Номер провадження: 22-ц/813/2541/24
Справа № 522/7451/23
Головуючий у першій інстанції Бондар В.Я.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Таварткіладзе О.М.

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м.Одеса апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Дарморіс Оксани Маркіянівни на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 серпня 2023 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2023 року до Приморського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, в якій позивач просить суд змінити розмір аліментів, раніше визначеного судом про стягнення з нього на користь відповідачки аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 2011 року народження з 1/4 частки від усіх видів доходів (заробітку) позивача до 1/6 частки, мотивуючи це тим, що після розірвання шлюбу у 2012 році з відповідачем, позивач прожив однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 , з якою 28.10.2017 уклали шлюб. Від цього шлюбу у позивача та ОСОБА_5 народилося двоє дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які теж перебувають на утриманні позивача. У зв`язку з перебуванням на утриманні позивача трьох дітей, аліменти стягнуті на утримання ОСОБА_3 підлягають зменшенню.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 25 серпня 2023 року позов задоволено частково. Зменшено розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_1 на підставі судового наказу Бериславського районного суду Херсонської області від 23 січня 2018 року у справі № 647/73/18 з 1/4 до 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно з дня набрання рішення законної сили і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 . В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник ОСОБА_1 адвокат Дарморіс Оксана Маркіянівна подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 серпня 2023 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Згідно з відзивом на апеляційну скаргу поданим представником ОСОБА_2 адвокатом Нерушко Д.Г. остання просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наведених у цій постанові підстав.

Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи частково позов про зменшення розміру аліментів на користь відповідачки на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , 2011 року народження, суд першої інстанції виходив з того, що встановлені обставини про перебування на утриманні позивача трьох дітей є підставою для зміни розміру аліментів. Однак, на переконання суду, розмір аліментів на утримання доньки ОСОБА_8 підлягає зменшенню з 1/4 частини всіх доходів позивача до 1/5 частини, адже зменшення аліментів до 1/6 частки, як вимагає позивач, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та суперечитиме її інтересам.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає встановленим у справі обставинам, заснований на законодавстві та є вірним.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що:

- Бериславським районним судом Херсонської області 23 січня 2018 року у справі №647/73/18 виданий судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10.01.2018 року та до повноліття дитини;

- постановою старшого державного виконавця Бериславського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Кісільовим О.Ю. від 03.04.2018 у виконавчому провадженні №55624377 з приводу виконання судового наказу №647/73/18, звернуто стягнення на заробітну плату ОСОБА_1 , який працює в Херсонському прикордонному загоні Азово-Чорноморського регіонального управління Державної Прикордонної служби України (а.с. 10-11);

- ІНФОРМАЦІЯ_6 у батьків ОСОБА_1 та ОСОБА_5 народилася донька ОСОБА_6 , про що свідчить свідоцтво про народження, видане повторно 24.02.2018 року, серії НОМЕР_1 (а.с. 13);

- позивач ОСОБА_1 28.10.2017 уклав шлюб з ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 (а. с. 12);

- ІНФОРМАЦІЯ_7 у батьків ОСОБА_1 та ОСОБА_5 народилася донька ОСОБА_7 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 (а.с. 14);

- дружина позивача та дві доньки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 взятті на облік як внутрішньо переміщені особи та фактично проживають за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 15-17);

- згідно з довідкою Військової частини НОМЕР_4 із заробітної плати ОСОБА_1 щомісячно стягуються аліменти (а.с. 19).

Колегія суддів виходить з такого.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі N 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки у позивача крім дочки ОСОБА_8 2011 року народження, на яку за судовим наказом стягнуті аліменти, народилося ще двоє дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які теж перебувають на утриманні позивача. У зв`язку з перебуванням на утриманні позивача трьох дітей, аліменти стягнуті на утримання ОСОБА_3 підлягають зменшенню.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У справі, яка переглядається в апеляційному порядку, судом зменшений розмір аліментів з до 1/5 частини.

Рішення суду стягувачем аліментів не оскаржено, а оскаржено платником аліментів, який вважає, що розмір аліментів слід було зменшити до 1/6 частини, як він просив у позові.

В якості доводів апеляційної скарги апелянт вказує, що його дочка ОСОБА_9 2012 року народження, яка народжена іншою жінкою у 2012 році - у той час, коли Позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 від якої має дочку ОСОБА_8 2011 року народження. Після розірвання шлюбу з ОСОБА_2 , він у 2018 році визнав своє батьківство щодо ОСОБА_9 , і одружився з її матір`ю, яка народила ще одну дочку ОСОБА_11 2018 року народження.

Тобто в даний час позивач проживає у шлюбі з ОСОБА_12 та двома дочками ОСОБА_9 2012 року народження та ОСОБА_13 2018 року народження.

Слід зазначити, що сама по собі зміна сімейного стану позивача у вигляді народження дитини (дітей) в іншому шлюбі не є безумовною підставою для зміну розміру аліментів. Визначальним в такому випадку є підтвердження погіршення майнового стану платника аліментів.

Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Тобто діти від попереднього шлюбу не повинні бути звужені у правах через народження у платника аліментів іншої дитини.

Такий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 03.06.2020 року у справі № 760/9783/18, № 565/2071/19 від 16.09.2020 року.

В даній справі апелянтом не надано офіційних відомостей про розмір доходу своєї теперішньої дружини матері його дочок ОСОБА_9 та ОСОБА_14 та про динаміку зміни свого та її майнового стану у зв`язку з придбанням нерухомості, автомобілів тощо.

Лише у разі належного документального доведення факту суттєвого погіршення свого майнового стану через зміну сімейного стану позивач вправі вимагати зменшення розміру стягнення аліментів за судовим рішенням на утримання дитини від попереднього шлюбу.

Доводи апеляційної скарги не надають підстав для задоволення апеляційної скарги і зміни рішення суду першої інстанції, яким було зменшено розмір аліментів з 1/4 частки до 1/5 частки і в порядку ухвалення нового судового рішення зменшення розміру аліментів з 1/4 до 1/6 частки, оскільки фактично зведені лише до незгоди з висновком райсуду без наведення будь-яких обставин, які б ставили під сумнів набутий судом висновок або свідчили б про невірну оцінку судом доказів, які надані сторонами та невірне застосування законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що рішення оскаржено платником аліментів (позивачем) і не оскаржувалось стягувачем аліментів (відповідачем), що унеможливлює правову оцінку законності зміни розміру аліментів з 1/4 до 1/5 частки з метою не погіршення стану апелянта.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 19, 268, 274, 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, Одеський апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Дарморіс Оксани Маркіянівни залишити без задоволення.

Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає за виключенням випадків, передбачених частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий: О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова