КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

29 лютого 2024 року м. Київ

Унікальний номер справи № 761/7571/22

Головуючий у першій інстанції - П'ятничук І.В.

Апеляційне провадження № 22-ц/824/3882/2024

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.,

перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2023 року у справі за позовом Виконавчого комітету Ірпінської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по договору про залучення коштів замовників будівництва об`єктів архітектури на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2023 року позов Виконавчого комітету Ірпінської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по договору про залучення коштів замовників будівництва об`єктів архітектури на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області заборгованість по сплаті коштів на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури м. Ірпінь у розмірі 2 665 500 грн. 80 коп., пеню у розмірі 1 305 295 грн. 63 коп., штраф у розмірі 186 585 грн. 06 коп., інфляційні у розмірі 782 908 грн. 98 коп., 3 % річних у розмірі 107 284 грн. 00 коп., а всього стягнути 5 047 574 грн. 47 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області судовий збір у розмірі 50 475 грн. 74 коп. (т. 1 а.с. 234-242).

Не погодившись з рішенням районного суду, 16 листопада 2023 року ОСОБА_1 направив до суду апеляційну скаргу у порядку ст. 355 ЦПК України (т. 2 а.с. 1-21).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 30 листопада 2023 року витребувано матеріали цивільної справи (т. 2 а.с. 25).

07 грудня 2023 року зазначена справа отримана Київським апеляційним судом та 08 грудня 2023 року передана судді-доповідачу.

Згідно з ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Отже, останнім днем для подання апеляційної скарги було 15 листопада 2023 року, тому апелянтом пропущено строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Проте, заяви про поновлення строку апелянт не подавав, немає такої і за змістом апеляційної скарги.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 08 грудня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2023 рок - залишено без руху та надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії даної ухвали. В ухвалі вказано, що на виконання вимог цієї ухвали слід направити до Київського апеляційного суду платіжний документ про сплату судового збору у розмірі 113 570,42 грн. та заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження (т. 2 а.с. 29-30).

Згідно з супровідним листом Київського апеляційного суду від 11 грудня 2023 року копію ухвали для виконання було направлено ОСОБА_1 на вказану в апеляційній скарзі поштову адресу для листування: АДРЕСА_1 (т. 2 а.с. 31).

31 січня 2024 року до Київського апеляційного суду повернулася поштова кореспонденція від ОСОБА_1 без вручення з відміткою працівників пошти, що адресат відсутній за вказаною адресою (т. 2 а.с. 32-22).

Як вбачається зі змісту телефонограми, 05 лютого 2024 року о 10 год. 52 хв. по телефону НОМЕР_1 було повідомлено представника апелянта - адвоката Білу К.П. про те, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів, інформацію остання зобов`язалась передати ОСОБА_1 (т. 2 а.с. 34).

Згідно з супровідним листом Київського апеляційного суду від 05 лютого 2024 року копію ухвали для виконання було повторно направлено ОСОБА_1 на іншу вказану в апеляційній скарзі поштову адресу місця реєстрації: АДРЕСА_1 (т. 2 а.с. 35).

23 лютого 2024 року до Київського апеляційного суду повторно повернулася поштова кореспонденція від ОСОБА_1 без вручення (т. 2 а.с. 36-37).

Отже, Київським апеляційним судом було вжито всіх заходів щодо сповіщення апелянта про залишення його апеляційної скарги без руху ухвалою Київського апеляційного суду від 08 грудня 2023 року.

Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, у тому числі цікавиться рухом справи.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини зазначав, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі «Шульга проти України», № 16652/04). При цьому запобігати неналежній і такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі - завдання саме державних органів (див. рішення ЄСПЛ від 20.01.2011 у справі «Мусієнко проти України», № 26976/06).

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні питання щодо прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

Станом на 29 лютого 2024 року недоліки апеляційної скарги апелянтом не було усунуто, не подано до суду заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження та платіжного документа про сплату судового збору.

Виходячи з п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Питання про відмову у відкритті апеляційного провадження вирішується не пізніше п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків (ч. 3 ст. 358 ЦПК України).

Зважаючи на те, що апелянтом у строк, визначений законом, не подано заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, №15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 6 грудня 2007 року). Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Керуючись ст.ст. 354, ч. 4 ст. 357, ст. 358, ч. 2 ст. 381 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2023 року.

Копію ухвали надіслати учасникам справи, а скаржнику надіслати копію ухвали разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

О.В. Борисова

В.М. Ратнікова