Справа № 127/4284/24
Провадження № 2/127/507/24
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2024 року м. Вінниця
Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Волошин С.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення її позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС», за участі третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича та приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського Олександра Віталійовича, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
Одночасно з позовною заявою надійшла заява про забезпечення вищевказаного позову шляхом зупинення стягнення за оскаржуваним виконавчим написом у виконавчому провадженні №65774551, яке відкрито приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О.В.
В обґрунтування заяви позивач зазначила, що оскаржуваний напис нотаріусом був вчинений без належного підтвердження поданими документами щодо безспірності існування самої заборгованості, порушення нотаріусом порядку вчинення оспорюваного виконавчого напису, що стало підставою для звернення позивачем до суду з позовною заявою про визнання вищевказаного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Наразі виконавчий напис нотаріуса перебуває на примусовому виконанні в приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О.В., яким 06.09.2023 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, а тому невжиття відповідного заходу забезпечення позову сприятиме подальшому здійсненню виконавчих дій зі стягнення з позивача заборгованості та у майбутньому може утруднити виконання рішення суду у справі в разі задоволення судом позову ОСОБА_1 .
Дослідивши заяву та матеріали позову, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.
Забезпечення позову - це заходи припинення дій, невжиття яких може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року, роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.
Згідно п.6 ч.1 ст.150 ЦПК України позов може бути забезпечений шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.
Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Суд дійшов висновку, що зупинення стягнення за виконавчим написом нотаріуса є співмірним із заявленими позовними вимогами, в разі невжиття заходів забезпечення позову у зазначений спосіб, матиме місце виконання виконавчого напису нотаріуса, який може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню у судовому порядку, а тому суд вважає за можливе задовольнити заяву про забезпечення позову.
Суд зазначає, що забезпечення позову має тимчасовий запобіжний характер і спрямоване на забезпечення можливості виконання ймовірного рішення суду в разі задоволення позову та на недопущення порушень прав осіб, інтересів яких стосується спір.
Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.
При цьому, при розгляді заяви про забезпечення позову, суд вирішує лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішує матеріально-правові вимоги.
Відповідно до частини першої та другої ст.157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.
На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 149, 151-154, 258-261 ЦПК України, суд,
Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.
Копію ухвали суду для виконання надіслати приватному виконавцю виконавчого округу Вінницької області Турському Олександру Віталійовичу та сторонам по справі.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: