Справа №949/1599/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2024 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді: Оборонової І.В.,

за участю секретаря: Волкодав А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубровиця справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача «Фінансової компанії «Європейська агенція з повернення боргів» Костюшок П.М., звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та просить стягнути з нього на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором №26096-01/2022 у розмірі 45075,00 грн. Одночасно позивач просить стягнути з відповідача судові витрати з оплати судового збору.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 27 січня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» (надалі первісний кредитор ТОВ «ФК «Інвеструм») та ОСОБА_1 (надалі відповідач) було укладено кредитний договір №26096-01/2022, відповідно до умов якого, відповідач отримав у борг кредитні грошові кошти в розмірі 15000,00 грн. та зобов`язався повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитними коштами та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених кредитним договором. Вказаний кредитний договір було укладено в електронній формі та підписано відповідачем за допомогою електронного цифрового підпису з одноразовим ідентифікатором. Первісний кредитор свої зобов`язання за умовами кредитного договору виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти. У свою чергу відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості.

13 січня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Європейська агенція з повернення боргів" (надалі ТОВ «ФК ЄАПБ») та первісним кредитором ТОВ «ФК «Інвеструм» було укладено договір факторингу, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №26096-01/2022. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «ФК «Інвеструм» повідомило відповідача.

Через неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, утворилась заборгованість у загальному розмірі 45075,00 грн., з яких: 15000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 30075,00 грн. сума заборгованості за відсотками. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена. У зв`язку з чим позивач просить задовольнити позов, стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати.

До початку розгляду справи від представника відповідача - адвоката Усенка А.В. до суду надійшли додаткові письмові пояснення, в яких він просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказав, що позовні вимоги є необгрунтовані та не підтверджені належними та допустимими доказами, оскільки наданими позивачем до матеріалів справи документами не підтверджується укладання та погодження між сторонами умов кредитного договору. Позивачем не долучено до матеріалів справи будь-яких доказів, які прямо чи опосередковано свідчать, що електронний підпис належить саме відповідачу. Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що підтверджують перерахування коштів відповідачу згідно договору про надання коштів у кредит. Також відсутні будь-які докази, що підтверджують отримання відповідачем повідомлень про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором. Посилання позивача на «Правила» є безпідставні, оскільки, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці правила розумів відповідач та ознайомлювався і погоджувався з ними, при укладенні договору. За умовами укладеного договору, строк кредитування становив 30 днів, відтак останнім днем повернення кредиту є 25 лютого 2022 року. А тому, після спливу вказаного строку надання позики, припинилося право позикодавця нараховувати передбачені проценти за договором та інших платежів за цим договором. Доказів, що відбулась пролонгація договору, відповідно до його умов, позивач не надав, і матеріали справи таких відомостей не містять. Відтак, максимальні позовні вимоги, повинні складати 26250,00 грн. Також вказав, що позивачем не надано доказів на підтвердження розміру, наданого відповідачеві кредиту, тому, відповідно, перевірити розмір нарахованих суми боргу, процентів відповідачу не є можливим.

Від представника позивача ОСОБА_2 надійшло заперечення на додаткові пояснення, де вказав, що у відповідності до умов договору, його підписання здійснювалося електронним цифровим підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надіслано на номер мобільного телефону, вказаного позичальником при укладанні договору. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітноцифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Вищевказаний електронний договір укладений сторонами шляхом ідентифікації позичальника та використання ним електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, що узгоджується з вимогами законодавства. Договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до Правил є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачем на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором не було б укладено. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Із зазначеного вбачається, що укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. Таким чином, укладання між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення на мобільний телефон, без здійснення входу на сайт первісного кредитора за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором не був би укладений. Доводи представника відповідача, що з 25 лютого 2022 року припинилося право позикодавця нараховувати відсотки є безпідставні оскільки виходячи з умов укладеного договору, у разі неповернення протягом 30 днів з моменту надання кредиту, проценти за користування кредитними коштами продовжують нараховуватись, а тому й попередній розрахунок вартості користування кредитними коштами збільшується. У поданому запереченні на додаткові пояснення просить суд розглянути справу без його участі.

До початку розгляду справи від представника відповідача надійшла заява, у якій просить розглянути справу без його та відповідача участі, а у задоволенні позовних вимог відмовити.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27 січня 2022 року між первісним кредитор ТОВ «ФК «Інвеструм» та відповідачем було укладено кредитний договір №26096-01/2022, відповідно до умов якого, відповідач отримав у борг кредитні грошові кошти в розмірі 15000,00 грн. строком на 30 днів, тобто до 25 лютого 2022 року шляхом надання такого у безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної відповідачем. За користування кредитом сплачується 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,50 % на добу. Вказаний кредитний договір підписаний відповідачем шляхом накладення електронного підпису з використанням одноразового ідентифікатора W865. (а.с.4-5).

Відповідно до п. 1.1. договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 15000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності (далі - кредит), а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до п.1.2. договору кредит надається строком на 30 днів, до 25 лютого 2022 року.

За користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,50 % на добу. (п.1.3. договору).

Відповідно до п. 1.8. Кредитного договору, невід`ємною частиною цього Договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах Фінансового кредиту Фінансового кредиту, які розміщені на сайтах Товариства - https://www.zecredit.com.ua.

Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з графіком платежів, який є невід`ємною частиною договору (п.2.1. договору).

Відповідно до п.2.3. договору, у разі недотримання умов встановлених пунктом 1.4. цього договору та/або в разі пролонгації кредиту нарахування процентів здійснюється на загальних умовах за стандартною процентною ставкою з першого дня користування кредитними коштами відповідно до пункту 1.3. цього договору, при цьому клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою зміною умов договору.

Відповідно до п.2.4. договору, якщо відповідно до пункту 1.5. цього договору, клієнт прострочить виконання зобов`язання, або в разі пролонгації кредиту зі зниженою процентною ставкою, нараховані згідно умов договору проценти підлягають перерахуванню за стандартною процентною ставкою (3,2% на добу) з першого дня користування кредитними коштами та оплаті клієнтом в повному обсязі на загальних умовах при цьому клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою зміною умов договору.

Відповідно до п.2.5 договору, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом.

У п. 3.1.4. договору зазначено, що товариство має право без згоди клієнта поступитися своїм правом вимоги за даним договором третій особі, у зв`язку із чим відбудеться заміна сторони - кредитодавця за цим договором.

Згідно п.3.3.3. договору, клієнт має право продовжити строк надання кредиту, сплативши не пізніше останнього дня терміну повернення кредиту, зазначеного в графіку розрахунків, в повному обсязі нараховані проценти по кредиту.

Відповідно до п.4.1. договору, сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору відповідно до чинного законодавства України та договору.

Згідно п.4.3 договору, якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п. 1.2. цього договору та/або в Додатку(ах) до цього договору, проценти передбачені в п.2.4 цього договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 (дев`яноста) календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов договору.

Відповідно до п.5.4. договору, припинення або розірвання договору не звільняє клієнта від обов`язку повернути товариству наданий кредит і сплатити нараховані проценти за користування кредитом за фактичний термін користування кредитом в день припинення або розірвання договору.

Відповідно до п.6.1. договору, цей договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п.6.2. договору, сторона несе повну відповідальність за правильність вказаних ними у договорі реквізитів, і зобов`язується своєчасно у письмовій формі, по електронній пошті, повідомляти іншу сторону про їх зміну, а у разі неповідомлення з несе ризик настання пов`язаних із цим несприятливих наслідків.

Відповідно до п.6.4. договору, підписанням цього договору клієнт дає свою згоду на те, щоб графік платежів розміщувався в електронному вигляді в особистому кабінеті клієнта, зареєстрованому на веб-сторінці товариства.

Відповідно до п.6.7. договору клієнт підтверджує, що отримав від товариства до укладення цього договору інформацію, зазначену в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Вказаний договір підписаний електронними підписами сторін товариства та клієнтом.

