КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 лютого 2024 року Київський апеляційний суд у складі:
суддя-доповідач Нежура В.А.,
судді Верланов С.М., Невідома Т.О.,
секретар Цуран С.С.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві заяву ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Обуховим Володимиром Владиславовичем, про ухвалення додаткової постанови по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницький Сергій Іванович, приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Приходько Юрій Михайлович про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,
У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», треті особи: ПН Дніпровського МНО Кобельницький С.І., ПВ ВО Чернігівської області Приходько Ю.М. про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню (т. 1 а.с. 1-12).
Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 08.11.2022 позов задоволено. Визнано виконавчий напис, вчинений 04.09.2021 ПН Дніпровського МНО Кобельницьким С.І., зареєстрований в реєстрі за № 2864, про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», заборгованості за кредитним договором № 81/П/22/2008/840 від 05.03.2008 в розмірі 3 133 746,55 грн та витрат за вчинення виконавчого напису в розмірі 1 700,00 грн таким, що не підлягає виконанню. Стягнуто з ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 362,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 25 000,00 грн (т. 1 а.с. 128-134).
Постановою Київського апеляційного суду від 20.12.2023 апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» залишено без задоволення. Заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 08.11.2022 залишено без змін (т. 2 а.с. 42-46).
30.01.2024, на електронну адресу Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, яким стягнути з товариства на її користь витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 30 000,00 грн.Звертає увагу на те, що у відзиві на апеляційну скаргу позивачем зазначалось про понесення додаткових витрат.
Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).
Положенням ст. 270 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження справи до суду, який має її розглядати.
Пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України визначено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Частинами 3, 4 статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Заслухавши доповідь судді Нежури В.А., дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи заяви, апеляційний суд дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду з даною заявою, представник ОСОБА_1 - Обухов В.В. зазначає, що про понесені судові витрати в суді апеляційної інстанції ним заявлялось у відзиві на апеляційну скаргу. До відзиву надавалось: копія ордеру серії АІ № 1494850 від 14.11.2023, додаткова угода № 2 до договору № 05-11 від 05.11.2022 про надання правничих послуг від 13.11.2023 (т. 2 а.с. 8).
Також, в матеріалах справи міститься договір про надання правничої допомоги № 05-11 від 05.11.2021, укладений між ОСОБА_1 та адвокатами Бойко Ю.А., Обуховим В.В. (т. 1 а.с. 38).
Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;,
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Так, за існуючого правового регулювання у сторін з`явилась можливість відшкодувати понесені на правову допомогу витрати (у разі доведення власної правоти у спорі з протилежною стороною). При цьому, норми статей 137, 141 ЦПК України спрямовані саме на захист прав та інтересів учасників судових процесів, а не адвокатів. Встановлена на законодавчому рівні можливість учасників отримати відшкодування понесених витрат, на правничу допомогу сприяє нормальному розвитку галузі, дозволяє учасникам судових процесів залучати для захисту свої прав кваліфікованих адвокатів, даючи при цьому таким особам законне право сподіватись на повне або часткове відшкодування понесених витрат у разі доведення власної правової позиції.
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Аналізуючи зазначену норму процесуального права, слід дійти висновку про те, що для відшкодування витрат на правничу допомогу, заявником має бути вчинено дві обов`язкові дії, а саме, до закінчення судових дебатів зробити заяву про відшкодування судових витрат, а в подальшому, надати докази понесених витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, якщо такі докази не було подано під час розгляду справ.
Із матеріалів справи вбачається, під час розгляду апеляційної скарги товариства на заочне рішення суду першої інстанції від 08.11.2022, представником ОСОБА_1 - Обуховим В.В. було подано відзив у якому ставилось питання про відшкодування понесених витрат на правничу допомогу.
20.12.2023, у судовому засіданні, до закінчення судових дебатів, представником ОСОБА_1 - Обуховим В.В. було заявлено клопотання про надання доказів на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.
30.01.2024 на електронну адресу Київського апеляційного суду, представником позивача було направлено заяву про ухвалення додаткового рішення, а саме розподілу понесених позивачем судових витрат за наслідками розгляду апеляційної скарги ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» на заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 08.11.2022, яке не було вирішено у постанові Київського апеляційного суду від 20.12.2023.
З огляду на зазначене, позивачем виконано вимоги ч. 8 ст. 141 ЦПК України, та надано докази на підтвердження понесених судових витрат у визначений процесуальним законом строк.
Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, суд має враховувати складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціну позову та (або) значення справи для сторони (постанова КЦС ВС від 23.06.2022 у справі 607/4341/20).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін (висновок Великої Палати Верховного Суду викладений у постанові від 19.02.2020, справа № 755/9215/15-ц).
Тобто, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, суд має урахувати розумність розміру витрат на професійну правову допомогу, а також пересвідчитись, що заявлені витрати є співмірними зі складністю провадження, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності витрат.
З огляду на те, що товариством оскаржувалось судове рішення лише в частині судових витрат, і судова практика в даному питання є доволі визначеною та сталою, тому поданий позивачем відзив, який у своєму контексті складається здебільшого з норм права, не потребував значних зусиль та часу для його написання, а визначений розмір понесених судових витрат є завищеним та не співмірним зі складністю справи.
Враховуючи надані позивачем докази, співмірність заявленого розміру понесених витрат та наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений зі складністю справи, апеляційний суд доходить висновку про часткове задоволення заяви, та підлягає стягненню з товариства на користь ОСОБА_1 25 000,00 грн понесених судових витрат.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 141, 270, 382 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Заяву ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Обуховим Володимиром Владиславовичем, про ухвалення додаткової постанови задовольнити частково.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.
Суддя-доповідач В.А. Нежура
Судді С.М. Верланов