Справа № 718/3465/23
Провадження 2/718/697/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2024 р. м.Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючої судді Масюк Л.О., секретаря Харабара А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Кіцмань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), інтереси якої представляє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) про захист прав споживача туристичних послуг, -

за участю: позивачки ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 , інтереси якої представляє ОСОБА_2 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про захист прав споживача туристичних послуг.

Свої вимоги мотивує тим, що між нею, ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 укладений Договір з туристом №14/11-003 від 14.11.2019р., за яким відповідач зобов`язувалась надати туристичні послуги для поїздки на відпочинок до Грецької Республіки в червні 2020 року загальною вартістю 1030 евро. Вартість туристичних послуг згідно з умовами договору складала 1030 евро і була повністю оплачена позивачкою 14 листопада 2019 року, що підтверджується пунктом 3.1. Договору та довідкою ПП ОСОБА_3 №08/09/20-1 від 08.09.2020р.

Вказує, що згідно з умовами Договору датою початку туристичної поїздки до Грецької Республіки було визначено 04 червня 2020 року, проте відповідачка повідомила позивача, що заброньована за Договором туристична поїздка до Грецької Республіки скасована, що підтверджується довідкою №08/09/20-1 від 08.09.2020р., та пояснила, що скасування пов`язане з карантинними обмеженнями, введеними в Європі у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби.

Посилається на те, що позивачка з розумінням поставилася до ситуації, проте кошти за послуги вже були сплачені. Тому після перемовин у вересні_2020 року сторонами було досягнуто домовленості про те, що сплачені за Договором кошти будуть використані позивачкою для отримання аналогічних туристичних послуг протягом 18 місяців, тобто до 09.03.2022р. На підтвердження досягнутої домовленості ПП ОСОБА_3 видала позивачці довідку №08/09/20-1 від 08.09.2020р., у якій останній було запропоновано використати сплачені за Договором кошти у сумі 1030 евро для отримання туристичних послуг до Греції протягом 18 місяців, тобто до 09.03.2022р.

Разом з тим, протягом вказаного у довідці строку відповідачка взяті на себе зобов`язання не виконала та не надала позивачці туристичні послуги.

Таким чином, у зв`язку із скасуванням туристичної поїздки та ненаданням туристичних послуг у вказаний в довідці термін, тобто до 09.03.2022р., відповідачем не були виконані обов`язки, передбачені Договором та довідкою, як письмовим зобов`язанням відповідачки. При цьому попередньо сплачена позивачкою вартість туристичної поїздки не повернена до даного часу навіть частково.

Крім цього, вказує на те, що з метою позасудового врегулювання даного спору позивачка неодноразово зверталася усно до відповідачки та до її представників, проте всі її звернення залишилися без уваги. Після цього відповідачці було направлено письмову пропозицію досудового врегулювання від 15.08.2023р., у якій запропоновано повернути кошти у сумі еквівалентній 1030 євро, які були сплачені за туристичні послуги на підставі Договору з туристом №14/11-003 від 14.11.2019р. Разом з тим, відповідачкою вказане звернення було проігноровано.

Враховуючи наведене, просить позов задовольнити, стягнути з ФОП ОСОБА_3 на її, ОСОБА_1 , користь сплачені за ненадані послуги кошти у сумі 39476 гривень 09 коп. та три проценти річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у сумі 1865 гривень 65 коп.

Позивач ОСОБА_1 та її представник, адвокат Байцар І.Б., в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 , в судове засідання в черговий раз не з`явилися, від представника відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням відповідачки на лікуванні закордоном, а вона особисто бажає взяти участь в судовому розгляді.

Однак суд вважає зазначену причину відкладення розгляду справи, а саме бажання особистої участі в судовому засіданні відповідачки ОСОБА_3 , не поважною, оскільки ОСОБА_3 має представника, розцінює дану заяву як навмисне затягування розгляду справи, та вважає за можливе розгляд справи провести за відсутності сторони відповідачів, які, будучи неодноразово належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву не подали та до суду жодного разу не з`явилися.

Заслухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи у їх сукупності та взаємозв`язку і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В судовому засіданні встановлено, що між позивачкою ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 укладений Договір з туристом №14/11-003 від 14.11.2019р., за яким відповідач зобов`язувалась надати туристичні послуги ОСОБА_1 для поїздки на відпочинок до Грецької Республіки в червні 2020 року загальною вартістю 1030 (одна тисяча тридцять) евро (а.с.6).

Згідно Довідки №08/09/20-1 від 08.09.2020 року, виданої ПП ОСОБА_3 вбачається, що бронювання замовлених послуг для ОСОБА_1 , згідно Договору №14/11-003 від 14.11.2019р, є скасованим. Сплачена туристом ОСОБА_1 сума в гривнях, в еквіваленті 1030 євро може бути використана для оплати туристичних послуг протягом 18 місяців (а.с.7).

Відповідно до пропозиції щодо позасудового врегулювання спору ОСОБА_1 вбачається, що позивачкою запропоновано ФОПД ОСОБА_6 повернути кошти у сумі еквівалентній 1030 євро, які нею були сплачені за туристичні послуги на підставі Договору з туристом №14/11-003 від 14.11.2019р. (а.с.8-10).

Згідно розрахунку трьох процентів річних від простроченої суми вбачається, що сума трьох відсотків річних за період прострочення з 09.03.2023-31.12.2022 та з 01.01.2023-04.10.2023 становить 1865,65 грн. (а.с.13).

Відповідно до ч.4 ст.42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг регулює цей Закон України "Про захист прав споживачів".

Статтею 1 Закону України «Про туризм» визначено, що туризм - тимчасовий виїзд особи з місця проживання в оздоровчих, пізнавальних, професійно-ділових чи інших цілях без здійснення оплачуваної діяльності в місці, куди особа від`їжджає; турист - особа, яка здійснює подорож по Україні або до іншої країни з не забороненою законом країни перебування метою на термін від 24 годин до одного року без здійснення будь-якої оплачуваної діяльності та із зобов`язанням залишити країну або місце перебування в зазначений термін; туристичний продукт - попередньо розроблений комплекс туристичних послуг, який поєднує не менше ніж дві такі послуги, що реалізується або пропонується для реалізації за визначеною ціною, до складу якого входять послуги перевезення, послуги розміщення та інші туристичні послуги, не пов`язані з перевезенням і розміщенням (послуги з організації відвідувань об`єктів культури, відпочинку та розваг, реалізації сувенірної продукції тощо).

Згідно статті 5 Закону України «Про туризм» учасниками відносин, що виникають при здійсненні туристичної діяльності, є юридичні та фізичні особи, які створюють туристичний продукт, надають туристичні послуги (перевезення, тимчасового розміщення, харчування, екскурсійного, курортного, спортивного, розважального та іншого обслуговування) чи здійснюють посередницьку діяльність із надання характерних та супутніх послуг, а також громадяни України, іноземці та особи без громадянства (туристи, екскурсанти, відвідувачі та інші), в інтересах яких здійснюється туристична діяльність.

Суб`єктами, що здійснюють та/або забезпечують туристичну діяльність (далі - суб`єкти туристичної діяльності), є: туристичні оператори (далі - туроператори) - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, для яких виключною діяльністю є організація та забезпечення створення туристичного продукту, реалізація та надання туристичних послуг, а також посередницька діяльність із надання характерних та супутніх послуг і які в установленому порядку отримали ліцензію на туроператорську діяльність; туристичні агенти (далі - турагенти) - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють посередницьку діяльність з реалізації туристичного продукту туроператорів та туристичних послуг інших суб`єктів туристичної діяльності, а також посередницьку діяльність щодо реалізації характерних та супутніх послуг.

Відповідно до ст.20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його.

До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом.

Договір на туристичне обслуговування укладається в письмовій чи електронній формі відповідно до закону.

У договорі на туристичне обслуговування зазначаються істотні умови договору: 1) строк перебування у місці надання туристичних послуг із зазначенням дат початку та закінчення туристичного обслуговування; 2) характеристика транспортних засобів, що здійснюють перевезення, зокрема їх вид і категорія, а також дата, час і місце відправлення та повернення (якщо перевезення входить до складу туристичного продукту); 3) готелі та інші аналогічні засоби розміщення, їх місце розташування, категорія, а також строк і порядок оплати готельного обслуговування; 4) види і способи забезпечення харчування; 5) мінімальна кількість туристів у групі (у разі потреби) та у зв`язку з цим триденний строк інформування туриста про те, що туристична подорож не відбудеться через недобір групи; 6) програма туристичного обслуговування; 7) види екскурсійного обслуговування та інші послуги, включені до вартості туристичного продукту; 8) інші суб`єкти туристичної діяльності (їх місцезнаходження та реквізити), які надають туристичні послуги, включені до туристичного продукту; 9) страховик, що здійснює обов`язкове та/або добровільне страхування туристів за бажанням туриста, інших ризиків, пов`язаних з наданням туристичних послуг; 10) правила в`їзду до країни (місця) тимчасового перебування та перебування там; 11) вартість туристичного обслуговування і порядок оплати; 12) форма розрахунку.

Туроператор (турагент) зобов`язаний не пізніш як через один день з дня, коли йому стало відомо про зміну обставин, якими сторони керувалися під час укладення договору на туристичне обслуговування, та не пізніш як за три дні до початку туристичної подорожі повідомити туриста про таку зміну обставин з метою надання йому можливості відмовитися від виконання договору без відшкодування шкоди туроператору (турагенту) або внести зміни до договору, змінивши ціну туристичного обслуговування.

Туроператор або турагент вправі відмовитися від виконання договору лише за умови повного відшкодування замовникові збитків, підтверджених у встановленому порядку та заподіяних внаслідок розірвання договору, крім випадку, якщо це відбулося з вини туриста.

Турист вправі відмовитися від виконання договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі за умови відшкодування туроператору (турагенту) фактично здійснених ним документально підтверджених витрат, пов`язаних із відмовою.

Якщо під час виконання договору на туристичне обслуговування туроператор не в змозі надати значну частину туристичного продукту, щодо якого відповідно до договору на туристичне обслуговування сторони досягли згоди, туроператор повинен з метою продовження туристичного обслуговування вжити альтернативних заходів без покладення додаткових витрат на туриста, а в разі потреби відшкодувати йому різницю між запропонованими послугами і тими, які були надані. У разі неможливості здійснення таких заходів або відмови туриста від них туроператор зобов`язаний надати йому без додаткової оплати еквівалентний транспорт для повернення до місця відправлення або іншого місця, на яке погодився турист, а також відшкодувати вартість ненаданих туроператором туристичних послуг і виплатити компенсацію у розмірі, визначеному в договорі за домовленістю сторін.

Туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування, крім випадків, якщо: невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини туриста; невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини третіх осіб, не пов`язаних з наданням послуг, зазначених у цьому договорі, та жодна із сторін про їх настання не знала і не могла знати заздалегідь; невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося внаслідок настання форс-мажорних обставин або є результатом подій, які туроператор (турагент) та інші суб`єкти туристичної діяльності, які надають туристичні послуги, включені до туристичного продукту, не могли передбачити.

Договір на туристичне обслуговування може передбачати компенсацію у разі спричинення шкоди туристу невиконанням або неналежним виконанням туристичних послуг, включених до туристичного продукту, відповідно до міжнародних конвенцій, що регламентують надання таких послуг.

Права і обов`язки, відповідальність сторін та інші умови договору між туроператором і турагентом визначаються відповідно до загальних положень про агентський договір, якщо інше не передбачено договором, укладеним між ними, а також цим Законом.

Якість туристичних послуг має відповідати умовам договору на туристичне обслуговування, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються Законом України "Про захист прав споживачів".

