Номер провадження 2/243/516/2024
Номер справи 243/431/24
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«13» лютого 2024 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Хаустової Т.А.,

з участю: секретаря судового засідання Кравченко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі Наказу № 29-к «Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області» від 10 травня 2022 року, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Святогірської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, за участю третьої особи: приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу Донецької області ПАНЧЕНКА Андрія Вікторовича, про визнання права власності в порядку спадкування за законом та заповітом,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою до Святогірської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, за участю третьої особи: приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Панченка А.В., про визнання права власності в порядку спадкування за законом та заповітом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 30 червня 2004 року ОСОБА_3 , знаходячись у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , придбав двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , також, рішенням Долинської сільської ради від 26 липня 2004 року йому передана у власність земельна ділянка площею 0,1500 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарчих будівель та споруд, кадастровий номер :04:000:0105.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшли зазначені квартира та земельна ділянка. Спадкоємцем першої черги після ОСОБА_3 була його дружина ОСОБА_4 , яка прийняла спадщину, але свої спадкові права належним чином не оформила.

26 листопада 2021 року ОСОБА_4 склала заповіт, в якому все належне їй майно заповіла ОСОБА_2 , яка допомагала їй по господарству.

В березні 2022 року позивач та ОСОБА_4 під час евакуації з м. Слов`янська виїхали до м. Святогірська.

07 червня 2022 року м. Святогірськ Донецької області було тимчасово окуповано російськими загарбниками. В червні 2022 року ОСОБА_4 померла.

25 січня 2023 року рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська встановлено факт смерті ОСОБА_4

08 вересня 2023 року позивач звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після ОСОБА_4 , але отримала відмову про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,1500 га, кадастровий номер :04:000:0105, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала чоловіку спадкодавця ОСОБА_3 , спадщину після якого ОСОБА_4 прийняла, але не оформила своїх спадкових прав.

В зв`язку з викладеним, позивач просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,1500 га, кадастровий номер :04:000:0105, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_4 .

Позивач, ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце проведення судового засідання, не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити.

Представник відповідача, Святогірської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача, проти задоволення позову заперечень немає.

Третя особа, приватний нотаріус Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Панченко А.В., до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 до Святогірської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, за участю третьої особи: приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Панченка А.В., про визнання права власності в порядку спадкування за законом та заповітом, підлягають задоволенню в повному обсязі з огляду на їх законність та обґрунтованість.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав є визнання права.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Слов`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 29 вересня 2021 року.

ОСОБА_3 належало право власності на земельну ділянку площею 0,1500 га, кадастровий номер :04:000:0105, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарчих будівель та споруд, на підтвердження чого 02 вересня 2004 року на підставі рішення Долинської сільської ради від 26 липня 2004 року за №24/12-3/7 було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ДН №058175.

Згідно з довідкою Відділу з надання адміністративних послуг Слов`янської міської військово-цивільної адміністрації Краматорського району Донецької області від 12 листопада 2021 року за №, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , проживала разом з ОСОБА_3 , та разом вели спільне господарство, перебувала на його утриманні з 15 липня 1980 року по 27 вересня 2021 року, здійснювала догляд та похорон.

26 листопада 2021 року ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Орловою Л.О., яким все своє майно, яке буде їй належати на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось і на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 02 лютого 2023 року.

08 вересня 2023 року приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Панченком А.В. видано ОСОБА_2 Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 , яка належала ОСОБА_3 , чоловіку спадкодавця, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якого була ОСОБА_4 , яка спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав.

Згідно з п.3.1 Постанови Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» «Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Без звернення спадкоємців до нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про право на спадщину збільшується ймовірність порушення прав інших осіб, спадкоємців за заповітом, спадкоємців, які прийняли спадщину.

Відповідно до ч.1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку.

Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця».

08 вересня 2023 року приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Панченком А.В. було відмовлено ОСОБА_2 у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,1500 га, кадастровий номер :04:000:0105, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , після ОСОБА_4 , яка померла в червні 2022 року, у зв`язку з відсутністю документів, які встановлюють право власності на вказану земельну ділянку на ім`я спадкодавця.

Таким чином, у встановленому нотаріальному порядку позивач не може оформити право власності на земельну ділянку площею 0,1500 га, кадастровий номер :04:000:0105, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки нотаріусу не надано документи, необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України та п. 3.14 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 із наступними змінами та доповненнями незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, прийняття і відмова від прийняття спадщини може мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Вказане також підтверджене і роз`ясненнями, наданими у п. 1 Узагальненої судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, зі змісту якого вбачається, що відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язки спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у вигляді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та/або не здійснив його державної реєстрації (а.с.1299 ЦК України).

Захист прав громадян та юридичних осіб на нерухоме майно, здійснюється відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, шляхом визнання прав.

Відповідно до 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 37 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Відповідно до п. 3 Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 оскільки спір про визнання права власності на нерухоме майно - є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності відповідна територіальна громада.

Умов для отримання Свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі в позивача немає, тому, відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» його вимога про визнання права на спадщину підлягає судовому розгляду.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до п. 3.3 Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Так, в судовому засіданні, на підставі зібраних судом доказів, встановлено, що ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 , яка померла в червні 2022 року, оскільки звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за Заповітом у передбачений законом строк, однак її право не визнається, що є, відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», правовою підставою звернення до суду, відповідно до вимог ст. 392 ЦК України.

Таким чином, позивач є спадкоємцем земельної ділянки 0,1500 га, кадастровий №:04:000:0105, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарчих будівель та споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , після померлої ОСОБА_4 , яка за життя не оформила на себе вказану земельну ділянку належним чином.

Умов для отримання Свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі у позивача немає, тому, відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», враховуючи відсутність заперечень з боку відповідача на задоволення позову та визнання права власності на вказане нерухоме майно, вимога позивача про визнання права на спадщину підлягає судовому розгляду та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 16, 25, 328, 373, 374, 392, 1216- 1218, 1220, 1221, 1222, 1223, 1225, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 14, 81,82, 89, 259, 263 265, 273, ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Святогірської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, за участю третьої особи: приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу Донецької області ПАНЧЕНКА Андрія Вікторовича, про визнання права власності в порядку спадкування за законом та заповітом - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , паспорт серія НОМЕР_4 , виданий 26 квітня 2004 року Слов`янським МВ УМВС України в Донецькій області, зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_4 , право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлої в червні 2022 року, на земельну ділянку загальною площею 0,1500 га, кадастровий №:04:000:0105, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарчих будівель та споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Повне судове рішення складено 13 лютого 2024 року.

Головуючий:

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Т.А. Хаустова