ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3149/24 Справа № 201/9130/22 Суддя у 1-й інстанції - Антонюк О.А. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Усик А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

-за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Скочко Ольга Анатоліївна,

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2023 року, -

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

16.11.2022 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськанадійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, в якому містяться позовні вимоги про визнання право власності на частину квартири АДРЕСА_1 , що зареєстрована на відповідача.

Стягнення компенсацію частини вартості автомобілів: «Рено Сандеро», 2012 року випуску і «Міцубіші Галант», 2008 року випуску, у розмірі 243 365 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2023 року у задоволенні позовних вимог відмолено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

24.01.2024 року від ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Скочко Ольга Анатоліївнанадійшла апеляційна скарга в якій ставиться вимога про скасування рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2023 року та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначено, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 21.10.2006 року, а кредит за квартиру було повністю виплачено лише у січні 2014 року, тобто більше ніж через 6 років сімейного життя, а тому висновки суду першої інстанції про те, що квартира була придбана відповідачем за власні кошти є поспішним.

Щодо автомобілів, суд не врахував, що у позивачки взагалі не має права управляння автомобілем, а факт того, що автомобіль Мітцібіши взяв у користування вітчим позивачки є недоведеним та не має значення для вирішення справи.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзив на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України не надходив.

В АПЕЛЯЦІЙНОМУ СУДІ

Представник ОСОБА_1 адвокат Скочко О.А. у судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримала.

Представник відповідача адвокат Ткачук В.А. у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скаргу підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи:

21 жовтня 2006 року між позивачкою ОСОБА_1 і відповідачем ОСОБА_2 було укладено і зареєстровано шлюб, від цього шлюбу і спільного мешкання мать спільну неповнолітню дитину: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сімейне життя сторін потім не склалося, шлюбні відносини сторін припинені, звернулися з позовом до суду і рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2023 року шлюб сторін було розірвано, рішення набрало законної сили.

Як було встановлено судом, сторони познайомився 02 вересня 2004 року, позивачка на той час майже рік працювала у Дніпропетровському регіональному інституті державного управління при Президентові України, її зарплата становила 1200 гривень на місяць. Шлюбних відносин та сумісного бюджету з позивачем у відповідача до 2006 року не було. Квартиру АДРЕСА_1 відповідачем було придбано 24 січня 2005 року виключно за особисті кошти.

Автомобіль «Mitsubishi Gallant» 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , як стверджує позивач, начеб то знаходиться в користуванні. Відповідача; вказане не відповідає дійсності, оскільки судом встановлено, що даним автомобілем заволоділа сама позивачка зі своїм вітчимом ОСОБА_4 , який фактично без дозволу відповідача разом з позивачем виїхали з сином за кордон на вказаному автомобілі «Mitsubishi Galant» після початку війни.

На теперішній час позивач, їх спільна дитина ОСОБА_5 , мати позивача ОСОБА_6 та вітчим ОСОБА_7 знаходяться на території Федеративної республіки Німеччина, у зв`язку з чим відповідач вимушений був звернутись до правоохоронних органів із заявою про злочин в ст. 214 КПК України. На теперішній час відкрито кримінальне провадження та проводиться досудове розслідування.

Інший автомобіль знаходиться у відповідача і він ним користується.

Встановивши зазначені обставини суд першої інстанції прийшов до наступних висновків: З урахування зазначених особливостей та встановлених обставин відповідач запропонував наступний варіант розподілу зазначеного позивачкою майна: квартира не підлягає поділу, оскільки є його особистою власністю, придбаною за його кошти до шлюбу з позивачкою; а автомобілі залишити в їх фактичному користуванні: позивачці залишити більш новий і комфортний автомобіль «Міцубіші Галант» (має більшу ринкову ціну), на якому позивачка виїхала з сином за кордон і автомобіль не повернула, а менш комфортний і більш вживаний «Рено Сандеро» (має меншу ринкову ціну), що знаходиться в користуванні відповідача залишити йому ж, на грошову компенсацію він не претендує і вимоги про це не заявляє з урахуванням інтересів його неповнолітнього сина.

З такими висновками погоджується й колегія суддів апеляційного суду з огляду на таке.

Щодо квартири.

Як вбачається з договору іпотеки (т.1 а.с.143), що був укладений 24.01.2005 року, вартість квартири дорівнює 140 400 грн.

Відповідно до архівних даних, що містяться у відкритих джерелах, курс долара США до гривні станом на 24.01.2005 року дорівнює 5, 3 гривні за 1 долар США.

Тобто вартість квартири у доларах США дорівнює 26 490 доларів.

Вартість кредиту, який 24.01.2005 року взяв відповідач для придбання квартири становив 15 000 доларів США.

Тобто квартира була придбана відповідачем 24.01.2005 року частково за власні кошти, частково за кредитні кошти.

До укладання юридичного шлюбу з позивачкою погашення кредиту було за власні кошти відповідача, після укладення шлюбу, за спільні сімейні кошти.

Шлюб було укладено 21.10.2006 року.

Як вбачається з графіку погашення кредиту (т.1 а.с.137), станом на 10.11.2006 року залишок заборгованості за кредитом становив 11942 долара США.

Враховуючи, що відповідачем кредит в розмірі 11942 долара США було погашено в період шлюбних відносин з позивачкою, позивачка має право претендувати на частину погашених кредитних зобов`язань, тобто на 5 971 долар США.

Сума 5 971 доларів США, на які має право претендувати позивачка, становить 22,5% від повної вартості квартири (від 26 490 доларів США) або 1/5 частину, а від так, позивачка не має право на частину зазначеної квартири.

Щодо автомобілів.

Стосовно розподілу автомобілів.

Автомобіль «Mitsubishi Gallant» 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , як стверджує позивач, начеб то знаходиться в користуванні. Відповідача; вказане не відповідає дійсності, оскільки судом встановлено, що даним автомобілем заволоділа сама позивачка зі своїм вітчимом ОСОБА_4 , який фактично без дозволу відповідача разом з позивачем виїхали з сином за кордон на вказаному автомобілі «Mitsubishi Galant» після початку війни. На теперішній час позивач, їх спільна дитина ОСОБА_5 , мати позивача ОСОБА_6 та вітчим ОСОБА_7 знаходяться на території Федеративної республіки Німеччина. На прохання відповідача переконати ОСОБА_7 та позивача повернути цей автомобіль виявились марними, що, на думку відповідача, заздалегідь було сплановано з метою заволодіння вказаним автомобілем, у зв`язку з чим відповідач вимушений був звернутись до правоохоронних органів із заявою про злочин в ст. 214 КПК України. На теперішній час відкрито кримінальне провадження та проводиться досудове розслідування.

Інший автомобіль знаходиться у відповідача і він ним користується.

Статтею 60 СК України встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим зазначена презумпція може бути спростована і один із подружжя може спростовувати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того, хто її спростовує.

Відповідний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати го Суду від 11 квітня 2019 року у справі № 339/116/16-ц (провадження № 61-15462св18).

З урахування зазначених особливостей та встановлених обставин відповідач запропонував наступний варіант розподілу зазначеного позивачкою майна: квартира не підлягає поділу, оскільки є його особистою власністю, придбаною за його кошти до шлюбу з позивачкою; а автомобілі залишити в їх фактичному користуванні: позивачці залишити більш новий і комфортний автомобіль «Міцубіші Галант» (має більшу ринкову ціну), на якому позивачка виїхала з сином за кордон і автомобіль не повернула, а менш комфортний і більш вживаний «Рено Сандеро» (має меншу ринкову ціну), що знаходиться в користуванні відповідача залишити йому ж, на грошову компенсацію він не претендує і вимоги про це не заявляє з урахуванням інтересів його неповнолітнього сина.

Той факт, що автомобіль «Міцубіші Галант», що належить відповідачу дійсно не знаходиться у його користуванні підтверджується відповіддю Державної прикордонної служби (т.1 а.с.121).

При таких обставинах апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Скочко Ольга Анатоліївна залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено 27.02.2024 року.

Судді: