КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(у порядку ухвалення додаткового рішення)

29 лютого 2024 року м. Київ

Унікальний номер справи № 756/10790/22

Апеляційне провадження № 22-з/824/123/2024

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Дячук І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Валька Ігоря Вікторовича про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Київського нотаріального округу Стрельченко Олена Володимирівна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Іванов Андрій Валерійович про стягнення заборгованості за розпискою, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 08 вересня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Київського нотаріального округу Стрельченко О.В., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Іванов А.В. про стягнення заборгованості - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за борговою розпискою від 28 грудня 2020 року у загальному розмірі 14 401,00 доларів США, що складається з: заборгованості за позикою - 13 600,00 доларів США; 3 % річних за період з 01 червня 2021 року по 18 травня 2023 року в сумі - 801,47 доларів США. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в розмірі 4 463,91 грн. В задоволенні решти вимог відмовлено (т. 1 а.с. 206-210).

Додатковим рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2023 року заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Валька І.В. про стягнення витрат на правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Київського нотаріального округу Стрельченко О.В., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Іванов А.В. про стягнення заборгованості за розпискою - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 4 880,00 грн. (т. 1 а.с. 250-250б).

Не погодившись з рішенням районного суду, 16 жовтня 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Валько І.В. направив до суду апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Оболонського районного суду міста Києва від 08 вересня 2023 року в частині стягнення з ОСОБА_1 13 600 доларів США основного боргу та 801,47 доларів США 3 % річних та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову (т. 2 а.с. 1-16).

Постановою Київського апеляційного суду від 14 грудня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково. Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 08 вересня 2023 року - скасовано в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 14 401 доларів США загальної заборгованості та 3 % річних за період з 01 червня 2021 року по 18 травня 2023 року в сумі 801,47 доларів США, і ухвалено в цій частині нове судове рішення, виклавши абзац другий резолютивної частини оскаржуваного рішення в наступній редакції: «Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 - 13 600,00 доларів США заборгованості за позикою та 3 % річних за період з 01 червня 2021 року по 23 лютого 2022 року в сумі 298,45 доларів США за борговою розпискою від 28 грудня 2020 року». В іншій частині рішення Оболонського районного суду міста Києва від 08 вересня 2023 року - залишено без змін (т. 2 а.с. 57-63).

19 грудня 2023 року Київським апеляційним судом отримано заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Валька І.В. про ухвалення додаткового рішення, в якій останній просив здійснити новий розподіл судових витрат. Вказував, що за наслідками апеляційного перегляду справи, позов задоволено на 85 %, апеляцію задоволено на 3,5 %. Тому пропорційно задоволеним позовним вимогам просив стягнути з позивача на користь відповідача 6 100,00 грн. (40 666,67 грн. ? 15 % / 100) судових витрат в суді першої інстанції та 221,18 грн. (6 319,50 грн. ? 3,5 % / 100) в суді апеляційної інстанції (т. 2 а.с. 70-72).

21 грудня 2023 року Київським апеляційним судом отримано відзив на заяву про прийняття додаткового рішення від представника позивача - адвоката Боднар М.М., в якому останній просив у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення 6 100,00 грн. витрат на правову допомогу відмовити (т. 2 а.с. 74-77).

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 - адвокат Боднар М.М. заперечував проти ухвалення додаткового рішення та просив відмовити в задоволенні заяви.

Інші особи, які беруть участь у справі до суду не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином, про що у справі є докази.

Так, ОСОБА_2 була сповіщена повідомленням на зазначену нею адресу про що свідчить відмітка працівників пошти про вручення адресату поштового відправлення. Факт належного сповіщення ОСОБА_2 підтвердив в суді її представник - адвокат Боднар М.М. про що свідчить протокол та звукозапис судового засідання. Повідомлення ОСОБА_1 повернулось із відмітками працівників пошти про відсутність адресата за зазначеною ним адресою, заяви про зміну адреси місця проживання (перебування) від вказаної особи до суду не надходили. Поряд з цим, ОСОБА_1 був сповіщений врученням повідомлення його представнику - адвокату Валько І.В. про що є відмітка працівників пошти про вручення адресату поштового відправлення та на зазначену ним адресу електронної пошти із забезпеченням технічної фіксації таких повідомлень (т. 2 а.с. 100-102, 108-117, 119).

Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в судовому засіданні.

Згідно з ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України", № 16652/04).

Зважаючи на вищезазначене та положення ч. 11 ст. 128, ч. 5 ст. 130, ч. 4 ст. 270, ч. 2 ст. 372 ЦПК України, суд визнав повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи заяви про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що заява підлягає задоволенню частково з таких підстав.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно із ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Як роз`яснено у п. 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно з пп. «в» п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України у резолютивній частині постанови апеляційного суду зазначається розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Постановою Київського апеляційного суду від 14 грудня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково. Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 08 вересня 2023 року - скасовано в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 14 401 доларів США загальної заборгованості та 3 % річних за період з 01 червня 2021 року по 18 травня 2023 року в сумі 801,47 доларів США, і ухвалено в цій частині нове судове рішення, виклавши абзац другий резолютивної частини оскаржуваного рішення в наступній редакції: «Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 - 13 600,00 доларів США заборгованості за позикою та 3 % річних за період з 01 червня 2021 року по 23 лютого 2022 року в сумі 298,45 доларів США за борговою розпискою від 28 грудня 2020 року». В іншій частині рішення Оболонського районного суду міста Києва від 08 вересня 2023 року - залишено без змін (т. 2 а.с. 57-63).

Враховуючи вказане, пропорційно задоволеним вимогам апеляційної скарги слід стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 221,18 грн., сплата якого підтверджується платіжним документом (т. 2 а.с. 13).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена в постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16).

За змістом ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору (ч. 2 ст. 134 ЦПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Так, додатковим рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2023 року заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Валька І.В. про стягнення витрат на правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Київського нотаріального округу Стрельченко О.В., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Іванов А.В. про стягнення заборгованості за розпискою - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 4 880,00 грн. (т. 1 а.с. 250-250б).

Встановлено, що на підтвердження понесених відповідачем витрат на правову допомогу представником надано: договір № 417/23 про надання правничої допомоги від 03 лютого 2023 року; Додаток № 1 від 03 лютого 2023 року до Договору; акт-рахунок № 1 прийому-передачі послуг від 27 лютого 2023 року; акт-рахунок № 3 прийому-передачі послуг від 31 травня 2023 року; акт-рахунок № 4 прийому-передачі послуг від 30 червня 2023 року; акт-рахунок № 5 прийому-передачі послуг від 31 липня 2023 року; акт-рахунок № 6 прийому-передачі послуг від 31 серпня 2023 року; акт-рахунок № 7 прийому-передачі послуг від 08 вересня 2023 року; рахунок фактуру № 1-417/23 від 06 лютого 2023 року; платіжну інструкцію № 13174710 від 06 лютого 2023 року; платіжна інструкція № 13919534 від 06 червня 2023 року; платіжна інструкція № 14084285 від 06 липня 2023 року; платіжну інструкція № 8989215 від 07 серпня 2023 року; платіжну інструкцію № 5810383 від 05 вересня 2023 року; платіжна інструкція № 14509942 від 11 вересня 2023 року.

Згідно долучених до заяви про стягнення витрат на правничу допомогу актів-рахунків прийому-передачі послуг, вбачається, що представником відповідача адвокатом Вальком І.В. виділено і включено до розрахунку лише ті послуги, які були надані в рамках розгляду даної справи. Згідно наведеного у заяві розрахунку загальна вартість наданих послуг становила 40 666,67 грн.

Стягуючи з позивача на користь відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 4 880,00 грн. суд першої інстанції виходив з того, що позов задоволено у процентному співвідношення на 88 %, тому відповідачу відшкодовано судові витрати на правову допомогу у розмірі, що становить 12 % від понесених витрат відповідача (40 666,67 грн. / 100 ? 12).

Додаткове рішення Оболонського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2023 року сторони по справі не оскаржували, тому додаткове рішення набрало законної сили.

Разом з тим, оскільки постановою Київського апеляційного суду від 14 грудня 2023 року скасовано рішення Оболонського районного суду міста Києва від 08 вересня 2023 року в частині визначення суми стягнення заборгованості, позов ОСОБА_2 задоволено у пропорційному співвідношенні на 85,09 % (т. 2 а.с. 57-63).

Враховуючи вказане, відповідач має право на відшкодування судових витрат на правничу допомогу, надану в суді першої інстанції, на суму 1 179,33 грн. з урахуванням того, що додатковим рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2023 року на його користь стягнуто 4 880,00 грн. (40 666,67 грн. / 100 ? 14,9 %).

З огляду на положення п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Таким чином, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 та ч. 8 ст. 141 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).

Згідно з ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Крім того, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19).

За змістом ч. 3 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

21 грудня 2023 року Київським апеляційним судом отримано відзив на заяву про прийняття додаткового рішення від представника позивача - адвоката Боднар М.М., в якому останній просив у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення 6 100,00 грн. витрат на правову допомогу відмовити, оскільки сторони не оскаржували додаткового рішення Оболонського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2023 року, яким вже вирішено питання стягнення витрат на правничу допомогу на користь відповідача (т. 2 а.с. 74-77).

Колегія суддів відхилила такі доводи адвоката Боднара М.М. з огляду на те, що з урахуванням скасування постановою Київського апеляційного суду від 14 грудня 2023 року рішення Оболонського районного суду міста Києва від 08 вересня 2023 року та стягнення з відповідача на користь позивача 13 898,45 доларів США замість 14 401,00 доларів США, пропорція задоволених позовних вимог змінилась, що не позбавляє права відповідача на стягнення частини понесених витрат на правову допомогу у суду першої інстанції з урахуванням зменшення частки задоволених позовних вимог.

З огляду на вищезазначене, оскільки витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції доведені, колегія суддів дійшла висновку, що пропорційно задоволеним позовним вимогам з позивача на користь відповідача підлягає стягненню 1 179,33 грн. витрат на правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи в суді першої інстанції та 221,18 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 246, 270 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Валька Ігоря Вікторовича про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - 221,18 грн. судового збору за подання апеляційної скарги та 1 179,33 грн. витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 29 лютого 2024 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

О.В. Борисова

В.М. Ратнікова