Ухвала

26 січня 2024 року

м. Київ

справа № 569/18665/22

провадження № 61-511ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на постанову Рівненського апеляційного суду від 07 грудня 2023 року у складі колегії суддів: Боймиструк С. В., Хилевич С. В., Шимків С. С., у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» про визнання неправомірним та скасування рішень та зустрічним позовом акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» до ОСОБА_1 про стягнення збитків,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» (далі - АТ «ОГС «Рівнегаз») про визнання неправомірним та скасування рішень.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 . 29 листопада 2021 року представниками АТ «Рівнегаз» було здійснено контрольний огляд комерційного вузла обліку газу на базі лічильника газу типу Metrix G4, заводський № 053478 у домогосподарстві позивача, за наслідками якого було виявлено порушення, а саме: на корпусі коробки лічильного механізму з правої сторони від заводської пломби присутні потертості та подряпини. Пломба заводу виробника зім`ята, що кваліфікується як несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильникам газу), про що був складений акт про порушення № 000868 від 29 листопада 2021 року. Крім цього, 29 листопада 2021 року представниками відповідача був складений акт про демонтаж побутового лічильника газу, який був направлений на експертизу згідно протоколу від 29 листопада 2021 року щодо направлення 3ВТ та/або пломби на експертизу.

07 грудня 2021 року комісією АТ «Рівнегаз» було проведено експертизу лічильника газу типу RPT M2-14 G4 G-G4, заводський № 053478, якою було встановлено: пломба відлікового механізму деформована, між правою частиною пломби та кришкою відлікового механізму зазор біля 1 мм. При контролі функціонування деталі відлікового механізму обертаються. В правому нижньому куті під коробкою відлікового механізму потертості. Після демонтажу пломби на корпусі лічильника (в правому нижньому куті розміщення кришки відлікового механізму) виявлено потертості, а також потертості на захисному пластиковому екрані відлікового механізму. До кришки відлікового механізму в районі гнізда кріплення/пломбування прилип шматок пилки для лобзика різьби по дереву довжиною до 20 мм. Несанкціоноване втручання відбулося шляхом введення в щілину між кришкою відлікового механізму та корпусом пилки для лобзика або аналогічного предмету. Лічильник визнано непридатним. Комісія це кваліфікувала як несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, у зв`язку із чим був складений акт № РВ0000072 експертизи 3ВТ та/або пломб.

17 лютого 2022 року комісією АТ «Рівнегаз», без врахування обґрунтування позиції незгоди позивача з проведеним оглядом, актом про порушення та висновком експертизи, якого представляв на засіданні представник, на підставі акту про встановлення порушення № 000868 від 29 листопада 2021 року складено акт - розрахунок № 000868 необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу в об`ємі 3 401,80 м3 на загальну суму 121 112,95 грн.

Позивач зазначав, що комісія «Рівнегаз» не взяла до уваги, той факт, що відповідно до проведеної експертизи (Акт № РВ0000072 від 07 грудня 2021 року) відповідність ЗВТ, програмного забезпечення та контрольної суми паспорту на ЗВТ - відповідає; відповідність маркування ЗВТ нормативно-технічній документації - відповідає; відповідність місць фактичного розташування пломб - відповідає; наявність сторонніх предметів всередині ЗВТ - відсутні; порушено цілісність заводського та повірочного тавра на ЗВТ - не порушено; порушення цілісність конструктивних елементів вихідного патрубка ЗВТ - не порушено; порушено цілісність та місцезнаходження пломб - не порушено. При контролі функціонування деталі відлікового механізму обертаються. Єдиною підставою для нарахування штрафних санкцій, стало встановлення порушення цілісності лічильного механізму та корпусу ЗВТ та припущення яким чином це відбулося. Однак висновки експертизи не містять належних та допустимих доказів несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ позивача, яке б призвело до того, що газ не обліковувався чи обліковувався частково.

На підставі викладеного, позивач просив: визнати неправомірними рішення від 17 лютого 2022 року комісії АТ «Рівнегаз» з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу газорозподільних систем про затвердження акту № RV 000868 від 29 листопада 2021 року, яке оформлене у виді протоколу про порушення вимог п. п. 3 п.1 гл. 2 р. ХІ Кодексу газорозподільних систем, який складений на об`єкті: житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , щодо ОСОБА_1 та скасувати здійснене донарахування об`єму та обсягу природного газу у розмірі 3 401,80 м3 на загальну суму 121 112,95 грн.

У березні 2023 року до суду надійшов зустрічний позов АТ «Рівнегаз» про стягнення з ОСОБА_1 збитків, завданих несанкціонованим втручанням в роботу ЗВТ у розмірі 121 112,95 грн. В обґрунтування зустрічного позову АТ «Рівнегаз» зазначило, що на підставі належних доказів, а саме: акту про порушення від 29 листопада 2021 року, акту експертизи ЗВТ, було встановлено несанкціоноване втручання власника будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_1 в роботу ЗВТ, внаслідок чого позивачу були завдані збитки, які останній і просить стягнути.

РішеннямРадивилівського районного суду Рівненської області від 21 липня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано неправомірним рішення від 17 лютого 2022 року комісії АТ «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу газорозподільних систем про затвердження акту № RV 000868 від 29 листопада 2021 року, оформлене у виді протоколу, про порушення вимог п. п. 3 п.1 гл. 2 р. ХІ Кодексу газорозподільних систем, який складений на об`єкті: житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 щодо ОСОБА_1 та скасовано здійснене на підставі акту-розрахунку №000868 донарахування об`єму та обсягу природного газу у розмірі 3 401,80 м3 на загальну суму 121 112,95 грн. Зустрічний позов АТ «ОГС «Рівнегаз» залишено без задоволення. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 07 грудня 2023 року апеляційну скаргу АТ «ОГС «Рівнегаз» задоволено. Рішення Радивилівського районного суду Рівненської області від 21 липня 2023 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 . Зустрічний позов АТ «ОГС «Рівнегаз» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ОГС «Рівнегаз» 121 112,95 грн вартості необлікованого (донарахованого) об`єму спожитого природного газу. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

ОСОБА_1 08 січня 2024 року через підсистему Електронний суд подав до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_2 на постанову Рівненського апеляційного суду від 07 грудня 2023 року (повне судове рішення складено 11 грудня 2023 року), у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що:

суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду: від 14 квітня 2021 року у справі № 509/4515/18 (провадження № 61-4953св20); від 11 жовтня 2021 року по справі № 646/6354/19 (провадження № 61-11642св21);від 07 липня 2023 року у справі № 911/3342/21

судом апеляційної інстанції не надано належної оцінки тим обставинам, що відповідач не надав доказів того, що комісією АТ «Рівнегаз» встановлений факт викривлення даних обліку природного газу лічильника газу. Наявна експертиза від 07 грудня 2021 року суперечить фактичним обставинам, а сама процедура проведення такої експертизи проведена з грубим порушенням Кодексу ГРС, без присутності позивача;

фактично апеляційний суд поклав обов`язок спростування обставини викривлення даних обліку лічильника газу на сторону позивача однак згідно усталеної практики Верховного Суду зокрема висловленої у постановах від 13 лютого 2020 року у справі № 908/386/19, від 28 травня 2020 року у справі № 908/902/19 з огляду на правову природу відносин з газопостачання та правовий статус його суб`єктів, наявність ознак втручання в лічильник підлягає доведенню саме оператором ГРМ;

згідно акта експертизи лічильник надійшов на експертизу протоколом від 30 листопада 2021 року, хоча з отриманого позивачем протоколу про направлення лічильника на експертизу останній складено 29 листопада 2021 року. Тобто наявна невідповідність протоколу, який був складений на об`єкті АДРЕСА_1 та протоколу який надійшов на експертизу. В позивача є обґрунтовані підстави вважати, що таким чином відповідач вніс в протокол завідомо недостовірні дані, а в сам лічильник в момент після складання акта про порушення до моменту проведення експертизи, було здійснене втручання представниками АТ «Рівнегаз» внаслідок чого засіб обліку був виведений в непридатний стан;

обов`язковою умовою для донарахування споживачу обсягів необлікованих об`ємів газу є не лише доведення факту несанкціонованого втручання в роботу комерційного вузла обліку газу, а й встановлення факту викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням)»;

суд першої інстанції вірно встановив що відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження втручання ОСОБА_1 у роботу ЗВТ, які б призвели до несанкціонованого споживання газу, що виключає відповідальність споживача за такі порушення та нарахування йому вартості несанкціонованого відбору природного газу, якого фактично не встановлено;

кодекс ГРС імперативно визначає строки проведення засідання комісії, яка має розглянути акт про порушення. Випадків відступу від таких строків (крім випадку очікування результатів експертизи ЗВТ, яка проводиться суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу») Кодексом ГРС не передбачено;

судом першої інстанцій досліджено всі наявні у справі докази у їх сукупності та співставленні, надано їм належну оцінку, правильно визначено характер спірних правовідносин і норми права, які підлягали застосуванню до цих правовідносин, і зроблено обґрунтований висновок про задоволення первісного позову та відмову в задоволенні зустрічного позову.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023, зокрема, визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

У касаційному порядку може бути здійснений перегляд судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, проте лише у випадках, визначених Кодексом (абзац четвертий пункту 7.5. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023)

Верховний Суд як суд касаційної інстанції у цивільних справах із перегляду в касаційному порядку судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, має виконувати повноваження щодо усунення порушень норм матеріального та/або процесуального права, виправлення судових помилок і недоліків, а не нового розгляду справи та нівелювання ролі судів першої та апеляційної інстанцій у чиненні правосуддя та розв`язанні цивільних спорів (абзац п`ятий пункту 7.7. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Внормування процесуальних відносин у спосіб визначення в Кодексі підстав для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, можливе як виняток і лише у разі, коли це обумовлено потребами, що є значущими для дієвості та ефективності правосуддя, зокрема потребою розв`язання Верховним Судом як найвищим судом у системі судоустрою України складного юридичного питання, яке має фундаментальне значення для формування судами єдиної правозастосовної практики (абзац другий пункту 7.8. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Припис пункту 2 частини третьої статті 389 Кодексу, що встановлює один із «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, - визнання справи малозначною - є зрозумілим за змістом та передбачним за наслідками застосування. Зазначений припис Кодексу також має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності (пункт 7.9. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом касаційного оскарження є судові рішення, ухвалені у справі про визнання неправомірним рішення комісії розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу газорозподільних систем, яке оформлене у виді протоколу та скасування здійсненого донарахування об`єму та обсягу природного газу у розмірі 3 401,80 м3 на загальну суму 121 112,95 грн, стягнення збитків, завданих несанкціонованим втручанням в роботу ЗВТ у розмірі 121 112,95 грн.

Ця справа є незначної складності та не належить до виключень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, незалежно від того чи визнавав її такою суд першої, апеляційної чи касаційної інстанції. Оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена в розділі 1 Загальних положень ЦПК України, то вона поширюються й на стадію касаційного провадження.

З урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

ОСОБА_1 у касаційній скарзі вказує, що справа має для нього виняткове значення, оскільки цинічні дії оператора газорозподільчої системи щодо безпідставного нарахування об`ємів природного газу негативним чином вплинули на його стан, позивач відчував себе абсолютно беззахисним перед свавіллям монополіста. При складенні акту про порушення ОСОБА_1 не було роз`яснено у чому саме виявляється порушення, що стало підставою для демонтажу лічильника, представники АТ «Рівнегаз» не роз`яснили суті порушення, проявили упереджене ставлення до нього. Відновлення справедливості у даній справі є об`єктивним бажанням ОСОБА_1 , оскільки Законом України «Про ринок природного газу» передбачено один з ключових принципів його функціонування - забезпечення високого рівня захисту прав та інтересів споживачів природного газу. Проте особа, яка подала касаційну скаргу,не обґрунтовує в чому проявляється виняткове значення для нього цієї справи. Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженими судовими рішеннями. І, відповідно, не свідчить, що справа має виняткове значення для ОСОБА_1 .

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).

Таким чином, оскаржені судові рішення ухвалено у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою, яка підписана представником ОСОБА_2 , на постанову Рівненського апеляційного суду від 07 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» про визнання неправомірним та скасування рішень та зустрічним позовом акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Рівнегаз» до ОСОБА_1 про стягнення збитків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков