КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024року місто Київ

Справа № 753/10147/21

Апеляційне провадження № 22-ц/824/1792/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Судді-доповідача Желепи О. В.

суддів: Мазурик О. Ф., Немировської О. В.

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 18 вересня 2023 року (ухвалене у складі судді Заставенко М. О., повне судове рішення складено 03 жовтня 2023 року)

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_3 у травні 2021 року звернулась до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 , в якому з урахуванням заяви про збільшення позовнихвимог просила:

- виділити у власність ОСОБА_2 в порядку поділу майна легковий автомобіль SKODA OKTAVIA A5 Elegance, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , тип кузова хетчбек-В, сірого кольору;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 вартість 1/2 частки легкового автомобіля SKODA OKTAVIA A5 Elegance, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , у розмірі 188 023 грн 94 к.;

- вирішити питання щодо стягнення судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що позивач та відповідач перебували в шлюбі з 20.09.2011 по 20.12.2019. За час шлюбу у 2012 році подружжя придбало легковий автомобіль «SKODA OKTAVIA», 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , сірого кольору, за 219 560 грн на підставі договору купівлі-продажу автомобіля № 12-921 від 19.03.2012. Даний автомобіль зареєстрований на ім`я відповідача та перебуває у його володінні та користуванні, тому позивач просить залишити вказаний автомобіль у власності відповідача, а на її користь стягнути 1/2 його вартості.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 18 вересня 2023 року позов задоволено.

Виділено у приватну власність ОСОБА_2 в порядку поділу майна подружжя автомобіль Skoda Octavia, 2012 р.в., д.н.з НОМЕР_1 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 вартість 1/2 частини автомобіля Skoda Octavia, 2012 р.в., д.н.з НОМЕР_1 , у розмірі 188 023 грн 94 к., судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1 880 грн 30 к. та проведення експертизи у розмірі 5 000 грн, а всього 194 904 грн 24 к.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 02 листопада 2023 року направив на адресу Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Дарницького районного суду міста Києва від 18 вересня 2023 року в частині в якій з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто 188 023 грн 94 к. вартості 1/2 частини автомобіля SkodaOctavia, 2012 р.в., д.н.з НОМЕР_1 , та ухвалити нове рішення, яким задовольнити частково позовні вимоги та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 81 776 грн 50 к. вартості 1/2 автомобіля SkodaOctavia, 2012 р.в., д.н.з НОМЕР_1 , в решті позову в частині стягнення грошових коштів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 - відмовити; в іншій частині рішення Дарницького районного суду міста Києва від 18 вересня 2023 року залишити без змін.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що висновки суду є помилковими, а оскаржуване рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Посилається на те, що Висновок експерта № 42 від 25.05.2023 року, який враховано судом як єдиний належний, допустимий та достатній доказ визначення вартості автомобіля - не мав прийматись судом до уваги, оскільки такий висновок виконано із порушенням вимог законодавства.

Вказує, що ТОВ «Українська експертна компанія» не мала права проводити судову експертизу, оскільки не є суб`єктом судово-експертної діяльності.

Крім того, судом було доручено проведення експертизи юридичній особі приватного права, а не конкретному експерту, тому ОСОБА_4 отримавши ухвалу суду та матеріали цивільної справи не мав приймати їх до виконання. Будь-яких доказів, що підтверджують доручення керівника установи, якій було доручено проведення експертизи, на виконання судовим експертом Бородіним А. В. експертного дослідження, матеріали справи не містять.

Зазначає, що сам висновок складено з порушенням вимог Інструкцій та Методик, а також з порушенням строків встановлених для надання висновку.

Посилається на те, що експерта ОСОБА_4 притягнено до дисциплінарної відповідальності за вчинені ним порушення при складанні Висновку № 42 від 25.05.2023 року.

Також в апеляційній скарзі скаржник висловлює свої заперечення проти ухвал суду першої інстанції щодо задоволення клопотання позивача щодо переходу розгляду справи в порядку загального позовного провадження та призначення підготовчого засідання у справі, а також відмови у задоволені клопотання відповідача щодо долучення до матеріалів справи Висновку експерта № 02/10 від 31.10.2022 р. ОСОБА_5 .

Вказує, що судом першої інстанції вже було відмовлено позивачу у задоволені клопотання щодо призначення підготовчого засідання у справі, тому повторне звернення з таким клопотанням є зловживанням процесуальними правами. Крім того, задовольнивши клопотання позивача суд діяв поза межами своїх процесуальних повноважень та штучно створив позивачу процесуальні підстави для подання заяви про збільшення позовних вимог.

Зазначає, що суд відмовивши відповідачу у задоволені клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, вже на стадії підготовчого засідання, порушив принцип змагальності, тим самим позбавив відповідача права доводити свої заперечення належними доказами.

Також в апеляційній скарзі відповідач просить долучити нові докази, які не були подані до суду першої інстанції, а саме копію супровідного листа від 28.09.2023 року Міністерства юстиції України, копію рішення № 2 дисциплінарної палати Центральної експертно-кваліфікованої комісії при Міністерстві юстиції України від 07.09.2023 року, копію відповіді ТОВ «Автоцентр Київ» від 07.08.2023 р. вих. № 1/295, копію висновку експерта № 02/10 від 31.10.2022 р.

Як на поважність причин неподання вказаних доказів до суду першої інстанції вказує, що рішення дисциплінарної палати Центральної експертно-кваліфікованої комісії при Міністерстві юстиції України на час розгляду справи не перебувало в розпорядженні відповідача, оскільки не було йому вручено до 28.09.2023 року, що підтверджується відповідним листом.

Вказує, що відповідь ТОВ «Автоцентр Київ» від 07.08.2023 р. отримана відповідачем лише 20.09.2023 року.

Щодо приєднання Висновку вказує, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено в його долучені.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 09 листопада 2023 року відкрито провадження у даній справі та надано учасникам справи 5-ти денний строк з моменту отримання ухвали для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

20 листопада 2023 року ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_3 подав безпосередньо до Київського апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У відзиві вказує, що відповідач в апеляційній скарзі вдається до іншої ніж суд оцінки доказів по даній справі, тим самим перебираючи на себе функції суду. Крім того доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими.

Зазначає, що питання, щодо повноважень установи якій було доручено провести експертизу та повноваженням експерта, вже розглядались судом апеляційної інстанції при оскаржені ухвали про призначення експертизи, та апеляційним судом надана оцінка таким доводам.

Вказує, що експерт ОСОБА_4 допитувався судом та пояснював чим керувався при складанні висновку, вказані обставини були досліджені судом.

Щодо притягнення експерта до дисциплінарної відповідальності, то дисциплінарною палатою не висловлено жодного зауваження щодо змісту висновку. Крім того відповідач під час розгляду справи в суді першої інстанції не повідомляв суд, що звернувся зі скаргою на дії судового експерта.

Зазначає, що надуманими є доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального законодавства.

Посилається на те, що відповідачем не надано до суду жодного належного та допустимого доказу відносно того, що визначена експертом ринкова вартість спірного автомобіля є помилковою.

Також у відзиві висловлені заперечення сторони позивача щодо долучення нових доказів до матеріалів справи, оскільки станом на момент розгляду справи у суді першої інстанції та ухвалення оскаржуваного рішення відповідачу було відомо, що його адвокатом подано відповідний адвокатський запит до ТОВ «Автоцентр Київ» та подано скаргу на дії експерта, разом з тим про такі обставини не було повідомлено суд першої інстанції.

Щодо приєднання висновку експерта зазначає, що відповідач протягом восьми місяців, під час яких у нього був наявний висновок експерта, не надав такий висновок до суду першої інстанції та не направив стороні позивача.

Відповідно до ч. 1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються апеляційним судом лише у винятковихвипадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд дослідивши підстави на які посилається відповідач, як на поважність та неможливість надати долучені до апеляційної скарги докази до суду першої інстанції, вважає, що такі доводи є безпідставними з огляду на наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що під час розгляду справи в суді першої інстанції ні відповідачем, ні його представником не повідомлялось про здійснення 13.06.2023 року відповідного адвокатського запиту до ТОВ «Автоцентр Київ» з метою отримання інформації щодо комплектації спірного автомобіля та очікування відповіді на вказаний запит. Обставин, що перешкодили вчинити такі дії, в апеляційній скарзі не наведено.

Щодо прийняття апеляційним судом копії супровідного листа від 28.09.2023 року Міністерства юстиції України та копії рішення № 2 дисциплінарної палати Центральної експертно-кваліфікованої комісії при Міністерстві юстиції України від 07.09.2023 року, колегія суддів також керується тим, що саме відповідачем подано скаргу на дії експерта, разом з тим ні відповідач ні його представник не повідомили суд про такі обставини, та не вказали про порушення дисциплінарного провадження.

Також апеляційний суд не вбачає підстав для долучення до матеріалів справи висновку експерта № 02/10 від 31.10.2022 р. ОСОБА_5 , оскільки відповідач хоч і посилається на вказаний висновок в апеляційній скарзі, разом з тим відповідач просить стягнути вартість 1/2 частини автомобіля не за вартістю визначеною у наданому ним висновку, а за вартістю вказаною у Звіті про визначення ринкової вартості КТЗ № 73/21 від 21.07.2021.

Таким чином апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про приєднання нових доказів до матеріалів справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності.

Оскільки сторони не домовилися про поділ майна за взаємною згодою, що передбачено частиною 2 цієї статті, даний спір повинен вирішуватися судом.

Способи та порядок поділу майна подружжя визначені статтею 71 цього Кодексу, згідно приписів якої майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі, а неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції вважав встановленим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб 20.09.2011 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис 1687 (а.с.7).

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва у справі № 753/16856/19 від 20.12.2019 шлюб між сторонами було розірвано (а.с.9).

У період шлюбу 25.09.2012 сторонами, на підставі договору № 12-921 від 19.09.2012, було придбано автомобіль «SKODA OKTAVIA», 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , який було зареєстровано за ОСОБА_2 (а.с.10,12,14-17).

Сторони визнають, що з вересня 2019 року автомобіль перебуває у одноособовому користуванні та володінні відповідача.

Сторонами не оспорюється факт придбання спірного автомобіля, який є неподільною річчю під час шлюбу.

Скаржником оскаржується рішення Дарницького районного суду міста Києва від 18 вересня 2023 року лише в частині розміру компенсації 1/2 вартості автомобіля, яку має сплатити відповідач на користь позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Представником відповідача для встановлення вартості автомобіля «SKODA OKTAVIA», 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 на час розгляду справи надано Звіт про визначення ринкової вартості КТЗ за № 73/21 від 21.07.2021, в якому зазначено, що вартість колісного транспортного засобу становить 196 263,59 грн з ПДВ.

Враховуючи те, що позивачем заперечувалася вартість спірного автомобіля заявлена стороною відповідача, судом у справі було призначено судову автотоварознавчу експертизу з метою визначення вартості автомобіля станом на час розгляду справи про поділ спільного сумісного майна подружжя.

Відповідно до Висновку експерта № 42, ринкова вартість автомобіля «SKODA OKTAVIA», 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , на час проведення експертизи, станом на 06.10.2022 складає 376 047,89 грн. з врахуванням ПДВ 20% та інших загально державних податків і зборів (обов`язкових платежів).

Задовольняючи позов та визначаючи розмір вартості 1/2 частини спірного автомобіля, суд першої інстанції керувався тим, що за результатами Висновку експерта № 42, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 188 023,94 грн, що становить 1/2 частину від загальної вартості автомобіля.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що вказаний висновок є належним доказом у даній справі. Суд дослідивши Висновок експерта № 42 встановив, що за формою та змістом він відповідає положенням процесуального закону та вимогам Методики. Висновок експерта складений з урахуванням технічних, технологічних характеристик автомобіля, його технічного стану на підставі відповідної технічної, довідкової, облікової документації та обстеження, встановлених під час огляду автомобіля, проведеного у присутності відповідача та представників сторін.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених частини 1 статті 81 ЦПКУкраїни.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 ЦПК України).

У частині 2 статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною 1 статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, при з`ясуванні, якими доказами кожна сторона буде обґрунтовувати свої доводи чи заперечення щодо невизнаних обставин, суд повинен виходити з принципу змагальності цивільного процесу, за яким кожна сторона несе обов`язки щодо збирання доказів і доказування тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, якщо інше не встановлено процесуальним законом.

У частині другій статті 89 ЦПК України встановлено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Позивач для підтвердження заявлених нею позовних вимог просила суд призначити у справі авто-товарознавчу експертизу.

За результатами проведеної судової експертизи встановлено, що ринкова вартість автомобіля складає 376 047,89 грн. з врахуванням ПДВ 20% та інших загально державних податків і зборів (обов`язкових платежів).

Відповідач заперечуючи проти зазначеного позивачем розміру позовних вимог надав до суду Звіт про визначення ринкової вартості КТЗ № 73/21 від 21.07.2021 р.

Однак, звіт про визначення ринкової вартості КТЗ № 73/21 від 21.07.2021 р., на який посилається відповідач, не є належним та допустимим доказом у розумінні ЦПК України, оскільки не містить попередження суб`єкта оціночної діяльності про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку, та не вказано, що такий звіт складено саме для подання до суду, що передбачено пунктом 5 статті 106 ЦПК України.

Крім того в п. 3.1 Звіту вказано, що висновки оцінювача щодо вартості об`єктів та розміру збитку дійсні лише на дату оцінки (21.07.2021 р.). Оцінювач не бере на себе ніякої відповідальності за зміну економічних, юридичних та інших факторів, які можуть виникнути після цієї дати та вплинути на ринкову ситуацію, а відповідно і на отримані результати.

Відповідачем належними та допустими доказами не спростовано, що висновок експерта № 42 від 25.05.2023 року є помилковим, складений на підставі недостовірної інформації та з порушенням вимог Методики , а тому враховуючи принципи змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства, такі доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Апеляційний суд не приймає доводи апеляційної скарги про те, що при визначені ринкової вартості експертом враховано ПДВ, оскільки сам відповідач просить суд врахувати ринкову вартість спірного автомобіля на підставі Звіту про визначення ринкової вартості КТЗ № 73/21 від 21.07.2021 р., який містить врахування оцінювачем визначення ринкової вартості спірного автомобіля з ПДВ.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо проведення експертизи неналежною установою та експертом, з огляду на наступне.

Відповідач не погоджуючись з ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 24.11.2021 року про проведення експертизи звертався до Київського апеляційного суду з апеляційною скаргою, та як на підставу для скасування посилався на те, що проведення експертизи доручено неналежній установі.

Київським апеляційним судом у постанові від 20 липня 2022 року апеляційний суд вже надавав належну оцінку таким доводам та відхилив їх як не обґрунтовані.

Колегія суддів погоджується, що ТОВ «Українська експертна компанія» мала право на проведення авто-товарознавчої експертизи.

Так ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» визначено, що судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, їх територіальні філії, експертні установи комунальної форми власності, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом.

В матеріалах справи міститься лист директора ТОВ «Українська експертна компанія» вих. № 162/01-22 від 10 січня 2022 року,відповідно до якого в штаті ТОВ «Українська експертна компанія» є судовий експерт за напрямом 12.2 - «Визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу», а саме, ОСОБА_4 , якому рішенням Центральної експертно-кваліфікаційної комісії Міністерства юстиції України підтверджено кваліфікацію судового експерта за вказаним напрямом (а.с.114).

З Реєстру атестованих судових експертів Міністерства юстиції України, які перебувають у відкритому публічному доступі та досліджувалися судами, вбачається, що ОСОБА_4 є діючим судовим експертом і його посвідчення дійсне до 15 червня 2024 року.

Таким чином доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними та необґрунтованими.

Посилання на те, що в матеріалах справи відсутні докази доручення керівника експертної установи на проведення експертизи саме ОСОБА_4 , не заслуговують на увагу. Такі доручення є внутрішніми документами установи, та закон не вимагає приєднання таких документів до наданих експертами висновків.

Доводи апеляційної скарги про притягнення судового експерта ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог законодавства при складанні Висновку № 42 від 25.05.2023 р. - не приймаються колегією суддів. Такі обставини не були розглянуті та відомі при ухвалені оскаржуваного рішення, крім того Дисциплінарна палата не мала зауважень щодо змісту та результатів експертного висновку.

Не вбачає апеляційний суд порушення судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки суд першої інстанції вирішуючи питання щодо переходу розгляду справи від спрощеного до загального позовного, врахував конкретні обставини справи та вимоги, що заявлені позивачем.

Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 376 ЦПК Ураїни порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Таким чином Закон не передбачає підстави для скасування рішення, якщо справа розглянута за правилами загального позовного провадження, а не спрощеного позовного провадження.

Також на думку апеляційного суду, судом першої інстанції обґрунтовано прийнято до розгляду заяву про збільшення позовних вимог, оскільки її подання було обумовлено визначенням судовим експертом вартості спірного майна .

Апеляційний суд враховує, що з вересня 2019 року автомобіль перебуває у одноосібному користуванні та володінні відповідача, а тому позивач об`єктивно була позбавлена можливості провести за власною ініціативою експертизу до подання позовної заяви.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови у задоволені клопотання відповідача від 05.07.2023 року про приєднання до матеріалів справи Висновку експерта № 02/10 від 31.10.2022 р. ОСОБА_5 , оскільки відповідач не був позбавлений можливості подати такий доказ в установлені строки.

Збільшення вартості транспортного засобу з 2019 року до 2023 року в тому числі обумовлено інфляційними процесами в державі. Відповідач в даній справі мав право та можливість відшкодувати своїй дружині половину вартості транспортного засобу, який перебував в його одноосібному володінні іще в 2019 році і відповідно не ніс би за таких обставин тягар зміни курсу валют та інфляційних процесів.

Відповідач в апеляційній скарзі просить стягувати з нього компенсацію за висновком оцінювача 2021 року, при цьому не враховує, що вартість грошової компенсації має визначатись на час здійснення поділу майна судом, а не на час звернення з відповідним позовом. Стягнення компенсації за висновком 2021 року не буде відповідати ні вимогам закону ні засадам розумності та справедливості, які суд також має застосовувати при вирішенні даного спору.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний суд встановив, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, то розподіл судових витрат у вигляді сплаченого відповідачем судового збору відповідно до вимог статей 141, 382 ЦПК України не проводиться.

У зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367,368, 374,375, 381-384, 389 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 18 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 18 січня 2024 року.

Суддя - доповідач О. В. Желепа

Судді О. Ф. Мазурик

О. В. Немировська