ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 645/6116/23 Головуючий суддя І інстанції Мартинова О. М.
Провадження № 22-ц/818/538/24 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Справи про звільнення майна з-під арешту (виключення майна з опису)
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.,

суддів колегії Бурлака І.В., Мальованого Ю.М.,

за участю секретаря судового засідання Зінченко М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бондаренко Тетяни Олександрівни на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2023 року, у справі № 645/6116/23 за заявою ОСОБА_2 до Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Харківській області Національної поліції України про звільнення майна з - під арешту,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просив зняти арешт з належної йому квартири АДРЕСА_1 та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наступні відомості: тип обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 4272049; зареєстровано: 22.12.2006 14:56:04 за №4272049 реєстратором: Перша Харківська міська державна нотаріальна контора (колишня Перша Харківська ДНК), 61003, Харківська область, м.Харків, майдан Конституції, буд.1, під`їзд 7, поверх 4, ; 731-40-34; 731-39-42; . Підстава обтяження: постанова 18.12.2006, Слідче Управління, Начальник відділу Колесник А.Б. Об`єкт обтяження: квартира, адреса: АДРЕСА_2 . Додаткові данні: реєстрований №14711 від 22.12.2006 р. Заявник: Перша Харківська державна нотаріальна контора.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2023 року відмовлено у відкритті провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України (заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства).

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Бондаренко Т.О. посилаючись на порушення судом норм процесуального права просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду.

Скарга мотивована тим, що арешт на належну позивачу квартиру накладено постановою начальника відділення Слідчого Управління ГУМВДУ в Харківській області Колесника А.Б. від 18 грудня 2006 року та розглядом матеріалів кримінальної справи №59030370.

На адвокатський запит надано відповідь, з якого вбачається що до архівного відділу УТРЗІ ГУНП в Харківській області кримінальна справа №59030370 не надходила. Будь-які відомості з приводу надходження зазначеної кримінальної справи до слідчого управління та її подальшого розслідування відсутні.

Вважає, що позивач може захистити своє право лише шляхом звернення до суду з позовом про зняття арешту з квартири на захист права власності на квартиру в порядку цивільного судочинства на підставі ст.317, 319, 321, 391 ЦК України.

Вказує, що в позасудовому порядку вирішити питання зняття арешту з квартири неможливо, як неможливо вирішити питання зняття арешту у кримінальній справі через її відсутність Правові підстави для збереження арешту на належне позивачу майно відсутні.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явились в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з положеннями ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у відкритті провадження суд зазначив, що оскільки арешт на нерухоме майно позивача був накладений в межах кримінального провадження, то питання зняття арешту з майна має вирішуватись в порядку, передбаченому КПК, який діяв на час розгляду кримінального провадження.

Проте погодитись з такими висновками суду не можна.

За змістом частини 1 статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 186 Цивільного процесуального кодексу України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що постановою начальника відділу СУ ГУМВС в Харківській області Колесника А.Б. від 18 грудня 2006 року за розглядом матеріалів кримінальної справи №59030370 було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

В подальшому, а саме 22.12.2006 Першою Харківською державною нотаріальною конторою було зареєстровано обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 4272049.

Стаття 124 Конституції України передбачає, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції судів, які розглядають справи за правилами цивільного, кримінального, господарського й адміністративного судочинства. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання, тобто діяти в межах установленої законом компетенції.

Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частини перша та третя статті 3 ЦПК України).

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19 ЦПК України).

КПК України 1960 року, так само як і чинний КПК України, не передбачають застосування слідчим, слідчим суддею процесуальних норм у закритій кримінальній справі.

Справу про звільнення майна з-під арешту, накладеного в кримінальній справі за правилами КПК України 1960 року та незнятого після закриття кримінальної справи постановою слідчого від 24 грудня 2010 року, слід розглядати за правилами цивільного судочинства. Вирішення порушеного позивачем питання про звільнення майна з-під арешту в порядку кримінального судочинства потребувало би відновлення кримінального провадження (кримінальної справи), яке закрито постановою органу досудового слідства у зв`язку з відсутністю складу злочину. Для такого відновлення необхідним є скасування процесуальних рішень, якими держава в особі уповноважених органів відмовилася від кримінального переслідування позивача. Початок нового розслідування додатково зумовить правову невизначеність у зв`язку з повторенням ризиків офіційної констатації злочинності поведінки позивача і таким чином призведе до погіршення його правового становища. Означений спосіб розв`язання порушеного позивачем питання є недопустимим з точки зору досягнення мети захисту його прав та законних інтересів.

Скасування арешту майна, накладеного слідчим у кримінальній справі, після закриття справи не пов`язане з оцінкою правомірності застосування органом досудового слідства такого заходу, а необхідність прийняття відповідного рішення є безспірною й безальтернативною з огляду на припинення кримінальних процесуальних правовідносин.

Отже, у постанові від 15 травня 2019 року у справі № 372/2904/17-ц Велика Палата Верховного Суду сформулювала саме такий загальний висновок щодо неможливості вирішення за правилами кримінального судочинства питання про звільнення майна з-під арешту після закриття кримінального провадження постановою органу досудового розслідування.

Суд не вказані правові висновки всупереч норми ч. 4 ст. 263 ЦПК України належної уваги не звернув, внаслідок чого помилився із застосуванням згаданої норми цивільного процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали, а тому відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України це є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 259, ст. 374, 379, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бондаренко Тетяни Олександрівни задовольнити.

Ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2023 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду

Повний текст судового рішення складено 12 лютого 2024 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді колегії І.В. Бурлака.

Ю.М. Мальований.