Справа № 630/960/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року м.Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі головуючого Зінченка О.В., за участю секретаря судового засідання Кондратенка Б.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м Люботин Харківської області в порядку спрощеного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовною заявою АТ «Таскомбанк» до ОСОБА_1 інтереси якого представляє ОСОБА_2 , третя особа ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» про стягнення заборгованості,

встановив:

Позивач, АТ «Такскомбанк», звернувся до Люботинського міського суду Харківської області з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № від 15.06.2021 в розмірі 130405,23 грн та судові витрати в розмірі 2684 грн.

Позов обґрунтований тим, що 15.06.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № , за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 74295,06 грн строком на 60 місяців зі сплатою процентів. Кредит відповідачем було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів. Права вимоги були відступлені кредитором на користь позивача на підставі договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016. Позичальником зобов`язання за договором не виконуються, в зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 130405,23 грн та позивач вимушений звернутись до суду.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що, по-перше, форма кредитного договору суперечить вимогам чинного законодавства, а саме ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», а саме договір не містить мети надання кредиту, річної процентної ставки та порядку її обчислення тощо. Ознайомлення з паспортом кредиту та його підписання не означає укладення договору. Викладене свідчить про те, що договір між сторонами є нікчемним, оскільки кредитор і позичальник не досягнули згоди з усіх істотних умов договору. Також представником наголошено на тому, що позивач неправомірно набув право вимоги до відповідача, оскільки договір про відступлення права вимоги був укладений на п`ять років раніше, ніж кредитний договір.

Представники сторін в судове засідання не з`явились, подали заяви про розгляд справи без їх участі.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду повідомлявся завчасно та належним чином, причини неявки не повідомив, ніяких заява не подав, в зв`язку з чим суд вважає можливим розглянути справу без його участі.

Під час судового розгляду судом встановлено наступне.

15 червня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № , за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 74295,06 грн строком на 60 місяців.

Умови надання кредиту, а саме його строк, процентна ставка та порядок повернення узгоджені сторонами в паспорті кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 5469488.

В подальшому права вимоги за вказаним кредитним договором були відступлені позивачу АТ «Таскомбанк» на підставі Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 шляхом підписання відповідного реєстру.

Згідно п. 2.2. Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 сторони погодили, що Первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) Новому кредитору свої права вимоги до Позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права вимоги шляхом підписання відповідних реєстрів прав вимог.

Разом із тим, суд вважає, що фактично право вимоги за вказаним договором не було відступлено на користь позивач, виходячи з наступного.

Відповідно до положень статей 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, за приписами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися лише стосовно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.

Зі змісту Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016 вбачається, що його сторонами фактично здійснено передачу одній від одної невизначених вимог, оскільки жодної визначеної вимоги, що існувала б у третьої особи щодо відповідача на момент укладення договору про відступлення права вимоги, в останньому не вказано.

Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, але це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що договір між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «Таскомбанк» стосовно відступлення права вимоги за кредитним договором № від 15.06.2021, укладеним із ОСОБА_1 , є неукладеним, а тому суд приходить до висновку, що АТ «Таскомбанк» є неналежним позивачем у справі про стягнення заборгованості за вказаним договором.

Висновки суду відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Касаційного господарського суду Верховного суду від 24 квітня 2018 року у справі № 914/868/17.

В зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову належить відмовити.

При цьому, суд зазначає, що оскільки зроблено висновок про те, що позивач у даній справі АТ «Таскомбанк» фактично не має права вимоги до відповідача, суд не розглядає обґрунтованості вимог щодо наявності заборгованості за договором.

Керуючись ст. 141, 258, 259, 263-265, 273, 280-282, 284, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

вирішив:

Відмовити в задоволенні позовної заяви Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» про стягнення заборгованості.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його складання мають право подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня вручення їм повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Харківського апеляційного суду до або через Люботинський міський суд Харківської області.

Позивач: Акціонерне товариство «Таскомбанк», юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, будинок 30, , МФО 339500, р/р НОМЕР_1 .

Представник позивача: Бойко Олена Сергіївна, діє на підставі довіреності № 353 від 08.09.2023, адреса: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_2 виданий органом 62325 від 01.07.2019 року, РНОКПП: НОМЕР_3 .

Представник відповідача: адвокат Цимбал Альона Анатоліївна, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 4531/10 від 18.05.2011, адреса: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», адреса: 01033 Київська область, м. Київ, вул. Сім`ї Прахових, 50Б, .

Суддя О.В. Зінченко

Повний текст рішення виготовлений 29.01.2024.