01.2024 року замінено неналежного відповідача - Виконавчий комітет Вінницької міської ради на належного - Вінницьку міську раду.

Ухвалою суду від 09.01.2024 року за клопотанням представника відповідача витребувано у Приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу у Вінницькій області належним чином завірену копію спадкової справи № 10/2022, до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2

25.01.2024 року на адресу суду надійшла належним чином завірена копія спадкової справи № 10/2022, до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 30.01.2024 року підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач та її представник - адвокат Суркова І.О. в судове засідання не з`явились, подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі за обставин викладених в позовній заяві. Судові витрати просили залишити за позивачем.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, щодо винесення рішення поклався на думку суду.

Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Правовідносини зі спадкування регулюються правилами ЦК України, а саме його нормами, які містяться у Книзі 6 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 29.05.2021 року.(а.с.8)

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області Курбатовою С.П., ОСОБА_1 , успадкувала від ОСОБА_2 майно: 47/50 часток житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 .(а.с.6)

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 13.11.2020 року, Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії І-ВН №052011, що виданий 16.09.2002 року Головою Вінницької міської ради народних депутатів та технічного паспорту від 25.06.2022 року вбачається, що земельна ділянка, загальною площею 0,0906 га, належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (без визначення часток співвласників), кадастровий номер :01:010:0423, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .(а.с.9, 12-14, 15-17)

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 355416893 від 22.11.2023 р., позивач зареєстрована у будинковолодінні, розташованому за адресою АДРЕСА_1 , та є єдиною його власницею і єдиною користувачкою земельної ділянки - кадастровий номер :01:010:0423.(а.с.10-11)

Як вбачається із спадкової справи №10/2022, заведеної 17.11.2022 року до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом, відкрилась спадщина після смерті ОСОБА_2 на нерухоме майно, а саме: на частину земельної ділянки, кадастровий номер :01:010:0423, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0906 га., цільове призначення "для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд". (а.с.47-91)

Позивач на підставі ст. 1262 ЦК України є спадкоємцем другої черги за законом, інших спадкоємців такої ж чи попередньої (першої) черги за законом чи спадкоємців за заповітом, які б у встановлений законом шестимісячний строк подали нотаріусу заяву про прийняття спадщини, чи які проживали зі спадкодавцем станом на день її смерті, згідно матеріалів спадкової справи - не встановлено.

В силу вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з вимогами ст. ст.1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як встановлено судом з матеріалів спадкової справи № 10/2022, заведеної щодо майна померлої ОСОБА_2 , позивач у справі, у встановлений законом шестимісячний строк, 17.11.2022 подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

17.11.2022 року позивач звернулась із заявою про прийняття спадщини до Приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу, однак Постановою від 17.10.2023 року нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що не визначена частка спадкодавця у спільному сумісному майні.

Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом; якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна.

Згідно ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

За ст.86 Земельного Кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Згідно ст.89 Земельного Кодексу України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: співвласників житлового будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюється за договором або законом.

Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ викладених в листі «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасники спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Згідно ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Смерть власника являється однією із підстав для припинення права власності, що випливає із норм статті 346 ЦК України.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Враховуючи відмову нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину, ОСОБА_1 , як спадкоємець учасника спільної сумісної власності правомірно звернулась з позовом до суду про визначення частки майна в праві спільної сумісної власності.

За змістом ст. 357 ЦК України вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Отже, враховуючи вище зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Судові витрати за клопотанням позивача підлягають залишенню за нею.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 357, 368, 372, 1261, 1268, 1296 ЦК України, ст.ст. 86, 89, 120 ЗК України, ст.ст. 7, 10, 76-82, 89, 141, 206, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати, що частка померлої ОСОБА_2 у спільній сумісній власності на земельну ділянку, яка їй належала на підставі державного акту на право приватної власності на землю І-ВН № 052011, кадастровий номер :01:010:0423, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0906 га., цільове призначення "для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд", становить 47/50.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом, право власності на 47/50 земельної ділянки, кадастровий номер :01:010:0423, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0906 га., цільове призначення "для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд", що залишилось після смерті її матері ОСОБА_2 .

Судові витрати залишити за позивачем - ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 23.02.2024 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Вінницька міська рада, , адреса місця знаходження: м. Вінниця, вул. Соборна,59.

Суддя: