Провадження № 2-р/161/1/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2024 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Філюк Т.М.

за участю секретаря судового засідання Октисюк С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Луцьку заявою ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 квітня 2016 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ в натурі частки з житлового будинку з господарсько-побутовими спорудами,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд з заявою про роз`яснення рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 квітня 2016 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ в натурі частки з житлового будинку з господарсько-побутовими спорудами.

Заяву мотивує тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 квітня 2016 року ухвалено виділити ОСОБА_1 згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 7294-7295 від 14.09.2012 року в житловому будинку АДРЕСА_1 (А-1) приміщення: коридор 1-1 площею 5,1 кв.м., кухню 1-2 площею 6,9 кв.м., кімнату 1-3 площею 10,8 кв.м., кімнату 1-4 площею 18,9 кв.м., ванну 1-5 площею 5,3 кв.м., кімнату 2-2 площею 12,0 кв.м., коридор 2-1 * площею 5,4 кв.м., всього приміщень в житловому будинку загальною площею 64,5 кв.м. та з господарсько-побутових споруд: хлів (Г-1) та огорожу ( 1 ), що становить 55/100 частин. Виділити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в житловому будинку АДРЕСА_2 та прибудові (а) слідуючі приміщення: кухню 2-1 площею 8,3 кв.м., кімнату 3-4 площею 18,5 кв.м., кімнату 3-6 площею 9,1 кв.м., ванну 3-7 площею 4,0 кв.м., коридор 3-5 площею 5,0 кв.м., котельню 3-3 площею 5,5 кв.м., всього приміщень в житловому будинку загальною площею 50,4 кв.м. та з господарсько-побутових споруд : вбиральню ( Д ), що становить 45/100 частин. Зобов`язати ОСОБА_1 влаштувати дверний проріз між приміщеннями 1-4 та 2-1 * . Зобов`язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 провести слідуючі переобладнання: -замурувати вхідний дверний проріз в приміщення 2-1; - влаштувати перегородку в існуючому приміщенні кухні 2-1, яка була ними самовільно демонтована з метою його розподілу для влаштування приміщення коридору 2-1 * площею 5,4 кв.м. та кімнати 2-1 площею 8,3 кв.м.; - влаштувати дверні прорізи між приміщеннями 2-1 та 3-4. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 влаштувати автономні інженерні мережі електро-, водо-,газопостачання та каналізації.

Вказує, що при зверненні до Департаменту містобудування, земельних ресурсів та реклами Луцької міської ради їй було роз`яснено про те, щоб присвоїти адресу слід роз`яснити рішення суду, а саме вказати, що виділені їй 55/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 становлять окремий об`єкт нерухомого майна зблокований житловий будинок. Крім того, є незрозумілим що після виділу в натурі припинено право спільної часткової власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Розгляд справи здійснювався без повідомлення учасників справи, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 271 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про роз`яснення рішення підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Зі змісту зазначеної статті вбачається, що незрозумілим є рішення суду, в якому припускається декілька варіантів тлумачення. Таким чином, приводом для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання.

Виходячи із системного аналізу положень ст. 271 ЦПК України, роз`яснено може бути рішення суду у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

При цьому роз`яснено може бути виключно рішення, яке підлягає виконанню.

Як правило, роз`ясненню підлягає резолютивна частина рішення суду, яка повинна містити чіткі формулювання щодо вирішення спірного правовідношення або інших заявлених вимог.

При цьому особи, які ініціювали розяснення у відповідній заяві, мають вказати: що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим; які варіанти тлумачення рішення; як саме невизначеність та нечіткість резолютивної частини рішення суду може вплинути на ефективність його виконання.

Поряд з резолютивною частиною рішення суду може бути роз`яснена і мотивувальна частина. Потреба у цьому виникає у разі необхідності підтвердження преюдиціально встановленого факту чи правовідношення, визнаного судовим рішенням, що вступило в законну силу.

За змістом зазначеної статті незрозумілим є рішення суду, в якому припускається кілька варіантів тлумачення; роз`яснюються не висновки, яких дійшов суд, а ухвалене судове рішення; підставою для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання.

Зрозумілість судового рішення полягає у тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Роз`яснення інших частин рішення (крім резолютивної) не має правового значення, оскільки вони не мають обов`язкового характеру.

Така позиція міститься у п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», де зазначено, що відповідно до ст. 221 ЦПК України роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Суд повинен відмовити у роз`ясненні рішення, якщо воно не припускає різного тлумачення.

Отже роз`яснення рішення суду, в розумінніст. 271 ЦПК України, не має на меті встановлення порядку його виконання.

Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 квітня 2016 року ухвалено виділити ОСОБА_1 згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 7294-7295 від 14.09.2012 року в житловому будинку АДРЕСА_1 (А-1) приміщення: коридор 1-1 площею 5,1 кв.м., кухню 1-2 площею 6,9 кв.м., кімнату 1-3 площею 10,8 кв.м., кімнату 1-4 площею 18,9 кв.м., ванну 1-5 площею 5,3 кв.м., кімнату 2-2 площею 12,0 кв.м., коридор 2-1 * площею 5,4 кв.м., всього приміщень в житловому будинку загальною площею 64,5 кв.м. та з господарсько-побутових споруд: хлів (Г-1) та огорожу ( 1 ), що становить 55/100 частин. Виділити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в житловому будинку АДРЕСА_2 та прибудові (а) слідуючі приміщення: кухню 2-1 площею 8,3 кв.м., кімнату 3-4 площею 18,5 кв.м., кімнату 3-6 площею 9,1 кв.м., ванну 3-7 площею 4,0 кв.м., коридор 3-5 площею 5,0 кв.м., котельню 3-3 площею 5,5 кв.м., всього приміщень в житловому будинку загальною площею 50,4 кв.м. та з господарсько-побутових споруд : вбиральню ( Д ), що становить 45/100 частин. Зобов`язати ОСОБА_1 влаштувати дверний проріз між приміщеннями 1-4 та 2-1 * . Зобов`язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 провести слідуючі переобладнання: -замурувати вхідний дверний проріз в приміщення 2-1; - влаштувати перегородку в існуючому приміщенні кухні 2-1, яка була ними самовільно демонтована з метою його розподілу для влаштування приміщення коридору 2-1 * площею 5,4 кв.м. та кімнати 2-1 площею 8,3 кв.м.; - влаштувати дверні прорізи між приміщеннями 2-1 та 3-4. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 влаштувати автономні інженерні мережі електро-, водо-,газопостачання та каналізації.

Постановою Апеляційного суду Волинської області від 27 серпня 2018 року рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 квітня 2016 року в частині поділу нерухомого майна між сторонами змінено. Постановлено виділити ОСОБА_1 згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 8671-8672 від 29.05.2018 року в житловому будинку АДРЕСА_1 приміщення: коридор (1-1) площею 5,1кв.м.; кухню (1-2) площею 6,9кв.м.; кімнату (1-3) площею 10,8кв.м.; кімнату (1-4) площею 18,9кв.м.; ванну-котельню (1-5) площею 5,3кв.м.; кухню (2-1) площею 13,7кв.м.; кімнату (2-2) площею 12,0кв.м.; хлів (Г-1); 56/100 частини огорожі. Виділити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №8671-8672 від 29.05.2018 року в житловому будинку АДРЕСА_1 приміщення: котельню (3-3) площею 5,5кв.м.; кімнату (3-4) площею 18,5кв.м.; коридор (3-5) площею 5,0кв.м.; кімнату (3-6) площею 9,1кв.м.; ванну (3-7) площею 4,0кв.м., вбиральню (Д); 44/100 частини огорожі. Стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 19114 (дев`ятнадцять тисяч сто чотирнадцять) гривень грошової компенсації за відхилення від ідеальної частки в будинковолодінні. В решті рішення залишено без змін.

Як вже зазначалося вище, заявник вважає, що зі зміст судового рішення є незрозумілим, та неможливо зареєструвати право власності на виділену в натурі частину із будиноковолодіння, оскільки, в резолютивній частині судового рішення не зазначено що частина будинковолодіння АДРЕСА_1 становить окремий об`єкт нерухомого майна, а також не вказано, що право часткової власності після виділу в натурі часток припинилось.

Однак, заявник не наводить будь-яких заслуговуючих на увагу доводів, які б вказували на наявність труднощів у розумінні всього судового рішення, яке він просить роз`яснити, чи окремих його частин.

Аналіз самого тексту рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.04.2016 та Постанови Апеляційного суду Волинської області від 27.08.2018 не дає підстав вважати, що його зміст в цілому чи окремих його положень є незрозумілим чи неясним або таким, що може викликати неоднозначне його трактування.

Крім того, заявником не додано доказів того, що при виконанні вищезазначеного судового рішення у виконавця виникли труднощі при його виконанні чи окремі його положення є не зрозумілими.

Дане судове рішення ухвалено на підставі наявних в справі матеріалів. Мотиви з яких виходив суд, приймаючи вказане рішення описані в мотивувальній частині цього рішення.

Питання, яке просить заявник роз`яснити, по суті впливає на зміст судового рішення, а роз`яснення рішення можливе виключно без зміни його суті.

Також, слід зазначити, що за змістом наведених у судовому рішенні норм ЦК України, між співвласниками відбувся поділ майна, саме шляхом виділу частки зі спільного майна, що є переходом частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частці в праві спільної власності та припинення права спільної часткової власності на відповідне майно. Шляхом виділу частки у майні припиняється спільна часткова власність, і особа стає власником виокремленого майна.

Таким чином, юридичне значення виділу частки полягає у тому, що учасник отримує в натурі майно, яке відповідає його частці, як самостійний об`єкт. Отже, виділ частки передбачає виокремлення частини об`єкта у самостійний об`єкт.

За вказаних обставин, а також враховуючи те, що зміст рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.04.2016 є чітким, однозначним та таким, що не допускає подвійного тлумачення, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення, оскільки визначені ст. 271 ЦПК України підстави для такого роз`яснення відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 271 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 квітня 2016 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ в натурі частки з житлового будинку з господарсько-побутовими спорудами відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини ухвали, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Дата складення повного тексту ухвали 29 січня 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Т.М.Філюк