Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5782/22
Номер провадження 2-ві/711/2/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

Головуючого судді Кондрацької Н.М.

за участі:

секретаря судового засідання Усенко О.А.

відповідача (заявника) ОСОБА_1

представника відповідача адвоката Смоляра А.О.

представника позивача адвоката Радченко О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Черкаси заяву про відвід головуючого судді Булгаковій Г.В., подану у межах цивільної справи за позовною заявою за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання батьківства,-

встановив:

У Придніпровському районному суді м. Черкаси перебуває на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання батьківства.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 09.11.2022 головуючим у даній справі визначена суддя Булгакова Г.В. (т. 1 а.с. 25).

Відповідачем у справі ОСОБА_1 18.03.2024 подано до канцелярії суду заяву про відвід судді Булгаковій Г.В. (т. 3 а.с.37).

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19.03.2024 визнано відвід, заявлений ОСОБА_1 у заяві від 18.03.2024 необґрунтованим та передано цивільну справу № 711/5782/22 (провадження № 2/711/323/24) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання батьківства, до канцелярії Придніпровського районного суду м. Черкаси для визначення судді щодо розгляду відводу головуючому судді Булгаковій Ганні Володимирівні (т. 3 а.с. 39-40).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 19.03.2024 для вирішення заяви про відвід визначено суддю Кондрацьку Н.М. (т.3 а.с. 41-42).

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Смоляр А.О. підтримали заявлений відвід. Додатково пояснили, що суддя поза межами судового засідання висловила свою думку щодо позову, звинувачувала відповідача у затягування розгляду справи, відмовляє у задоволенні заявлених відповідачем клопотань з надуманих підстав або їх не вирішує. Отже, вважають головуючу у справі упередженою та зацікавленою.

Представник позивача адвокат Радченко О.П. заперечувала щодо задоволення заявленого відводу. Повідомила, що дана заява про відвід є повторною, а з аналогічних підстав судом вже відмолено у задоволенні відводу головуючій судді. Усі процесуальні рішення у справі оскаржувались відповідачем у апеляційній інстанції. Заперечувала щодо того, що суддя наперед висловила свою думку у справі та те, що мала спілкування з головуючою суддею поза межами судового засідання.

Згідно ч. 7 ст. 56 "Закону України Про судоустрій і статус суддів" суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пряма чи опосередкована (побічна) заінтересованість судді у результаті розгляду справи може бути підставою для відводу та може мати юридичний або побутовий характер. Юридична заінтересованість судді має місце, якщо від результату вирішення спору у нього виникнуть, зміняться або припиняться певні права або обов`язки. Побутова або фактична заінтересованість полягає в тому, що рішення суду може мати вплив на особисті стосунки судді з оточуючими.

Відвід з цієї підстави потребує доказування і має переконати суд в існуванні певних фактів прямої чи опосередкованої (побічної) заінтересованості судді у результаті розгляду справи, яка вирішується.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Не є підставою для відводу судді заява, яка містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Згідно з ч.1 ст. 40 ЦПК України, яка передбачає порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст.40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно з ч.3 ст.40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до ч.7 ст.40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши матеріали заяви про відвід, вважає її такою, що задоволенню не підлягає враховуючи наступне.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» (заява №33949/02) від 09 листопада 2006 року, особиста безсторонність суду призюмується, поки не надано доказів протилежного (про що зазначено у рішенні у справі «Ветштайн проти Швецарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Зокрема, зазначені заявником підстави для відводу судді передбачені п. 5 ч.1 ст. 36 ЦПК України, де вказано, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

Проте, згідно із ч.2 ст.214 Цивільного процесуального кодексу України, головуючий відповідно до завдання цивільного судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

Відтак, прийняття того чи іншого рішення з приводу заявлених клопотань не може свідчити про упередженість судді чи заінтересованість у результатах розгляду провадження, оскільки вирішення зазначених питань процесуально віднесено до компетенції суду. Оцінка щодо наявності чи відсутності процесуальних порушень при розгляді справи надається судами вищих інстанцій при перегляді судових рішень в апеляційному чи касаційному порядку.

У даному випадку фактично має місце незгода учасника справи - відповідача з не прийняттям суддею процесуальних рішень на його користь, а саме вирішення поданих клопотань щодо залучення співвідповідачів за клопотанням відповідача, витребування доказів у нотаріуса, відмова у переданні справи за територіальною підсудністю до іншого суду, розгляд справи у позовному провадженні тощо, що саме по собі не може свідчити про наявність підстав для відводу судді від розгляду справи.

Жодних інших обставин, які б давали можливість прийти до висновку про наявність підстав для задоволення заяви позивачем не наведено.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 Постанови № 8 від 13 червня 2007 р. «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення в порядку, визначеному положеннями ЦПК України.

Суд звертає увагу на те, що у матеріалах справи наявні ухвали суду щодо вирішення клопотань сторін, які у подальшому були предметом розгляду суду апеляційної інстанції.

Так, постановами Черкаського апеляційного суду від 27.12.2023 відмовлено у задоволенні апеляційних скарг відповідача на ухвалу Придніпровського районного суду міста Черкаси від 02.11.2023 про відмову у задоволенні заяви про забезпечення доказів та відмовлено у задоволенні апеляційної скарги відповідача на ухвалу Придніпровського районного суду міста Черкаси від 02.11.2023 про призначення судової молекулярно- генетичної експертизи у справі (т.2 а.с.81-84 та а.с.88 -91).

За вказаних обставин суд вважає заявлений відвід судді є необґрунтованим і не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ч.4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з рішеннями судді, ухваленими в інших справах не може бути підставою для його відводу за відсутності інших обставин, які б свідчили про існування сумнів в неупередженості або об`єктивності судді в справі, яка розглядається і тому заява про відвід не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.36, 40, 259 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

заяву про відвід судді головуючого у справі Булгакової Г.В. за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання батьківства - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст буде виготовлено 22.03.2024.

Головуючий: Н. М. Кондрацька