Справа №639/1957/23
Провадження №2/639/146/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 року

Жовтневий районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Рубіжного С.О.,

за участю секретаря Чубенко О.С.,

позивача (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 ,

відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_2 ,

представника позивача (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_3 ,

представника відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

01.05.2023 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась ОСОБА_5 , в особі свого представника ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. В позовній заяві просить визнати за позивачем право власності на частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 14 березня 2009 року клала шлюб з ОСОБА_2 .. За час шлюбу у сторін народилась дитина ОСОБА_6 . Під час шлюбу сторонами було набуте спільне майно квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 41,9 кв.м. купівля квартири здійсненна за спільні кошти подружжя. За згодою сторін квартиру було зареєстровано за позивачем.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкоа від 26 жовтня 2022 року шлюб розірвано.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 02.05.2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня отримання копії даної ухвали.

На виконання ухвали суду від 02.05.2023 року позивачем вказані недоліки позовної заяви були усунуті.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Хароква від 09 травня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити загальне позовне провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.

05 червня 2023 року представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Індутний-Шматьком С.М. через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву. В якому відповідач позовні вимоги не визнав та просить відмовити в задоволенні позову.

Крім того подав зустрічну позовну заяву, заявивши вимогу про визнання за ним право власності на частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 14 березня 2009 року сторони уклали шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилась дитина ОСОБА_6 . Під час шлюбу сторонами була набута квартира, за спільною згодою право власності на майно було зареєстровано за ОСОБА_1 , проте в первісній позовній заяві ОСОБА_1 не зазначила обставин набуття квартири, які мають істотне значення.

08.05.2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 (матір) укладено Спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Шеметовою О.В., зареєстрований в реєстрі за № 696.08.05.2014 року. На виконання умов Спадкового договору від 08.05.2014 року № 696 ОСОБА_2 загалом було перераховано на рахунок ОСОБА_7 11 платежів на загальну суму 5807,92 грн. 15.02.2016 року ПН ХМНО Шеметовою О.В. на підставі Спадкового договору від 08.05.2014 року № 696 та Свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 , за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . 22.04.2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено Договір, яким визначено, що кожному з них належить по 1/2 частці квартири АДРЕСА_3 , яка складається з однієї кімнати і має житлову площу 16,8 кв.м., загальну площу 31,9 кв.м., що була набута у спільну сумісну власність подружжя за час перебування у шлюбі за рахунок спільних коштів та право власності на яку було оформлено на ОСОБА_2 ..

22.04.2016 року за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_2 , за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

17.07.2020 року між ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_8 укладено Договір купівлі-продажу, відповідно до якого продавці ОСОБА_2 та ОСОБА_1 передали, а покупець ОСОБА_9 прийняла у власність квартиру АДРЕСА_3 , яка складається з однієї кімнати і має житлову площу 16,8 кв.м., загальну площу 31,9 кв.м. та на момент відчуження належала ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які є подружжям, на праві спільної часткової власності, оскільки була набута у період шлюбу на спільні кошти у спільну часткову власність у рівних частках, тобто по 1/2 частці кожному. Ціна продажу була встановлена у розмірі 567 000 грн.

04.08.2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_10 , ОСОБА_11 укладено Договір купівлі-продажу, як вбачається Договору купівлі-продажу продавці ОСОБА_10 та ОСОБА_11 передали, а покупець ОСОБА_1 прийняла у власність квартиру АДРЕСА_4 , яка складається з двох жилих кімнат, загальною площею 41,9 кв.м, житловою площею 27,4 кв.м., оціночна (ринкова) вартість предмету договору встановлена у розмірі 496 588 грн..

04.08.2020 року на підставі Договору купівлі-продажу від 04.08.2020 року № 859 за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на спірну квартиру.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 07 червня 2023 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя - до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. Призначено підготовче судове засідання.

16 червня 2023 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 подав відзив на зустрічну позовну заяву. В якому останній просить задовольнити первісний позов у повному обсязі, у задоволені зустрічних позовних вимог відмовити з огляду на повну їх тотожність первісним позовним вимогам.

Ухвалою суду від 16 серпня 2023 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

Призначено справу до судового розгляду.

Позивач (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримали первісний позов, просили задовольнити в повному обсязі, проти зустрічного позову заперечували, посилаючись на його тотожність первісним вимогам та надали пояснення аналогічні викладеним у позові та відзиві. Підставою звернення до суду слугувало відсутність домовленості з відповідачем шодо поділа майна в досудовому порядку. З метою недопущення пропуску строку позовної давності та можливості реалізації права власності, звернулась за захистом права на частку у майні подружжя.

Відповідач (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_2 та його представник Індутний- ОСОБА_12 заперечували проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , посилаючись на те, що право власності на спірну квартиру вже зареєстровано за позивачем, просили задовольнити зустрічний позов, визнати за ОСОБА_2 у порядку поділу спільного майна подружжя право власності на частку квартири, загальною площею 41,9 кв.м., житловою площею 27,4 кв.м., що складається з двох жилих кімнат, за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначивши, що також звертався до ОСОБА_1 з пропозицією здійснити поділ майна подружжя у позасудовому порядку, але згоди не дійшли.

