Дата документу 30.01.2024 Справа № 2-421/2010
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 2-421/2010 Головуючий у 1 інстанції: Звєздова Н.С.
Провадження № 22-ц/807/176/24 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«30» січня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Бєлки В.Ю.,

Кочеткової І.В.,

секретар: Волчанова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 жовтня 2023 року у справі за заявою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення до виконання, боржник: ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2023 року АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулось до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення до виконання, боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

В обґрунтування вимог зазначило, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09 березня 2010 року у справі № 2-421/2010 стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь банку стягнуто заборгованість за кредитним договором №836-Ф від 25 липня 2007 року у сумі 669 945,16 грн., судовий збір в розмірі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 120,00 грн. Крім того, вказаним рішенням звернуто стягнення на предмет іпотечного договору № 1Z/836-Ф від 25 липня 2007 року та розірвано кредитний договір № 836-Ф від 25 липня 2007 року.

Рішення набрало законної сили 20 березня 2010 року, на його виконання судом були видані виконавчі листи, які неодноразово пред`являлися до виконання до Шевченківського ВДВС.

Станом на 20 вересня 2023 року виконавчі документи щодо стягнення судових витрат з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 фактично виконанні, а виконавче провадження №50370757 щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитом в сумі 669 945,16 грн. - триває.

З Автоматизованої системи виконавчих проваджень банку стало відомо, що за виконавчим провадженням №50368802 щодо звернення стягнення на предмет іпотеки 04 березня 2021 року було прийнято постанову про повернення виконавчого документу стягувачу у зв`язку з встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника.

Оригінал постанови про повернення виконавчого документу стягувачу та оригінал виконавчого листа на адресу стягувача не надходили.

07 жовтня 2021 року на адресу Шевченківського ВДВС банком було направлено запит №107.20/2-2538 про надання інформації про дату та вихідний номер документу, за яким був направлений виконавчий документ, а також про дату отримання банком, із зазначенням прізвища представника Банку, яке міститься у повідомленні про вручення рекомендованої кореспонденції, яке повернулось на адресу відділу. Додатково було запропоновано, що у разі втрати виконавчого листа звернутися до суду з заявою про отримання дублікату. Відповідь на запит не надходила, заходи щодо отримання дублікату виконавчого листа відділом виконавчої служби не вживалися.

У травні 2023 року АТ «Ощадбанк» направило на адресу Шевченківського ВДВС клопотання від 09 травня 2023 року про надання інформації щодо виконавчого провадження та стягнутих сум з боржника.

Згідно з відповіддю Шевченківського ВДВС без дати та номеру, яке надійшло до банку 28 червня 2023 року, державним виконавцем 04 березня 2021 року винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачеві і повторно на виконання він не надходив. З заявою про отримання дублікату виконавчого листа Шевченківський ВДВС до суду не звертався.

Вважало, що оригінал виконавчого листа був загублений при пересиланні з Шевченківського ВДВС до стягувача.

Станом на 19 вересня 2023 року рішення суду не виконано. Відсутність виконавчого документу про стягнення кредитної заборгованості позбавило банк можливості повторно пред`явити його до виконання, у порядку передбаченому чинним законодавством.

Термін пред`явлення виконавчого листа до виконання, зазначений у виконавчому документі 03 березня 2013 року, закінчився. З огляду на тривалий час, який банк витратив на з`ясування місцезнаходження виконавчого листа, вирішення питання щодо отримання дубліката виконавчого листа та стан виконавчого провадження, вважало, що строк на його пред`явлення пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

Крім того, на території України постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19» був впроваджений карантин, а також Указом президента України від 24 лютого 2022 року введений військовий стан.

На підставі зазначеного просило поновити строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа, видати АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» дублікат виконавчого листа № 2-421/2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь банку заборгованості за кредитом в сумі 669 945,16 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 жовтня 2023 року з виправленою опискою ухвалою суду від 22 листопада 2023 року відмовлено в задоволенні заяви.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що оригінал виконавчого листа був втрачений при пересилці з Шевченківського ВДВС, з огляду на тривалий час, який банк витратив на з`ясування місцезнаходження виконавчого листа, вирішення питання щодо отримання дубліката виконавчого листа та стан виконавчого провадження, вважало, що строк на його пред`явлення пропущений з поважних причин та підлягає поновленню, на території України був запроваджений карантин та військовий стан, станом на 26 жовтня 2023 року борг не погашений, що порушує права та законні інтереси банка, твердження суду, що стягувач протягом тривалого часу не цікавився станом виконавчого провадження, спростовується матеріалами справи, порушення майнових інтересів банку безпосереднім чином впливає на майнові інтереси держави, просило скасувати ухвалу суду та прийти нову постанову про задоволення заяви.

ОСОБА_3 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначила, що виконавчий лист був поданий вперше 16 лютого 2016 року з пропуском строку, виконавець повинен був відмовити у відкритті виконавчого провадження, докази пред`явлення виконавчого листа до 16 лютого 2016 року та втрати виконавчого листа відсутні, заявником не вказано поважних обставин пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання до трьох років не збільшувався.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ч.ч.1,2,5 ст. 263ЦПК України).

Ухвала суду першої інстанції вказаним вимогам не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачу дублікату виконавчого листа, суд першої інстанції виходив з того, що банк не довів поважності причин для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання а також не надав доказів на підтвердження втрати виконавчого документу, який було повернуто банку відділом державної виконавчої служби.

З таким висновком не погоджується колегія суддів.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України визначено, що до основних засад судочинства належить обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Європейський суд наголосив, що пункт 1 статті 6 вказаної Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

За приписами статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Згідно з пунктом 17.4 розділу VІІІ Перехідні положення ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV, яка діяла на час видачі виконавчого листа) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Стаття 24 вказаного Закону передбачає, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутись із заявою про поновлення пропущеного строку до суду, який видав відповідний документ, або до суду за місцем виконання.

Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Судом першої інстанції встановлено, що, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09.03.2010 року, ухваленим у справі №2-421/2010, задоволено позовні вимоги ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Шевченківського відділення №7858 ВАТ «Ощадбанк» та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором №836-Ф від 25.07.2007 року у сумі 669 945,16 гривень, судового збору - 1700,00 гривень та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 120,00 гривень (а.с.5-8).

Крім того, вказаним рішенням розірвано вищевказаний кредитний договір та звернуто стягнення на предмет Іпотечного договору №1Z/863-Ф від 25.07.2007року, укладений між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Шевченківське відділення № 7858 ВАТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Туріченко О.М., реєстраційний № 1862, а саме: трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 67,46 кв.м., житловою площею 41,9 кв.м., яка належить Іпотекодавцям - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності із застосуванням способу реалізації шляхом продажу Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Шевченківське відділення № 7858 ВАТ «Ощадбанк» із застосуванням процедури продажу, передбаченої ст.38 Закону України «Про іпотеку», а саме з правом укладання договору купівлі-продажу з іншою будь-якою особою-покупцем та з наданням Відкритому акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» в особі філії - Шевченківське відділення № 7858 ВАТ «Ощадбанк» всіх повноважень продавця, отримувати будь-які документи, довідки, витяги з реєстр)' прав на нерухоме майно в органів БТІ, нотаріату тощо, необхідних для: здійснення такого продажу, в порядку як це вказано в договорі іпотеки №№1Z/863-Ф від 25.07.2007 року. За рахунок коштів отриманих від реалізації переданого в заставу нерухомого майна задоволено кредиторські вимоги Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Шевченківське відділення № 7858 ВАТ «Ощадбанк» в розмірі 669 945,16 гривень за кредитним договором №836-Ф від 25.07.2007 року. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 07.02.2012року апеляційна скарга ОСОБА_1 відхилена, рішення суду залишено без змін (а.с.9-11).

03.03.2012 року ВАТ «Державний ощадний банк України» отримало виконавчий лист від 03.03.2012 року №2-421/2010.

Матеріали справи містять копію постанови державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції від 19.02.2016 року про відкриття виконавчого провадження ВП №50368802 про стягнення з ОСОБА_1 на користь банка заборгованості у сумі 669 945,16 гривень (а.с.14). Зазначена постанова учасниками виконавчого провадження не оскаржена.

Згідно Інформаційної довідки від 22.11.2016 року у виконавчому провадженні №50368802 постановою від 22.06.2016 року державного виконавця Мітіної Тетяни Вікторівни виконавчий документ було повернуто стягувачу на підставі п.9 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (встановлена заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника) (а.с.15).

16.08.2017 року стягувач ПАТ «Державний ощадний банк України» звернувся до Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області із заявою № 107.20/2-661 щодо стану виконання виконавчого провадження ВП №50368802, в якому просив провести перевірку законності прийняття постанови від 22.06.2016 року про повернення виконавчого документу стягувачу, скасувати вказану постанову, поновити виконавче провадження (а.с.16).

Згідно Інформаційної довідки про виконавче провадження від 27.02.2020 року постановою старшого державного виконавця Сапи Андрія Дмитровича від 27.02.2020 року виконавче провадження прийнято до виконання (а.с.17-19). Зазначена постанова державного виконавця учасниками виконавчого провадження не оскаржена.

07.07.2020 року стягувач ПАТ «Державний ощадний банк України» звернувся до начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) із запитом за № 107.20/2-1471/45885, в якому зазначив, що 27.09.2016 року винесено постанову про звернення стягнення на пенсію боржника ОСОБА_2 (ВП 50370757), але кошти з пенсії боржниці не утримуються щомісячно, станом на 07.07.2020 року на розрахункові рахунки Банку надходять суми один раз на рік. Просив провести перевірку щодо стягнутих з боржниці ОСОБА_2 (ВП 50370757) коштів, а крім того просив повідомити про стан виконання виконавчого провадження ВП №50368802 щодо боржниці ОСОБА_1 (а.с.19).

Факт отримання зазначеного запиту відділом виконавчої служби 13.07.2020 року підтверджується копією поштового повідомлення (а.с.20).

04.03.2021 року головним державним виконавцем Шевченківського ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кононенко Юлією Олександрівною винесено постанову (ВП №50368802) про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» (встановлена Законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника).

Вказане підтверджується копією відповідної постанови та Інформаційною довідкою про виконавче провадження ВП №50368802 від 07.10.2021 року (а.с.21-26).

07.10.2021 року стягувач ПАТ «Державний ощадний банк України» звернувся до начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) із запитом за № 107.20/2-2538, в якому зазначив, що оригінал виконавчого листа №2-421/2010, виданого 03.03.2012 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором у сумі 669 945,16 гривень до стягувача не надходив, просив надати інформацію про дату та вихідний номер листа, за яким вказаний документ було направлено на адресу Банку (а.с.22).

Крім того матеріали справи містять копію клопотання ПАТ «Державний ощадний банк України» № 55/5.4-04/536 від 09.05.2023 року, яке подане на ім`я начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Південного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції (м. Одеса) про надання інформації стосовно виконавчого листа №2-421/2010, виданого на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09.03.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, в якому зазначив, що станом на 09.05.2023 року рішення суд не виконано, виконавчий документ на адресу стягувача не надходив, що порушує права банка, а тому просив повідомити про стан виконавчого провадження та вжиті дії щодо виконання рішення суду (а.с.27-28).

Згідно відповіді на вказаний запит (вхідний номер 44096/2023 від 21 червня 2023 року) вищевказаний виконавчий документ перебував на виконанні у відділі ВДВС. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта наявне обтяження №7512151. За виконавчим провадженням ВП №50368802 державним виконавцем було прийнято ряд постанов: 30.09.2020 року про накладення арешту на кошти боржника та про арешт майна боржника, 28.01.2021 року про накладення арешту на кошти боржника, 04.03.2021 року про повернення виконавчого документу стягувачу (а.с.29).

За змістом вказаної відповіді виконавчий документ повторно на примусове виконання до Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Південного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції (м. Одеса) виконавчої служби не надходив. Надати підтвердження направлення вказаних постанов та оригіналу виконавчого листа не має можливості, оскільки відповідно до Переліку типових документів, що утворюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організації, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012 року № 578/5, строк зберігання реєстрів на відправку кореспонденції складає 1 рік.

09.05.2023 року ПАТ «Державний ощадний банк України» звернулось до начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Південного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції (м. Одеса) із запитом № 55/5.4-04/537 про надання інформації стосовно виконавчого листа №2-421/2010, виданого на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15.06.2010 року про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором, в якому зазначив, що станом на 09.05.2023 року виконавчий документ на адресу стягувача не надходив, рішення суд не виконано, що порушує права банка, а тому просив повідомити про хід виконавчого провадження та вжиті дії щодо виконання рішення суду (а.с.30-31).

Згідно з відповіддю на вказаний запит вищевказаний виконавчий документ перебував на виконанні у відділу ВДВС. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта наявне обтяження №7512151. За вказаним виконавчим провадженням (ВП №50370757) державним виконавцем було вчинено певні дії: відкрито виконавче провадження, винесено постанову про накладення арешту на кошти боржника, сформовано вимогу щодо отримання банківської таємниці та встановлено, що боржниця має відкриті рахунки в АТ КБ «ПриватБанк»; сформовано платіжні інструкції та направлено до банківської установи, щодо списання коштів з рахунків боржника; направлено виклик боржниці ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 . У зв`язку із забороною проведення звернення стягнення на дохід (заробітна плата, пенсія, стипендія, та інше) боржника, ГУ ПФУ в Запорізькій області призупинило відрахування із пенсії ОСОБА_2 з квітня 2022 року на період військового стану в Україні (а.с.32).

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на дату повернення виконавчого листа стягувану - 04.03.2021 року), виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

За приписами ч.ч.5,6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на дату повернення виконавчого листа стягувану) у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Пунктом 9 частини першої статті 3737 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Згідно з частиною п`ятою статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на дату повернення виконавчого листа стягувачу - 04.03.2021 року) повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

У пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України).

Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1 розділу «Перехідні положення» ГПК України).

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку.

Проте, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Оскільки за матеріалами справи виконавчий лист, боржником за яким є ОСОБА_1 , відповідно до останньої постанови державного виконавця від 04.03.2021 року повернутий стягувану на підставі п.9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», отже строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання потрібно відраховувати саме з цієї дати - 04 березня 2021 року.

Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 02 грудня 2020 року у справі № 464/10793/13-ц (провадження № 61-19536св19).

Таким чином, банк не позбавлений права повторно пред`явити виконавчий документ, боржником за яким є ОСОБА_1 , до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону (трьох років), тобто до 04 березня 2024 року.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що постанову про повернення виконавчого листа №2-421/2010 від 03.03.2012 року стягувачу державним виконавцем винесено 04.03.2021 року, проте висновок суду про те, що строк пред`явлення виконавчого листа закінчився 13.03.2013року, є помилковим.

Матеріали справи не містять доказів оскарження та скасування постанов державного виконавця: про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №2-421/2010 від 03.03.2012 року від 19.02.2016 року (а.с.14), про повернення виконавчого документу стягувачу від 06.03.2021 року (а.с.21), а тому підстави вважати, що строк пред`явлення виконавчого листа закінчився 13.03.2013року відсутні.

Таким чином, на час звернення із заявою про видачу дублікату виконавчого листа 20.09.2023 року (а.с.2), банк не пропустив строк пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Крім того, суд першої інстанції не звернув увагу на таке.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі № 2-824/2009 (провадження № 61-5388св18).

Отже, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

За правилами частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 37 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З огляду на викладене, належним доказом підтвердження надсилання стягувачу копії постанови про повернення виконавчого листа разом із направленням його оригіналу є виключно квитанція про відправлення та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Вищевикладене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 10 лютого 2021 року у справі № 757/23492/13-ц (провадження № 61-15062св20).

При цьому з відповіді начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Південного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції (м. Одеса) на запит стягувача № 55/5.4-04/536 від 09.05.2023 року про надання інформації стосовно стану виконання виконавчого листа №2-421/2010 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором зазначено, що постановою державного виконавця від 04.03.2021 року виконавчий документ повернуто стягувачу без виконання, проте надати підтвердження направлення постанови та оригіналу виконавчого листа не має можливості, оскільки відповідно до Переліку типових документів, що утворюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організації, із зазначенням строків зберігання документів строк зберігання реєстрів на відправку кореспонденції, який складає 1 рік, сплив.

Таким чином, лист начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Південного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції (м. Одеса) не містять інформації: щодо дати направлення виконавчого листа про стягнення заборгованості за кредитним договором з боржника ОСОБА_1 стягувачу та відомостей щодо вручення виконавчого документу стягувачу в порядку, передбаченому статтею 31 Закону України « Про виконавче провадження».

Отже, суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого листа, та, дійшовши помилкового висновку про пропуск строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та відсутність підстав для його поновлення, а також, недоведеність факту втрати виконавчого документу, не врахував вищенаведених положень Закону України «Про виконавче провадження», зокрема доведеності обставин щодо обов`язковості направлення постанови про повернення оригіналу виконавчого документа.

З огляду на викладене, колегія судів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду згідно з п.2, 4 ст.376 ЦПК України скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення заяви Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» про видачу дубліката виконавчого листа №421/2010, виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя у цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Шевченківського відділення №7858 ВАТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення у солідарному порядку заборгованості за кредитом у сумі 669 945 гривень 16 копійок.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 жовтня 2023 року у цій справі скасувати та прийняти нову постанову такого змісту.

Заяву Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» про видачу дубліката виконавчого листа №2-421/2010 у цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Шевченківського відділення №7858 ВАТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Видати Акціонерному товариству «Державний ощадний банк України», в особі філії Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» дублікат виконавчого листа№2-421/2010, виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя у цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Шевченківського відділення №7858 ВАТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором боргу у розмірі 669 945 гривень 16 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 31 січня 2024 року.

Головуючий А.В. Дашковська

Судді: В.Ю. Бєлка

І.В. Кочеткова