(2/199/776/24)
РІШЕННЯ

Іменем України

07.03.2024 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Циганок К.С., за участі представника відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зменшення розміру аліментів, посилаючись на те, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 травня 2015 року їх шлюб з відповідачем було розірвано. Сторони від шлюбу мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Судовим наказом, виданим 12 липня 2022 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська у цивільній справі № 199/2283/22, було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, починаючи стягнення з 12 травня 2022 року, і до досягнення дитиною повноліття. Окрім сина у позивача є ще одна дитина донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Судовим наказом № 202/15981/23, виданим 06 жовтня 2023 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 18 серпня 2023 року платника аліментів і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Тому, на думку позивача, присуджені до виплати аліменти, встановлені судовим наказом № 199/2283/22, виданим Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів на утримання сина ОСОБА_7 , починаючи стягнення з 12 травня 2022 року, і до досягнення дитиною повноліття, фактично порушують його право на отримання навіть мінімально встановленого розміру аліментів від батька другою дитиною ОСОБА_5 , оскільки позивач не має змоги забезпечити молодшу дитину при виплаті старшій дитині аліментів у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно. Таким чином, після видачі 12 липня 2022 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська вищезгаданого судового наказу матеріальне становище платника аліментів позивача змінилося у зв`язку із народженням другої дитини і необхідністю сплати аліментів на її утримання, а тому на теперішній час дане рішення суду про стягнення з позивача аліментів саме у такому розмірі суперечить засадам рівності та справедливості через наявність у позивача на утриманні ще однієї неповнолітньої дитини. Зважаючи на вищевикладене, не маючи можливості сплачувати аліменти у встановленому суді розмірі на спільну з відповідачем дитину, позивач просить суд зменшити розмір аліментів, визначений наказом Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2022 року у цивільній справі № 199/2283/22, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 , на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів на 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська від 19 грудня 2023 року було відкрито провадження у вищезазначеній цивільній справі, яку прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження.

15 січня 2024 року в порядку ст. 178 ЦПК України представником відповідача було подано відзив на позовну заяву про зменшення розміру аліментів, у якому відповідач позовні вимоги не визнає в повному обсязі, оскільки вони є надуманими та непідтвердженими належними та допустимими доказами, які свідчили б про зміну майнового стану позивача, а така зміна його сімейного стану як народження другої дитини від іншого шлюбу не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

У судове засідання позивач не з`явився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував в повному обсязі.

Дослідивши наявні докази та вислухавши пояснення представника відповідача, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на встановлені нижче обставини.

Судом з`ясовано, що сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Окрім того, позивач має малолітню дитину доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого 15 березня 2015 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, копія якого міститься в матеріалах справи.

Судом встановлено, що судовим наказом № 199/2283/22, виданим 12 липня 2022 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи стягнення з 12 травня 2022 року, і до досягнення дитиною повноліття. Зазначений судовий наказ перебуває на примусовому виконанні (виконавче провадження № 69451998) у Індустріальному відділі державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), що підтверджується наявною в матеріалах справи копією постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 20 липня 2022 року.

Також судом вставлено, що судовим наказом № 202/15981/23, виданим 06 жовтня 2023 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська, який також перебуває на примусовому виконанні (виконавче провадження № 69451998) у Індустріальному відділі державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 18 серпня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Дані обставини підтверджуються постановою державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 19 жовтня 2023 року, копія якої міститься в матеріалах справи.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу (далі СК) України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі N 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився матеріальний стан. При цьому вказував на обставину зміни матеріального стану, оскільки у нього є ще одна дитина. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави вважати, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, незалежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі аналізу вищезазначених норм права суд доходить висновку, що позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану.

На підставі вищевикладеного, суд доходить висновку, що зміна сімейного стану позивача, а саме наявність іншої дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Таким чином, позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, у тому числі у зв`язку з наявністю дитини від іншого шлюбу. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Суд звертає увагу на те, що згідно із судовим наказом № 199/2283/22, виданим 12 липня 2022 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_7 ,розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення без підтвердження погіршення матеріального становища позивача, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини сина ОСОБА_4 та суперечитиме його інтересам.

Враховуючи, що позивач є працездатною особою, має нормальний стан здоров`я, та повинен виконувати свій батьківський обов`язок з утримання дітей, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, а підстави для задоволення позовних вимог про зменшення розміру аліментів відсутні.

Згідно вимог ст. 141 ЦПК України відповідно до результату розгляду справи суд вважає за доцільне судові витрати позивача віднести за його рахунок

Керуючись ст. ст. 10, 81, 209, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 141, 150, 180, 181, 184, 192 СК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів- відмовити.

Судові витрати позивача у вигляді судового збору віднести за його рахунок.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги.

Суддя В.В. Руденко