Справа № 152/1427/23
Провадження № 22-ц/801/225/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Роздорожна А. Г.
Доповідач:Рибчинський В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2024 рокуСправа № 152/1427/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати

у цивільних справах:

судді-доповідача Рибчинського В.П.,

суддів Медвецького С.К., Копаничук С.Г.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Файненс», в інтересах якого діє адвокат Савінський Костянтин Валерійович, на рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 21 листопада 2023 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Файненс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Профіт Файненс» звернулося з позовом до ОСОБА_1 , у якому просило: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 52358,43, з них: 11930,95 основна сума заборгованості, 5495,59 грн заборгованість за нарахованими процентами по кредиту, 34027,50 грн заборгованість по комісіях, 619,18 грн 3% річних від основної суми заборгованості за період прострочення повернення кредиту, 285,21 грн 3% річних від суми процентів за період прострочення повернення відсотків та судові витрати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів не виконує, а тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

На підтвердження позовних вимог представник позивача надав копію заяви про надання кредитних коштів, копію графіку платежів, копію заяви на надання/перерахування кредитних коштів, копію інформаційної довідки про кредит, копію підтвердження перерахування коштів, копію договору про відступлення прав вимоги, копію витягу, копії платіжних доручень.

Рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 04.10.2023 року у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Файненс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник ТОВ «Профіт Файненс» - адвокат Савінський К.В. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив оскаржуване рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при подачі позовної заяви про стягнення з відповідача заборгованості до неї були долучені належні та допустимі докази в обґрунтування заявлених позовних вимог, які в свою чергу підтверджують наявність заборгованості відповідача за кредитом.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цим вимогам рішення суду першої інстанції відповідає не повністю.

Судом встановлено, що згідно з копією заяви № 001-01779-180613 від 18 червня 2013 року та інформаційної довідки про кредит від 18 червня 2013 року, між Публічним акціонерним товариством «ДЕЛЬТА БАНК» та відповідачем укладено кредитний договір, згідно з яким ОСОБА_1 отримала кредит у сумі 15000 грн, строком на 50 місяців. Розмір процентної ставки становить 9,99% річних, процентна ставка є фіксованою. Розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості становить 3,49% в місяць.

Відповідно до копії графіку платежів, який є додатком № 1 до заяви № 001-01779-180613 від 18 червня 2013 року, кінцевий строк повернення кредиту - 18 серпня 2017 року.

Згідно з копією заяви про надання/перерахування кредитних коштів від 18 червня 2013 року, відповідач просила здійснити надання кредитних коштів, відповідно до умов кредитного договору № 001-01779-180613 від 18 червня 2013 року у сумі 15000 грн шляхом їх зарахування на рахунок № НОМЕР_1 , який відкритий в ПАТ «КБ «НАДРА» Відділення №0107 Вінницьке РУ, код Банку 380764, з подальшим перерахуванням цих коштів на рахунок № НОМЕР_2 , який відкритий в ПАТ «КБ «НАДРА», код Банку 380764.

Відповідно до копії документу №3 від 19 червня 2013 року ПАТ «КБ «Надра» (Регіональне відділення) перерахувало відповідачу на рахунок № НОМЕР_2 суму у розмірі 15000 грн, згідно з умовами кредитного договору №001-01779-180613 від 18 червня 2013 року.

Згідно з копією договору №2253/к від 02 червня 2020 року про відступлення прав вимоги, укладеного між Публічним акціонерним товариством «ДЕЛЬТА БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Профіт Файненс», банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до: позичальників фізичних осіб, зазначених у додатку № 1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту) тощо, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до цього Договору.

Відповідно до копії витягу, додатку № 1 до договору №2253/К, ПАТ «Дельта Банк» передало, а ТОВ «Профіт Файненс» прийняло право вимоги до боржника ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором № 001-01779-180613 на загальну суму 51454,04 грн, з них: 11930,95 грн основна заборгованість по тілу кредиту, 5495,59 грн заборгованість за нарахованими процентами за кредитом, 34027,50 грн заборгованість по комісіям.

Згідно з копією платіжного доручення № 48 від 26 травня 2020 року, ТОВ «Профіт Файненс» перерахувало АТ «Дельта Банк» грошові кошти у розмірі 1800000 грн за придбаний актив.

19. Відповідно до копії платіжного доручення № 49 від 27 травня 2020 року, ТОВ «Профіт Файненс» перерахувало АТ «Дельта Банк» грошові кошти у розмірі 688200 грн за придбаний актив.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки представником позивача не доведено розмір фактично взятих відповідачем кредитних коштів та умови, на яких банк надав такі кошти; розмір сплачених відповідачем процентів; розмір коштів, які відповідач сплатила в якості комісії.

Районний суд зазначив, що збирати такі докази з власної ініціативи суд не має права з огляду на принципи диспозитивності, змагальності та верховенства права.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін.

За статтями 526, 612 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін (строк).

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, що передбачено ч. 1 ст. 625 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох відсотків річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Нарахування трьох відсотків річних та індексу інфляції не є штрафними санкціями, а засобом захисту коштів кредитора від знецінення, оскільки передбачена законом, а не договором.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Особа діє у цивільних відносинах вільно, здійснює свої права на власний розсуд, а також виконує цивільні обов`язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства і повинна діяти добросовісно, розумно, передбачаючи наслідки; при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди, зловживання цивільними і процесуальними правами не допускається; цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються цивільними та процесуальними правами, реалізують право на судовий захист (ст.ст. 3, 12, 13, 20 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 44 ЦПК України).

Розпоряджаючись своїми цивільними та процесуальними правами на свій розсуд, відповідач відзиву на позовну заяву не подав, не заперечував факти укладання кредитного договору, отримання кредиту, не спростовував розрахунку та розміру боргу, не подав своїх доказів на заперечення відповідних доводів позивача. Отже, відповідачем не доведено відсутності вини у порушенні зобов`язання, не спростовано підстав позову.

Крім цього, суд звертає увагу, що ПАТ «Дельта Банк» надав відповідачу кредит на власні потреби, тобто у формі споживчого кредиту.

Відповідно до частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції, що діяла на час укладення кредитного договору, кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №363/1834/17 зроблено висновок про те, що банк не міг стягувати плату за управління кредитом, адже такі дії не є банківською послугою, яку замовив позичальник.

Враховуючи те, що кредит надавався відповідачу на споживчі потреби, а банк не мав права встановлювати плату за дії, які вчиняє на власну користь, адже отримує прибуток у вигляді відсотків за користування кредитними коштами, то така умова договору є нікчемною та не потребує визнання недійсною. Тому позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 комісії за обслуговування кредитної заборгованості є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі наведеного, суд вважає встановленим факт порушення відповідачем умов договору кредиту, а тому заборгованість за кредитним договором у розмірі 18 330,93 грн, з них: 11930,95 грн основна сума заборгованості, 5495,59 грн заборгованість за нарахованими процентами по кредиту, 619,18 грн 3% річних від основної суми заборгованості за період прострочення повернення кредиту, 285,21 грн 3% річних від суми процентів за період прострочення повернення відсотків - доведеною, та такою, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Згідно з п. 1, 4 ч. 1ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Оскільки позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Файненс» підлягають задоволенню частково, з відповідача на користь позивача на підставі ч. 1, ч. 13 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 939, 40 грн та за подання апеляційної скарги в розмірі 1409, 10 грн, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381,382,384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Файненс» задовольнити частково.

Рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 21 листопада 2023 року скасувати і ухвалити нове.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Файненс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрована по АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Файненс» (79037, вул. Богдана Хмельницького, 212, офіс 413, в м. Львів, ) заборгованість за кредитним договором у розмірі 18 330,93 грн, з них: 11930,95 грн основна сума заборгованості, 5495,59 грн заборгованість за нарахованими процентами по кредиту, 619,18 грн 3% річних від основної суми заборгованості за період прострочення повернення кредиту, 285,21 грн 3% річних від суми процентів за період прострочення повернення відсотків.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрована по АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Профіт Файненс» (79037, вул. Богдана Хмельницького, 212, офіс 413, в м. Львів, ) судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 939, 40 грн та за подання апеляційної скарги в розмірі 1409, 10 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач: В.П. Рибчинський

Судді: С.К. Медвецький

С.Г. Копаничук