Статтею 30 Закону України «Про туризм» визначено, що порушення законодавства в галузі туризму тягне за собою відповідальність згідно із законом. Порушеннями законодавства в галузі туризму є: провадження туроператорської діяльності без отримання відповідної ліцензії або недодержання ліцензійних умов; залучення до надання туристичних послуг осіб, які не відповідають встановленим законодавством відповідним кваліфікаційним вимогам; ненадання, несвоєчасне надання або надання туристові інформації, що не відповідає дійсності; порушення норм і правил у галузі туризму; незаконне використання категорії об`єкта туристичної інфраструктури; порушення умов договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг; невиконання розпоряджень уповноважених органів та осіб про усунення порушень ліцензійних умов; порушення правил щодо охорони чи використання об`єктів туристичної інфраструктури, знищення або пошкодження об`єктів відвідування; створення перешкод уповноваженій на те законом посадовій чи службовій особі у здійсненні контролю за туристичною діяльністю, у проведенні перевірки якості надаваних (наданих) туристичних послуг або додержанні ліцензійних умов, норм і правил щодо здійснення туристичної діяльності; незаконне втручання у здійснення туристичної діяльності; розголошення відомостей, що становлять конфіденційну або іншу охоронювану законом інформацію.

Законами може передбачатися відповідальність і за інші порушення у сфері туристичної діяльності.

Відповідно до ст.32 Закону України «Про туризм» за неналежне виконання своїх зобов`язань туроператор, турагент, інші суб`єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства.

Розмір майнової відповідальності туроператора, турагента чи іншого суб`єкта туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини.

Спори майнового характеру між суб`єктами туристичної діяльності та споживачами туристичних послуг вирішуються у встановленому порядку з дотриманням вимог цього Закону.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про туризм» суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов`язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому абобільшому розмірі.

Відповідно до вимог ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, серед яких є розірвання договору, відшкодування збитків.

Відповідно до ст.ст.901, 902 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором.

Згідно вимог ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для вирішення справи.

Статтями 77, 78, 79, 80 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивачем правомірно пред`явлено вимоги до відповідача про стягнення з ФОП ОСОБА_3 на користь позивача суму матеріальних збитків, завданих невиконанням договірних зобов`язань у розмірі 39476 грн. 09 коп., що еквівалентно 1030 Євро на день подачі позову, сплачених ОСОБА_1 за Договором №14/11-003 від 14.11.2019 року.

При ухваленні рішення, суд враховує, що позивач ОСОБА_1 самостійно сплатила на рахунок відповідача грошові кошти за надані відповідачем послуги, визначені умовами Договором, однак відповідач не виконав свої зобов`язання в частині надання туристичних послуг, а тому грошові кошти в сумі 39476 грн. 09 коп. підлягають стягненню з ФОП ОСОБА_3 на її користь.

Статтею 526 ЦК України унормовано, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У силу вимог ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення 3 % річних у розмірі 1865 грн. 65 коп.

Встановлені по даній справі обставини, враховуючи зазначені норми законодавства, дають підстави для висновку, що позивач виконав всі взяті на себе зобов`язання до договором №14/11-003 від 14.11.2019 року. Відповідач, який є Туроператором-виконавцем, взяті на себе обов`язки за спірним договором не виконав, строк виконання обов`язку щодо надання туристичних послуг, визначений договором, сплинув.

Передбачені договором туристичні послуги позивачу надані не були, сплачені кошти позивачу не повернені, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.263-265 ЦПК України, ст.ст.610, 611, 901,902 ЦК України, Законом України "Про туризм", Законом України "Про захист прав споживачів",

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , мешканки АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_1 , мешканки АДРЕСА_1 сплачені за ненадані послуги кошти у сумі 39476 (тридцять девять тисяч чотириста сімдесят шість) гривень 09 копійок та три проценти річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у сумі 1865 (одна тисяча вісімсот шістдесят п`ять) гривень 65 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення виготовлено 22.03.2024 року.

Суддя Кіцманського

районного суду: Л.О. Масюк