Зі змісту додатку № 1 до договору про надання фінансового кредиту №26096-01/2022 вбачається, що кредит надано на 30 днів, сума кредиту 15000,00 грн, сума нарахованих процентів за користування кредитом 11250,00 грн., реальна річна процентна ставка 114432,08 грн., загальна вартість кредиту 26250,00 грн. (а.с.6-7).

Факт надходження кредитних коштів на рахунок відповідача, підтверджується повідомленням iPay.ua за вих. №2919_13 від 14 листопада 2023 року (а.с.79). Вказаний факт, також спростовує доводи представника відповідача про відсутність доказів про перерахування кредитних коштів відповідачу.

Згідно ч.2 ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму.

Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовій формі (ст.ст.205, 207 ЦК України).

Згідно п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Вищенаведене узгоджується з правовими позиціями, які викладені у постановах Верховного Суду від 23.03.2020 р. у справі №404/502/18, від 09.09.2020 р. у справі №732/670/19, від 07.10.2020 р. у справі № 127/33824/19, від 16.12.2020 р. у справі №561/77/19.

Відповідно до ч.13 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно ЦПК України.

Згідно ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні заявки-анкети для отримання кредиту, зробленої під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту позивача) вказується особа, яка створила таку заявку-анкету.

Судом встановлено, що вищевказаний договір про надання фінансового кредиту підписаний відповідачем електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового пароля-ідентифікатора. Укладення між сторонами вищевказаного правочину відповідачем не оспорюється та підтверджується належними та допустимими доказами.

Отже, суд приходить до висновку, що твердження представника відповідача, про те, що відповідач не був ознайомлений з умовами договору про надання фінансового кредиту, а також про відсутність в матеріалах справи доказів підписання вказаного договору за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором, спростовується належними, допустимими доказами, безпосередньо дослідженими судом в ході судового розгляду.

З доводів представника позивача встановлено, що ТОВ «ФК «Інвеструм», виконало свої зобов`язання та надало відповідачу кредитні кошти у розмірі, що вказані у договорі.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про виникнення договірних відносин між сторонами з приводу отримання відповідачем кредиту/позики у ТОВ «ФК «Інвеструм».

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України).

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

13 січня 2023 року між ТОВ «ФК ЄАПБ» та первісним кредитором ТОВ «ФК «Інвеструм» було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком №1 та є невід`ємною частиною договору (п.1.1. договору). (а.с.9-11).

Перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору (п.1.2. договору).

Акт прийому-передачі реєстру боржників підписаний Клієнтом, Фактором та скріплений їх печатками 13 січня 2022 року (а.с.12).

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 13012023 від 13 січня 2023 року, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 45075,00 грн., з яких 15000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 30 075,00 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.13).

Згідно ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінасування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений законом спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, божник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Згідно пункту 1.3 договору факторингу № 13012023 від 13 січня 2023 р., первісний кредитор ТОВ «ФК «Інвеструм», зобов`язувався протягом 10 робочих днів з дня відступлення права вимоги за кредитним договором на користь ТОВ «ФК ЄАПБ» повідомити відповідача про відступлення права вимоги та про передачу його персональних даних для ТОВ «ФК ЄАПБ».

В матеріалах справи міститься повідомлення ТОВ «ФК «Інвеструм» від 13 січня 2022 року, про направлення відповідачу повідомлення про відступлення права вимоги (а.с.8).

Разом із тим, згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом України у постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15 боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредиторові, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

При вирішенні спору судом взято до уваги, що відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань своєчасно не здійснив погашення основної суми заборгованості та не повернув грошові кошти, отримані в кредит та позику.

Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №26096-01/2022 від 27 січня 2022 року за період з 13 січня 2023 року по 30 червня 2023 року, станом на 30 червня 2023 року, встановлено, що відповідач умов кредитного договору не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у загальному розмірі 45075,00 грн., з яких: 15000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 30075,00 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с.14).

Відповідач не надав суду доказів, які б спростовували розмір заборгованості за основною сумою боргу, а відтак наданий позивачем розрахунок заборгованості в цій частині, за відсутності заперечень щодо такого розрахунку від відповідача, приймається судом як достовірний.

Згідно частини 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог статтей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Предметом кредитного договору є грошові кошти в національній або іноземній валюті.

Відповідно до частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів.

Згідно статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до положень статті 214 Цивільного процесуального кодексу України суд, під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Судом встановлено, що відповідачем було порушено обов`язок з повернення кредитних (позичкових) коштів та вказана обставина в ході судового розгляду відповідачем не спростована, а відтак у позивача виникло право вимагати повернення основної суми кредиту у вищевказаному розмірі згідно розрахунків заборгованості.

Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, позивач, крім заборгованості за основним боргом, просив стягнути заборгованість за процентами за користування кредитними коштами.

Згідно розрахунку заборгованості, визначеної позивачем, борг відповідача зі сплати відсотків за користування кредитом згідно вищевказаного договору становить 30075,00 грн., який на даний час не сплачений, проте суд не може погодитись з таким розрахунком виходячи з наступного.

У постанові об`єднаної палати КГС ВС від 02.10.2020 № 911/19/19, Верховний Суд зазначив, що суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань.

Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтею 251 ЦК України встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Відповідно до статті 251 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

За змістом частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Аналіз вказаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.

Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.

При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.

За умовами договору про надання фінансового кредиту №26096-01/2022 від 27 січня 2022 року сторони встановили строк кредитування 30 днів, тобто до 25 лютого 2022 року, включаючи дату отримання та повернення позики.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором про надання фінансового кредиту №26096-01/2022 від 27 січня 2022 року вбачається, що заборгованість за процентами за користування кредитними коштами нарахована за періоди, коли у позивача не виникало права на нарахування відсотків за користування кредитними коштами.

Як встановлено судом, строк кредитування був погоджений сторонами та становив 30 днів. Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування позикою та зміну дати повернення всієї суми кредиту матеріали справи не містять.

Таким чином, розмір заборгованості за відсотками відповідно до умов договору за період з 27 січня 2022 року по 25 лютого 2022 року становить 11250,00 грн., виходячи з розрахунку: 15000,00 грн (тіло кредиту) х 2,50% (базова відсоткова ставка) х 30 день (строк позики).

Отже, з урахуванням суми неповернутого кредиту, строку кредитування та процентної ставки за договором про надання фінансового кредиту №26096-01/2022 від 27 січня 2022 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 26250,00 грн., яка складається із: 15000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11250,00 грн. сума заборгованості за відсотками.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача.

Оскільки позов підлягає задоволенню частково, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 1 563,06 грн. (26250,00 грн. х 2684,00 / 45075 грн.).

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 2, 15, 525, 526, 530, 611, 612, 625, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, керуючись статтями ст.ст. 4, 13, 81, 133, 141, 247, 258 - 259, 263 - 265, 273, 280 - 284, 287 - 289, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (м. Київ, вул. С.Петлюри, 30, , р/р IBAN № НОМЕР_1 в АТ «ТАСкомбанк») суму заборгованості за кредитним договором №26096-01/2022 у розмірі 26250,00 грн. (двадцять шість тисяч двісті п`ятдесят гривень), яка складається з: 15000 грн. - суми заборгованості за основною сумою боргу; 11250,00 грн. сума заборгованості за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (м. Київ, вул. С.Петлюри, 30, , р/р IBAN № НОМЕР_1 в АТ «ТАСкомбанк») судовий збір в розмірі 1 563,06 грн. (одну тисячу п`ятсот шістдесят три гривні 6 коп.)

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Дубровицький районний суд Рівненської області в Рівненський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи, згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів», юридична адреса: вул. Симона Петлюри, буд. 30, м. Київ, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , ID-картка № НОМЕР_3 від 14 січня 2022 року.

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького

районного суду

Рівненської області Оборонова І.В.