РІШЕННЯ

Іменем України

06.03.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Мартьянової С.М.

з участю секретаря судового засідання Сеньків А.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Реліквія» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

25.08.2023 позивачка звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на її користь 25772,28 грн відшкодування майнової шкоди, та 100000 грн відшкодування моральної шкоди, завданих ушкодженням здоров`я, а також стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що у приміщенні магазину «ПРОДУКТИ РЕЛІКВІЯ» в якому господарську діяльність здійснює Приватне підприємство «РЕЛІКВІЯ», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , 25.05.2023 зі позивачем трапився нещасний випадок невиробничого характеру, внаслідок якого позивач зазначала ушкодження здоров`я.

А саме - зайшовши до магазину, ОСОБА_1 спіткнулася об пошкоджений (деформований, з гострим виступаючим штирем) металевий дверний поріг, впала й вдарилась.

За таким фактом постійно діючою комісією з розслідувань нещасних випадків невиробничого характеру у м. Львові було складено акт від 04 08 2023 №1 про нещасний випадок невиробничого характеру, згідно пункту 10 якого: «Причини нещасного випадку: Порушення або недотримання норм і правил безпеки, у тому числі: вимог безпеки під час експлуатації будівель (приміщень)».

Крім того, спеціалістами Залізничної районної адміністрації, за результатами виїзду на місце події, було складено акт від 01.08.2023 проведення огляду місця травмування ОСОБА_1 у приміщенні магазину ПП «Реліквія» на АДРЕСА_1 , з фотододатками, якими зафіксовано неналежний стан утримання приміщення, в якому відповідачем здійснюється підприємницька діяльність.

Отже, щоб потрапити до торгової зали, потрібно пройти через два дверних проєми з металевими порогами.

В свою чергу, пороги є розбитими, перший з них має відсутню центральну зовнішню (зі сторони входу до магазину) частину, а з боків стирчать виступаючі металеві елементи, за які легко зачепитися. Відразу за металевою частиною порогу йде покриття з плитки, яке має невелику сходинку шириною 20 см. Наступний поріг теж має деформовані металеві частини, що стирчать, за які так само можна зачепитися ногою та впасти. При цьому, небезпечні елементи виступають більш ніж на 1 см, чого цілком достатньо для того щоб зачепитися за них при проході.

Те ж саме вбачається з інших фотознімків, які були додані до претензії відповідачу №01-11/32 від 08.06.2023, де також було проведено заміри.

Крім того, відділом поліції №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області було проведено перевірку за зверненням сина позивача - ОСОБА_2 , щодо факту її травмування, за результатами якого надано письмову відповідь від 03.08.2023 №К-182/38/01-23, якою також встановлено що працівники та керівництво магазину «Продукти-Реліквія» відмовились надати будь-яке пояснення згідно ст.63 Конституції України. Також у цій відповіді поліцією вказано на цивільно-правовий характер відносин, що склались, які сторони можуть вирішити виключно в судовому порядку.

Позивач вказує, що після падіння вона певний час не могла самостійно встати, адже вдарилася головою та плечем. Інші відвідувачі магазину допомогли позивачу підвестися та провели далі по залі, посадивши її. В цей час продавець магазину перебувала поряд та знала про ситуацію, що сталася.

Швидка допомога на місці викликана не була, співробітниками магазину допомога так само не надавалася.

На місце події, відразу після травмування, прийшов син позивача ОСОБА_2 , який може підтвердити відповідні обставини.

Наступного дня після травмування, 26.05.2023, зважаючи на ознаки перелому кістки, погане самопочуття та температуру, позивач звернулася за медичною допомогою до міського травматологічного пункту №1, де її було оглянуто, проведено рентген обстеження та скеровано на подальше лікування до міської лікарні швидкої медичної допомоги.

В цей же день позивача було госпіталізовано з діагнозом: закритий вколочений багатоуламковий перелом проксимального мета епіфізу правої плечової кістки зі зміщенням кісткових фрагментів. 31.05.2023 зроблено операцію, після чого позивач перебувала на стаціонарному лікуванні у відділенні травматології та ортопедії Центру травми ВП «Лікарня Святого Пантелеймона» КНП «1 територіальне медичне об`єднання м. Львова».

Крім того, для проведення операції необхідним було придбання набору для остеосинтезу плеча вартістю 25 000,00 грн.

Таким чином, загальна сума завданої позивачу матеріальної шкоди становить: 25000,00 грн + 772,28 грн = 25 772,28 грн.

Через подію описаного травмування, пережиту внаслідок цього операцію, позивач зазначала фізичного болю від тілесного ушкодження й страждань, зокрема душевних, адже впродовж декількох місяців вона була позбавлена можливості повноцінно та без допомоги інших пересуватися, потребувала постійного догляду сторонніх за собою, в тому числі й після операції. Також лікарі повідомили про можливі ускладнення, зважаючи на її похилий вік. Такі страждання проявляються й по сьогодні, адже пошкоджена ділянка тіла та місце операції продовжують боліти, позивач відчуває дискомфорт, не може повноцінно виконувати навіть побутові завдання із власного обслуговування, виходу в магазин за продуктами, нести в травмованій руці хоча б легкий вагою кілограмів пакет із продуктами.

Завдану моральну шкоду позивач оцінює в розмірі 100 000,00 грн., враховуючи ступінь душевних страждань, фізичного болю, їх значної тривалості. Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №43274 від 14.06.2023, із травмою ОСОБА_1 надійшла на стаціонар 27.05.2023, та через три тижні, 14.06.2023, позивача було виписано зі стаціонарного лікування. Крім того, й по сьогодні, з певною періодичністю, син позивача відвозить її на післяопераційні огляди до лікаря, існує також ризик проведення ще однієї операції через ускладнення, що виникли.

Станом на день звернення до суду, враховуючи подальші негативні наслідки й ускладнення пережитої травми (триваючі фізичні болі, душевні страждання, фізичні обмеження, побутові незручності, візити до лікаря, хвилювання через стан її здоров`я) позивач оцінює моральну шкоду у розмірі 100000,00 грн.

У зв`язку з вищевикладеним позивач і була змушена звернутися до суду з даними позовними вимогами.

Ухвалою суду від 11.10.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розглядати справу визначено в порядку позовного провадження з викликом сторін. Призначено цивільну справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

17.11.2023 року через канцелярію суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній посилався на наступні обставини.

Так, позивачкою не надано жодного допустимого та достовірного доказу, який підтверджував би стверджувальних позивачем обставин. Додані до позову чеки, виписки, рахунки можуть підтверджувати лише ймовірний діагноз хвороби, а не місце, час та факт падіння та вину в падінні відповідача.

Наданий позивачкою акт №1 про нещасний випадок невиробничого характеру від 04.08.2023 року є протиправним, проведене розслідування формальним та однобічним (без виклику та повідомлення відповідача), а викладені у ньому обставини є надуманими.

Довідка дублікат від 26.05.2023 року МТП №1 може свідчити виключно про звернення позивачки в травмпункт 26.05.2023 року, а не про факт, місце і дату стверджувального позивачкою падіння. Крім того, дописане в акті, що 25.05.2023 року 17.00 впала в магазині і « ІНФОРМАЦІЯ_1 » АДРЕСА_1 виконано різним почерком, в різний час виключно зі слів позивачки. Відтак, довідка-дублікат є неналежним доказом на підтвердження факту, так і місця й дати стверджувального падіння.

Долучений лист ЛРУП №2 від 03.08.2023 року оскільки працівники магазину не відмовились надавати пояснення, а повідомили працівника поліції про відсутність будь-яких інцидентів в магазині.

Позивач намагається відобразити відповідача з негативної сторони. Дійсно на поштову адресу відповідача в червні 2023 року надходив лист від адвоката, однак за його одержання пош8та просила заплатити 50,00 грн. Оскільки на адресу відповідача доволі часто надходять листи від адвокатів, приватних виконавців, тощо з пропозиціями співпраці, а відтак, не маючи наміру оплачувати витрати за чужу рекламу, відповідачем вказаний лист не було отримано. Однак, на прикінці червня 2023 року відповідачем на електронну пошту було отримано лист-претензію від адвоката позивачки, котрий по суті аналогічний змісту позову. Однак опитавши працівників магазину та переглянувши записи з камер відео спостереження, які встановлені у магазині за 25.05.2023 року, відповідач дійшов до переконання, що вказані вимогу можуть містити ознаки шахрайських дій.

У зв`язку з вищевикладеним відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав безпідставності.

24.11.2023 року через канцелярію суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній посилається на наступні обставини.

Так, нещасний випадок із позивачкою підлягав розслідуванню як невиробниче травмування відповідно до Порядку розслідування та обліку нещасних випадків невиробничого характеру, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22 березня 2001 №270, в ред. від 15 січня 2022 року.

Згідно пункту 6 Порядку №270, лікувально-профілактичні заклади, до яких звернулися або були доставлені потерпілі внаслідок нещасних випадків, протягом доби надсилають письмове повідомлення за встановленою формою: про кожний нещасний випадок - до районної держадміністрації (виконавчого органу міської, районної у місті ради).

Підпунктом 13 пункту 3 Порядку №270 також встановлено, що розслідуванню згідно з цим Порядком підлягають нещасні випадки, що сталися під час: перебування в громадських місцях, на об`єктах торгівлі та побутового обслуговування.

Тому додані до позову копії актів та протоколу комісії є належними документами, складеними уповноваженим органом внаслідок реалізації ним своїх владних повноважень, які засвідчують факти, встановлені спеціальною комісією Львівської міської ради. Те ж саме стосується й документів із медичних закладів, виданих Позивачці за результатами звернення по факту травмування та лікування.

Посадовими особами також зафіксовано незадовільний стан вхідної рами/поріжків у магазині Відповідача. А саме - постійно діючою комісією з розслідувань нещасних випадків невиробничого характеру у м. Львові було складено акт від 04.08.2023 №1 про нещасний випадок невиробничого характеру, згідно пункту 10 якого: «Причини нещасного випадку: Порушення або недотримання норм і правил безпеки, у тому числі: вимог безпеки під час експлуатації будівель (приміщень)».

Крім того, спеціалістами Залізничної районної адміністрації, за результатами виїзду на місце події, було складено акт від 01.08.2023 проведення огляду місця травмування гр. ОСОБА_1 у приміщенні магазину ПП «Реліквія» на АДРЕСА_1 , з фотододатками, якими зафіксовано неналежний стан утримання приміщення, в якому Відповідачем здійснюється підприємницька діяльність.

Стороною відповідача у відзиві на позовну заяву нічого не зазначено щодо незадовільного стану дверних проємів/поріжків у магазині, де трапилося травмування.

Відповідач зазначає, що нещасного випадку не траплялось, то він може надати запис із камер спостереження, тим самим підтвердити відсутність подій в магазині.

Записи із камер спостереження магазину цікавили як позивача ще до подання ним позову, так і співробітників поліції, які прибули за адресою магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 " по АДРЕСА_1 , однак, як ними було повідомлено та зафіксовано за результатами перевірки - працівники та керівництво магазину «Продукти-Реліквія» відмовились надати будь-яке пояснення згідно ст.63 Конституції України.

Ухвалою суді від 06.03.2024 року в задоволенні клопотання представника відповідача - адвоката Репецького Віталія Васильовича про розгляд справи за правилами загального позовного провадження відмовлено.

Ухвалою суду від 06.03.2024 року в задоволенні клопотання представника відповідача про виклик і допит свідків відмовлено.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, в матеріалах справи від представника позивача міститься заява про ведення судового засідання без участі сторони позивача.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься відзив на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, наявні в матеріалі справи докази у їх сукупності та кожен доказ окремо дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що згідно довідки-дублікат від 26.05.2023 року ОСОБА_1 звернулась до міського травматологічного пункту №1 з приводу З/переломом хірургічної шийки правої плечової кістки зі змішенням к-ф., а також вказано що вона впала 25.05.2023 о 17.00 год. в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », АДРЕСА_1 .(а.с.24)

Згідно медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №43274 від 14.06.2023 року, вбачається що ОСОБА_1 перебувала у стаціонарі КНП «1 територіальне медичне об`єднання м. Львова» з 27.05.2023 до 14.06.2023 з діагнозом перелом верхнього кінця плечової кістки, ділянка не уточнена закритий вколочений багатоуламкови перелом проксимального мета епіфіза правої плечової кістки. Пацієнтка ОСОБА_1 поступила в ургентному порядку до ВНМД 1 ТМО ВП «Лікарня Св. Пантелеймона» зі скаргами на біль в ділянці правого плечового суглоба, порушення правої верхньої кінцівки. Зі слів пацієнтки травму отримала 25.05.2023 близько 17:00 внаслідок падіння в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » АДРЕСА_1 . (а.с. 33)

01.06.2023 року ОСОБА_1 видано підтвердження в тому, що вона перебуває на стаціональному лікуванні у відділені травматології та ортопедії Центру травми ВП «лікарня святого Пантелемона» КНП «1 територіальне медичне об`єднання м. Львова» з 26.05.2023 р. по теперішній час з діагнозом: закритий вколочений багато уламковий перелом проксимального мета епіфізу правої плечової кістки зі зміщенням кісткових фрагментів. (а.с. 25)

Відповідно до протоколу №1 засідання постійно діючої комісії з розслідувань нещасних випадків невиробничого характеру у м. Львові від 24.07.2023 року було розглянуто адвокатський запит ОСОБА_3 , щодо травмування 25.05.2023 р. ОСОБА_1 у приміщені магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », АДРЕСА_1 . (а.с. 7-9)

01.08.2023 року головним спеціалістом відділу соціально-економічного розвитку Н. Хомицькою та головним спеціалістом юридичного відділу Залізничної районної адміністрації О. Іваненко, на виконання вимог п. 4.2 протоколу №1 від 24.07.2023 засідання постійно діючої комісії з розслідувань нещасних випадків невиробничого характеру у м. Львові здійснено огляд місця травмування ОСОБА_1 в приміщенні магазину ПП «Реліквія» на АДРЕСА_1 . про що складено акт проведення огляду місця травмування ОСОБА_1 у приміщенні магазину ПП «Реліквія» на АДРЕСА_1 . (а.с. 11-16)

Також у даному актів вказано, що на час проведення огляду, зі слів продавчинь, директор ПП «Реліквія» був відсутній. Присутнім продавчиням було запропоновано надати пояснення з приводу травмування 25.05.2023 ОСОБА_1 . На що вони відповіли, що вони працюють щодня і їм нічого не відомо про згаданий нещасний випадок 25.05.2023. До них ніхто не звертався в цей день з проханням надати крісло. надати свої персональні дані продав чині магазину відмовились.

Постійно діючою комісією з розслідувань нещасних випадків невиробничого характеру у м. Львові було складено акт №1 від 04.08.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 25.05.2023 року о 17 год. 00 хв. отримала травмування в приміщенні суб`єкту господарської діяльності (магазин) « ІНФОРМАЦІЯ_1 », м. Львів, вул. Патона, 2. Зайшовши до магазину «реліквія», спіткнувшись за виступаючий металевий дверний поріг, ОСОБА_1 впала та в результаті падіння травмувалась. Причини нещасного випадку: порушення або недотримання норм і правил безпеки, у тому числі: вимог безпеки під час експлуатації будівель (приміщень). (а.с. 4-6)

03.08.2023 року ЛРУП №2 ВП №1 надано відповідь, з якої зокрема вбачається, що працівники та керівництво магазину «Продукти-Реліквія» відмовились надати будь-яке пояснення згідно ст. 63 Конституції України. Тому враховуючи наведене у ситуації яка склалась наявні лише цивільно-правові відносини, сторони можуть вирішити виключно в судовому порядку. (а.с. 32)

Представником позивача на адресу відповідача було направлено претензію про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, яку, як вказано представником відповідача у відзиві на позовну заяву, вони не отримали, а ознайомились з даною претензією наприкінці червня 2023 року коли вона надійшла на електрону пошту відповідача. (а.с. 17-18, 30,31)

Згідно з квитанцій з аптечних закладів, у зв`язку з лікуванням від отриманої внаслідок падіння травми ОСОБА_1 були понесені витратити на придбання ліків і медичних засобів на загальну суму 25772,28 грн (а.с.26-28)

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків (ч. 1ст. 1172 ЦК України).

Громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою (п. 7 ч. 1ст. 17 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів»).

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1997 року «Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Як зазначено у п. 32 Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів, затвердженого Постановою КМУ № 833 від 15.06.2006 року, суб`єкт господарювання повинен утримувати торгівельні та складські приміщення, а також прилеглу до них територію відповідно до санітарних норм.

З фотокарток, які містяться в матеріалах справи вбачається, що у приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » знаходиться деформований з виступаючим штирем металевий дверний поріг.

А також, в акті №1 від 04.08.2023 року, зокрема у п. 10 вказано, що причиною нещасного випадку є порушення або недотримання норм і правил безпеки, у тому числі: вимог безпеки під час експлуатації будівель (приміщень).

Заперечення представника відповідача щодо відсутності нещасного випадку, не знайшли свого підтвердження, відповідач не надав жодного доказу, який би спростовував твердження позивача. Також, відповідачем вказувалось про наявність запису з камер відеоспостереження за 25.05.2023, проте даного запису матеріали справи не містять.

Відповідач зазначав, що акт №1 про нещасний випадок невиробничого характеру від 04.08.2023 року є протиправним, проте даний акт не є предметом розгляду справи, та відповідачем не надані докази що даний акт скасовано.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, про задоволення позовних вимог позивача щодо відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 25772,28 грн. відповідачем.

Щодо позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 16 ЦК України відшкодування моральної шкоди є способом захисту цивільних прав та інтересів судом.

За змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України, з подальшими змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили.

Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, § 62, ЄСПЛ від 12.07.2007 року).

До матеріалів справи позивачем долучено документальне підтвердження того, що в результаті отриманої травми позивач змушена була звернутись до лікарні за медичною допомогою у зв`язку з чим ОСОБА_1 було призначено лікування та ряд медичних препаратів, витрати на придбання яких позивачем долучено до матеріалів справи.

Проте, вимогу про стягнення моральної шкоди у розмірі 100000,00 гривень суд вважає завищеною, а тому вважає достатнім стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування моральної шкоди у розмірі 50000,00 грн.

Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співмірності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Також позивач просила суд стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно із п. 2 ч. 3ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Зважаючи на наведені норми процесуального закону, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», «Данілов проти України»).

Аналогічні висновки містяться у додатковій постанові Верховного Суду від 24.01.2019 року по справі № 910/15944/17.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Встановлено, що правнича допомога надавалась позивачу адвокатом Мироненком Д.В. на підставі ордеру серії ВС №1224114 від 23.08.2023 року.

Також, в матеріалах справи міститься копія договору №02-04/65 про надання правничої допомоги від 08.08.2023 року, копія додаткової угоди №1 до договору про надання правничої допомоги №02-04/65 від 08.08.2023 року, та копія платіжної інструкції від 16.08.2023 року.

З вищевказаної додаткової угоди №1 від 08.08.2023 року вбачається зокрема, що замовник сплачує виконавцеві гонорар у фіксованому розмірі , що становить 10000,00 грн., також сплата послуг підтверджена платіжною інструкцією від 16.08.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_1 сплатила Адвокатському об`єднанню «ЕКС ЮРЕ» 10000,00 грн., в призначені платежу зазначено: оплата за послуги з правової допомоги згідно договору №02-04/65 від 08.08.2023 від ОСОБА_1 .

Проте, враховуючи предмет спору, складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг, а також те, що позовні вимоги задоволено частково, то суд приходить до висновку про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає відшкодуванню в сумі 8 000,00 грн., що є достатнім та співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави, оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 646,80 грн. (75772,28*1073,60/125772,28)

На підставі викладеного, керуючись статтями12, 81, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Реліквія» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства «Реліквія» на користь ОСОБА_1 25772 (дев`ятнадцять п`ять тисяч сімсот сімдесят дві) гривні 28 копійок в рахунок відшкодування майнової шкоди та 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок в рахунок відшкодування моральної шкоди.

У решті вимог відмовити.

Стягнути з Приватного підприємства «Реліквія» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з Приватного підприємства «Реліквія» на користь держави судовий збір у розмірі 646 (шістсот сорок шість) гривень 80 копійок.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

відповідач: Приватне підприємство «Реліквія», , місцезнаходження за адресою: м. Львів, вул. Наукова, б. 64А.

Суддя Мартьянова С.М.