Суд, вислухавши учасників справи, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 14 березня 2009 року. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 жовтня 2022 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с. 11-12).

Згідно з ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, що до якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

08.05.2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 укладено Спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Шеметовою О.В., зареєстрований в реєстрі за № 696. Відповідно до п. 10 договору дружина набувача, ОСОБА_1 , надала свою згоду на придбання її чоловіком, ОСОБА_2 , квартири, яка є предметом цього договору, в їх спільну сумісну власність як подружжя, на зазначених в цьому договорі умовах шляхом подання заяви, справжність підпису на якій засвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Шеметовою О.В. 08.05.2014 року за реєстровим № 695 (а.с.49-50).

Відповідно до копії договору від 22.04.2016 року укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Шеметовою О.В., зареєстрований в реєстрі за № 787, визначено, що кожному з них належить по 1/2 частці квартири АДРЕСА_3 , яка складається з однієї кімнати і має житлову площу 16,8 кв.м., загальну площу 31,9 кв.м., що була набута у спільну сумісну власність подружжя за час перебування у шлюбі за рахунок спільних коштів та право власності на яку було оформлено на ОСОБА_2 (а.с. 44-46).

Відповідно до копії договору купівлі - продажу від 17.07.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Глуховцевою Н.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1586, вбачається, що продавці ОСОБА_2 та ОСОБА_1 передали, а покупець ОСОБА_9 прийняла у власність квартиру АДРЕСА_3 , яка складається з однієї кімнати і має житлову площу 16,8 кв.м., загальну площу 31,9 кв.м. та на момент відчуження належала ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які є подружжям, на праві спільної часткової власності, оскільки була набута у період шлюбу на спільні кошти у спільну часткову власність у рівних частках, тобто по 1/2 частці кожному (а.с. 43-44).

Зазначені обставини, ОСОБА_2 просив врахувати їх при розгляді справи, при цьому не оспорював розмір частки або презумпцію спільного майна подружжя.

Відповідно до копії Договору купівлі-продажу від 04.08.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Шеметовою О.В., зареєстрований в реєстрі за № 859, продавці ОСОБА_10 та ОСОБА_11 передали, а покупець ОСОБА_1 прийняла у власність квартиру АДРЕСА_4 , яка складається з двох жилих кімнат, загальною площею 41,9 кв.м, житловою площею 27,4 кв.м. На момент укладення договору ОСОБА_1 перебуває в шлюбі з ОСОБА_2 , тож предмет договору купується за його згодою за ціною та умовами на свій розсуд, про що він склав заяву, справжність підпису на якій засвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Шеметовою О.В. 04.08.2020 року за реєстровим № 858 (а.с. 40-41).

Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, крім того, право приватної власності є непорушним.

Відповідно до частини першої статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

У статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України.

Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц.

Отже, за змістом чинного законодавства та судової практики, набуття майна за час шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя, яка не потребує доказування та не потребує встановлення інших обставин, крім набуття майна за час шлюбу, та існує поки не спростована. У разі коли презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя не спростовано за відсутності належних доказів того, що майно придбане за особисті кошти одного з подружжя, таке майно вважається спільною сумісною власністю та підлягає поділу, при цьому частки чоловіка та дружини у майні є рівними.

Якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя.

Стосовно доводів та заперечень сторін щодо заявлених вимог, суд враховує вимоги первісного позову, за якими позивачка просила визнати за нею права власності на частку квартири, обґрунтовуючи своєчасним захистом свого права на спільне майно та відсутність домовленості з відповідачем.

В силу ч.1 ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Оскільки власність майна подружжя презумується, незалежно від реєстрації за одним із подружжя, ОСОБА_1 не позбавлена права звернення до суду за захистом свого права, на підставі чого вимоги за первісним позовом підлягають задоволенню.

Згідно п.п.1,9 ч.1 ст. 27 ЗУ Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі:

укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва або майбутній об`єкт нерухомості, речові права на які підлягають державній реєстрації, чи його дубліката;

судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості;

Враховуючи відсутність домовленості сторін щодо поділу майна в позасудовому порядку, відсутність в первісному позові вимог щодо реєстрації права власності за відповідачем, зустрічні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню, що відповідно до закону є підставою для державної реєстрації права власності за останнім.

Відповідно до ч.1 ,2 ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

В судовому засіданні сторонами усно заявлено, що докази понесених витрат будуть надані в строк, визначений законодавством.

На підставі чого, суд вважає необхідним призначити судове засідання для вирішення питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст. ст. 10-13,17, 158, 204-206, 246, 258-259, 263-265, 270 ЦПК України, ст. ст. 16, 321, 328, 367-369 ЦК України, ст. 60, 61, 63, 71 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та зустрічний позовОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя задовольнити.

В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на частку квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 41,9 кв.м, житловою площею 27,4 кв.м..

В порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_2 право власності на частку квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 41,9 кв.м, житловою площею 27,4 кв.м..

Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 13 год. 45 хв. на 12 лютого 2024 року в приміщенні Жовтневого районного суду м. Харкова, каб.7.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання як АДРЕСА_5 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 01.02.2024.

Суддя С.О. Рубіжний