Єдиний унікальний номер 142/42/24
Номер провадження 2/142/147/24
У Х В А Л А

(про залишення позову без руху)

26 січня 2024 року смт. Піщанка

Суддя Піщанського районного суду Вінницької області Нестерук В.В., отримавши позовну заяву ОСОБА_1 , яка зареєстрована в АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 , до Піщанської селищної ради Вінницької області, що знаходиться в смт. Піщанка Тульчинського району Вінницької області, вул. Центральна, 36, про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на майно внаслідок спадкування, з доданими до неї матеріалами, -

В С Т А Н О В И В:

23 січня 2024 року до Піщанського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Піщанської селищної ради Вінницької області про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на майно внаслідок спадкування, в якій позивач просить суд встановити факт прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , її дочкою ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 право на земельну ділянку, площею 2,95 умовних кадастрових гектара на території Рудницької сільської ради у КСП ім. Шевченка с. Рудницьке, яка належала спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ВН №0149909 виданий згідно розпорядження Піщанської районної державної адміністрації №257 від 03.12.1996 р.

Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 . Померлий є батьком ОСОБА_1 . Відповідно до довідки Держгеокадастру за громадянином ОСОБА_2 рахується земельна частка (пай) на території Рудницької сільської ради у КСП ім. Шевченка с. Рудницьке, площею 2,95 га., в умовних кадастрових гектарах, вартістю 8755 грн., відповідно до сертифіката серії ВН№0149909 виданого згідно розпорядження Піщанської районної державної адміністрації №257 від 03.12.1996 року. Зазначає, що на момент смерті померлий проживав за адресою АДРЕСА_3 , що підтверджується довідкою Рудницької сільської ради від 13.05.2019 року №02-14/195, Відповідно до довідки Рудницької сільської ради померлий ОСОБА_2 дійсно проживав спільно з дочкою ОСОБА_1 з 1993 року по день смерті. Вказує, що оскільки ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України на вказані правовідносини поширюється дія ЦК УРСР в редакції 1963 року. ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , являвся батьком Позивача, і відповідно до ст. 529 ЦК УРСР Позивач є спадкоємцем першої черги на його майно. Позивач фактично вступила в управління та володіння спадковим майном після смерті батька, так як Померлий який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно проживав спільно з дочкою ОСОБА_1 , з 1993 року по день смерті, що підтверджується довідкою Рудницької сільської ради від 13.05.2019 року №02-14/194. Крім того, до Позивача перейшли всі речі домашнього вжитку померлого, Позивач розібрала та продала на будівельні матеріали будинок Померлого. При цьому, Позивач не звертався до нотаріуса з відповідною заявою про видачу свідоцтва на спадщину так як на момент смерті батька, Позивачу не було відомо, що останній має право на земельну частку (пай) на території Рудницької сільської ради у КСП ім, Шевченка с. Рудницьке, площею 2,95 га., в умовних кадастрових гектарах. На момент проведення розпаювання земель батько Позивача, хворів, тому навіть сертифікат на право на земельну частку (пай) не отримував. Позивач в с. Рудницьке давно не проживає та дізналася про існування в батька права на земельну ділянку (пай) нещодавно, однак, знайти сертифікат серії ВН №0149909 який підтверджує право на згадану земельну ділянку Позивач не змогла. Вказує, що реалізувати своє законне право спадкування на спадкове майно в позасудовому порядку Позивач не може, так як відсутній оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ВН №0149909, в зв`язку з його втратою. Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, тому це питання може бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування. Також вказує, що відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.05.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 січня 2024 року дану позовну заяву було передано для розгляду судді Нестеруку В.В.

Ознайомившись з позовною заявою та долученими до неї документами, суд приходить до висновку, що вказана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України з наступних підстав.

У відповідності до частини 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Так, зокрема, відповідно до вимог п.п. 4, 5, 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви. В ч. 6 ст. 175 ЦПК України також визначено, що у позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Відповідно до ч. 5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позовна заява ОСОБА_1 вказаним вимогам не відповідає з огляду на наступне.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Справа позовного провадження характеризується наявністю двох сторін з протилежними інтересами і спірністю їх майнових та особистих немайнових правовідносин, які передаються на розгляд суду.

Отже, передумовою звернення до суду в порядку позовного провадження є наявність спірних правовідносин та необхідність захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, здійснення, яких є неможливим без судового втручання.

Зі змісту позовної заяви слідує, що відповідачем в позовній заяві зазначено Піщанську селищну раду Вінницької області, однак зі змісту позовної заяви та долучених до неї документів вбачається, що доказів на підтвердження наявності спору саме між даними сторонами в частині визнання права власності на нерухоме майно в порушення вимог ч. 5 ст.177 ЦПК України позивачем не надано, та не зазначено які права та інтереси позивача порушено саме Піщанською селищною радою, яка зазначена як відповідач.

Крім того, відповідно до положень п. 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 при розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини у випадку, якщо спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року або ж спадкодавець проживав в іншій державі, спадкоємець є іноземним громадянином та проживає в іншій державі, а спадкове майно знаходиться на території України. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Слід звернути увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Крім того, вирішуючи питання про те, чи підлягають розгляду судом справи про право на спадкування без попереднього звернення особи до нотаріальної контори для оформлення права на спадщину та відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, судам потрібно враховувати наступне.

Главою 86 ЦК, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України "Про нотаріат", підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику в справах про спадкування".

Отже, у разі якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викледної у постанові Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 травня 2021 року справа № 339/369/18, провадження № 61-18714св19, Порядок оформлення права на спадщину встановлений главою 89 ЦК України, Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами та являє собою визначену законодавством сукупність функцій, притаманну юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів.

Верховний Суд врахував, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, якщо відсутність умов для одержання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові.

Відповідно до положень п.1 Глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року Нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії у випадках, передбачених Законом. Нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Враховуючи викладене, суд, відповідно до ст.185 ЦПК України, вважає, що позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків для приведення позовної заяви у відповідність до вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України, а саме викладення обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги саме до Піщанської селищної ради Вінницької області та підтвердити відсутність умов для одержання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Якщо позивач у встановлений строк відповідно до ухвали суду не виконає зазначені вимоги, то на підставі ч.3 ст.185 ЦПК України заява буде вважатися неподаною і буде повернута.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 258-260 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Піщанської селищної ради Вінницької області про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності на майно внаслідок спадкування, залишити без руху.

Запропонувати позивачу усунути недоліки, про які вказано в ухвалі суду, у строк не пізніше 10 днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у випадку неусунення зазначених в ухвалі недоліків позовна заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню.

Копію ухвали направити позивачу в строки, передбачені ст. 272 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: