КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/824/167/2024 Доповідач у суді ІІ інстанції Голуб С.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Голуб С.А.,

суддів: Писаної Т.О., Таргоній Д.О.,

за участю секретаря судового засідання - Череп Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за заявою представника ОСОБА_1 - адвоката Правдюка Віталія Михайловича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Громадської організації «Дубовий Гай» про встановлення земельного сервітуту,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 в особі свого представника - адвоката Правдюка В.М. звернувся до суду з позовом до Громадської організації «Дубовий Гай» (далі - ГО «Дубовий Гай») про встановлення земельного сервітуту.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 22 травня 2023 року позовні вимоги задоволено.

Встановлено ОСОБА_1 постійний, безоплатний земельний сервітут частини земельної ділянки з кадастровим номером :85:625:0050, яка на праві власності належить ГО «Дубовий Гай», площею 0,0052 га, розміром 3,5 м на 14,7 м на право проходу та проїзду транспортним засобом, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв`язку, трубопроводів водопостачання та водовідведення з АДРЕСА_1 до земельної ділянки з кадастровим номером :85:625:0038, загальною площею 0,1 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_1 .

Межі координат та конфігурація земельного сервітуту:

1 60884,21 15700,23 14,78

2 60894,46 15710,94 3,54

3 60891,74 15713,22 14,77

4 60881,52 15702,55 3,54

Стягнуто з ГО «Дубовий Гай» на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн.

Додатковим рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 01 червня 2023 рокустягнуто з ГО «Дубовий Гай» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 25 000,00 грн та витрати за проведення експертизи у розмірі 26 084,72 грн.

Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, відповідач в особі представника - адвоката Тиховського М.О. оскаржив їх в апеляційному порядку.

Постановою Київського апеляційного суду від 15 листопада 2023 року апеляційну скаргу ГО «Дубовий Гай» залишено без задоволення, а рішення Оболонського районного суду м. Києва від 22 травня 2023 року та додаткове рішення Оболонського районного суду м. Києва від 01 червня 2023 року - без змін.

17 листопада 2023 року представник позивача - адвокат Правдюк В.М. направив до апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з ГО «Дубовий Гай» на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу у розмірі 18 100,00 грн, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

В обґрунтування вимог заяви зазначив, що під час розгляду апеляційної скарги відповідача ним було заявлено про намір подати докази щодо понесених витрат на професійну правничу допомогу і такі докази долучаються до цієї заяви, яка подана протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.

Всього у зв`язку з переглядом справи № 756/16616/21 в суді апеляційної інстанції позивач поніс витрати правову допомогу на суму 18 100,00 грн, що підтверджується додатковою угодою № 3 від 25 липня 2023 року до договору про надання правничої допомоги від 25 вересня 2021 року, актом приймання наданих послуг від 16 листопада 2023 року, звітом про надані послуги за період з 26 липня по 15 листопада 2023 року.

Сума гонорару адвоката обрахована виходячи із погодинної ставки розміром 3 000,00 грн, що, на думку заявника, відповідає звичайному рівню ринкових цін на аналогічні послуги і є розумним. Також сторонами договору була погоджена фіксована сума гонорару за підготовку відзиву на апеляційну скаргу у розмірі 10 000,00 грн незалежно від кількості витраченого часу і суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

У запереченні на заяву про ухвалення додаткового рішення представник відповідача- адвокат Тиховський М.О. просить відмовити позивачу у стягненні витрат на правничу допомогу, посилаючись на те, що заявлена до стягнення сума витрат не відповідає критеріям реальності, розумності та співмірності зі складністю справи і обсягом наданих послуг та затраченим адвокатом часом на виконання відповідних робіт при розгляді справи в апеляційному суді.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідача - адвокат Букрєєв В.А.заперечував проти задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення, просив зменшити заявлений розмір витрат на правову допомогу.

Позивач та його представник - адвокат Правдюк В.М. в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином, представник надіслав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому процесі, яке було залишено без задоволення, та на підставі положень частини четвертої статті 270 ЦПК України ухвалено проводити розгляд справи за їх відсутності, оскільки неприбуття учасників справи у судове засідання не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника відповідача в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи тавимоги заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат, колегія суддів вважає, що вказану заяву слід залишити без задоволення з таких підстав.

За змістом підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України у постанові суду апеляційної інстанції має бути зазначено про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Статтею 270 ЦПК України, встановлено порядок ухвалення судом додаткового рішення у цивільній справі, відповідно до якого суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

За загальним правилом у судовому рішенні повинні бути розглянуті усі заявлені вимоги, а також вирішені всі інші, зокрема й процесуальні питання. Неповнота чи невизначеність висновків суду щодо заявлених у справі вимог, а також невирішення окремих процесуальних питань, зокрема розподілу судових витрат, є правовою підставою для ухвалення додаткового судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що 20 червня 2023 року ГО «Дубовий Гай» в особі представника - адвоката Тиховського М.О. звернулася засобами поштового зв`язку з апеляційною скаргою на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 22 травня 2023 року та додаткове рішення цього ж суду від 01 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ГО «Дубовий Гай» про встановлення земельного сервітуту.

10 серпня 2023 року ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Правдюка В.М. надіслав відзив на вказану апеляційну скаргу, в якому питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції не порушував, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс або які очікує понести у зв`язку з переглядом справи в апеляційному суді, не наводив, як і не зазначив про намір подання відповідних доказів після ухвалення судового рішення.

У межах даної справи в суді апеляційної інстанції було проведено одне судове засідання 15 листопада 2023 року, в якому були присутні позивач та його представник - адвокат Правдюк В.М., однак вони зробили заяв про розподіл судових витрат на правничу допомогу у разі залишення апеляційної скарги відповідача без задоволення та подання доказів на підтвердження таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення, що підтверджується протоколом та звукозаписом судового засідання.

За приписами частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи (частини перша, третя статті 134 ЦПК України).

Відповідно до положень частин першої, другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141-142 ЦПК України.

Згідно із частиною другою статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 міститься правовий висновок про те, що однією з основних засад (принципів) судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Метою запровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді та захиститися у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до врегулювання спору в досудовому порядку. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу; 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами: - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Можливість подання сторонами доказів у підтвердження понесених судових витрат, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу у відповідній інстанції, процесуальний закон ставить у залежність від процесуальної стадії розгляду справи у конкретній інстанції.

Зокрема, докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, відповідно подаються до закінчення судових дебатів під час перегляду справи у суді апеляційної інстанції, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення апеляцією за умови, що до закінчення судових дебатів у суді апеляційної інстанції сторона зробила про це відповідну заяву. Викладене узгоджується із правовим висновком, висловленим у постанові Верховного Суду від 08 квітня 2020 року у справі № 278/1396/19.

У пункті 53 додаткової постанови від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.

Виходячи зі змісту частини восьмої статті 141 ЦПК України, сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

Зазначене узгоджується із положенням частини першої статті 182 ЦПК України про те, що учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань при розгляді справи судом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зроблено висновок, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Вказане також узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 та від 22 листопада 2019 року у справі № 910/906/18.

Судом встановлено, що сторона позивача до закінчення розгляду справи в апеляційному порядку не повідомляла суд про намір подати відповідні докази на підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення по суті спору.

Станом на час прийняття Київським апеляційним судом постанови від 15 листопада 2023 рокув матеріалах справи були відсутні докази на підтвердження понесення ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Відповідно до частин другої та четвертої статті 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно пунктів 4, 6 частини другої статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

За змістом частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

У даному конкретному випадку виконання вимог частини восьмої статті 141 ЦПК України цілком і повністю залежало від дій та волі позивача та його представника, між якими існують певні договірні відносини.

Вищевикладене дає підстави вважати, що стороною позивача не дотримано належне виконання вимог частини восьмої статті 141 ЦПК України, що є підставою для відмови у відшкодуванні судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

За таких обставин колегія суддів вважає, що заява представника ОСОБА_1 - адвоката Правдюка В.М. про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення із ГО «Дубовий Гай» судових витрат на правничу допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, є необґрунтованоюта задоволенню не підлягає, а тому правові підстави для прийняття додаткової постанови щодо відшкодування витрат на правову допомогу відповідно до вимог статей 246, 270 ЦПК України відсутні.

Керуючись статтями 133, 134, 137, 141, 246, 270, 368, 381 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Правдюка Віталія Михайловича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Громадської організації «Дубовий Гай» про встановлення земельного сервітуту залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення до Верховного Суду виключно у випадках, передбачених у частині другій статті 389 ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25 січня 2024 року.

Головуючий С.А. Голуб

Судді: Т.О. Писана

Д.О. Таргоній