Справа №345/5137/23
Провадження № 2/345/53/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.03.2024 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Якиміва Р.В.,

секретаря Гладенької Л.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Калуш Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Калуської міської ради про визнання його наймачем житлового приміщення та зобов`язання укласти договір найму житлового приміщення, та за зустрічним позовом Виконавчого комітету Калуської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Управління комунальної власності Калуської міської ради до ОСОБА_1 про виселення із самовільно зайнятого житлового приміщення без надання іншого житла та скасування реєстрації місця проживання в житловому приміщенні, -

з участю позивача-відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача-позивача ОСОБА_2 ,

представника третьої особи ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся із вказаним позовом до Виконавчого комітету Калуської міської ради про визнання його наймачем житлового приміщення та зобов`язання укласти договір найму житлового приміщення, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 . В обгрунтування своїх вимог позивач - відповідач вказує, що 08.02.2007 року він зареєструвався за місцем проживання по АДРЕСА_1 . Дана реєстрація та вселення у вищевказане житлове приміщення відбулося за згодою наймача, а його родича ОСОБА_4 , який в жовтні місяці 2008 року виїхав з України на постійне місце проживання до російської федерації, та всіх його повнолітніх членів сім`ї. Його реєстрація в даній квартирі відбулась за відсутності зауважень з боку наймодавця, діючого на той час, а саме КП «ЖЕО №5» та Калуського ВГІРФО, на яке на той час було покладено функції контролю за наданням дозволу на реєстрацію та зняття з реєстрації по місцю проживання та яким у його паспорт був поставлений відповідний штамп. На його неодноразові запити до Виконавчого комітету Калуської міської ради про укладення договору найму або внесення змін в існуючий договір найму вищевказаної квартири, йому було відмовлено через те, що ним не надано ордеру на вселення в квартиру та ненадання ним доказів правомірності його вселення у дану квартиру. У попереднього наймача квартири, який дав згоду на його реєстрацію в даній квартирі ордер на вселення не зберігся. Позивач-відповідач неодноразово звертався до Виконавчого комітету Калуської міської радипро надання інформації про місцезнаходження ордеру на вселення чи його корінця, він позитивної відповіді не отримав. Позивач-відповідач вказує, що станом на день звернення до суду, він несе грошові витрати щодо сплати комунальних послуг та підтримання квартири в належному технічному стані шляхом проведення поточних ремонтів. Оскільки у вказаному житловому приміщенні він зареєстрований у відповідності до існуючих вимог діючого законодавства, вказаним житловим приміщенням він користується протягом значного часу на постійній основі, добросовісно виконує функції щодо утримання даного житлового приміщення в належному стані, а відповідач-позивач уникає та відмовляє йому в укладенні договору найму вказаної квартири, він звернувся до суду з позовом про визнання його наймачем житлового приміщення та зобов`язання укласти договір найму житлового приміщення, а саме квартири по АДРЕСА_1 .

До початку розгляду справи по суті представником відповідача-позивача було подано зустрічний позов до ОСОБА_1 про виселення із самовільно зайнятого житлового приміщення без надання іншого житла та скасування реєстрації місця проживання в житловому приміщенні, який мотивовано тим, що рішенням сесії Калуської міської ради №228 від 12.11.1999 «Про передачу у комунальну власність міста об`єктів житлового і нежитлового фондів та об`єктів соціальної інфраструктури ВАТ «ОРІАНА» у комунальну власність міста передано житловий будинок АДРЕСА_2 . Рішенням сесії Калуської міської ради №1444 від 30.06.2022 «Про внесення змін в рішення Калуської міської ради від 27.06.2019 року №2391 «Про списання житлового фонду» квартира АДРЕСА_3 віднесена до комунальної власності територіальної громади міста Калуша та прийнята на баланс управління комунальної власності. Договір найму укладається в письмовій формі на підставі ордера на житлове приміщення між наймодавцем і наймачем громадянином, на ім`я якого видано ордер. Піднаймачі і тимчасові жильці самостійного права на займане жиле приміщення не набувають незалежно від тривалості проживання. У разі припинення дії договору найму житлового приміщення, одночасно припиняється і дія договору піднайму. Піднаймач і члени його сім`ї, а також тимчасові жильці зобов`язані негайно звільнити займане жиле приміщення. У разі відмови вони підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Як вбачається з матеріалів позову, ОСОБА_1 був зареєстрований в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 без згоди наймодавця, будь яких підстав на укладення з ним договору найму вказаного житлового приміщення не має. На підставі наведеного відповідач-позивач просить суд винести рішення, яким виселити із самовільно зайнятого житлового приміщенняпо АДРЕСА_1 без надання іншого житла та скасувати реєстрацію місця проживання позивача-відповідача за вказаною адресою.

Позивач-відповідач за первісним позовом ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав первісний позов за підстав, наведених у позовній заяві, зустрічний позов не визнає та просить відмовити у його задоволенні.

Представник відповідача-позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримав зустрічний позов за підстав, наведених у зустрічній позовній заяві, первісного позову не винає та просить вімовити у його задоволенні, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 був зареєстрований в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 без згоди наймодавця, будь яких підстав на укладення з ним договору найму вказаного житлового приміщення не має.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Управління комунальної власності Калуської міської радиЧижевський С.М. в судовому засіданні заперечив щодо задоволення первісного позову ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Калуської міської ради про визнання його наймачем житлового приміщення та зобов`язання укласти договір найму житлового приміщення мотивуючи відсутністю підстав на укладення з ОСОБА_1 вказаного договору найму квартири по АДРЕСА_1 та не заперечив щодо задоволення зустрічного позову Виконавчого комітету Калуської міської ради до ОСОБА_1 про виселення його із спірної самовільно зайнятої квартири без надання іншого житла.

Суд, заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини справи та дослідивши докази, подані на їх підтвердження, вважає, що первісний позов слід задовольнити, а у задоволенні зустрічного позову відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно рішення сесії Калуської міської ради №228 від 12.11.1999 «Про передачу у комунальну власність міста об`єктів житлового і нежитлового фондів та об`єктів соціальної інфраструктури ВАТ «ОРІАНА» у комунальну власність міста передано житловий будинок АДРЕСА_2 (а.с.131).

Згідно рішення сесії Калуської міської ради №1444 від 30.06.2022 «Про внесення змін в рішення Калуської міської ради від 27.06.2019 року №2391 «Про списання житлового фонду» квартира АДРЕСА_3 віднесена до комунальної власності територіальної громади міста Калуша та прийнята на баланс управління комунальної власності (а.с.133).

Відповідно до повідомлення виконавчого комітету Калуської міської ради від 09.11.2021 квартира АДРЕСА_3 не приватизовувалась та на даний час відноситься до комунального житлового фонду Калуської міської територіальної громади (а.с.38).

У відповідності до повідомлення КП «ЖЕО №5» від 04.05.2006 року ОСОБА_4 відмовлено в укладенні договору найму квартири АДРЕСА_3 за відсутності ордеру (а.с.100).

Наймач вказаної квартири по АДРЕСА_1 ОСОБА_4 у 2007 році звернувся з позовом до ОСОБА_5 про оскарження неправомірних дій посадової особи та згідно постанови Калуського міськрайонного суду від 25.12.2006 року, яка набула законної сили 05.01.2007 року, позов ОСОБА_6 задоволено частково та постановлено визнати дії директора КП «ЖЕО №5» ОСОБА_5 про відмову в укладенні договору найму на квартиру АДРЕСА_3 із ОСОБА_6 та зобов`язати його укласти такий договір. В задоволенні стягнення моральної шкоди відмовлено (а.с.97).

Згідно довідок Управління «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Калуської міської ради від 24.04.2018, 21.12.2018, 19.11.2019, 02.09.2020, 15.07.2021, 27.08.2021 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.80).

Із виписки паспорту ОСОБА_1 вбачається, що Калуським ВГІРФО, на яке було покладено функції контролю за наданням дозволу на реєстрацію та зняття з реєстрації по місцю проживання 08.02.2007 був поставлений відповідний штамп про реєстрацію місця проживання позивача, а саме: АДРЕСА_1 (а.с.22-23).

Згідно рішення суду від 27.01.2022 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про втрату права на житло задоволено та ухвалено визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_3 (а.с.96).

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання Управління «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Калуської міської ради від 08.02.2022 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 08.02.2007 р. по теперішній час (а.с. 31).

Згідно довідок Управління «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Калуської міської ради від 08.02.2022, 02.08.2022, 23.11.2022, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.32).

Згідно акту директора ТОВ «М-Монтаж» від 14.03.2023 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 з 2007 року (а.с.34).

У відповідності до витягів з реєстру Територіальної громади від 02.08.2022, 13.01.2023, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 з 08.02.2007 р. (а.с.35,36).

Як вбачається з договору про надання послуг з вивезення та захоронення твердих побутових відходів, він був укладений між КП «Екосервіс» Калуської міської ради та мешканцем квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_1 10.02.2018 р. (а.с.92).

Як вбачається з квитанцій та платіжних доручень ОСОБА_1 , житель квартири АДРЕСА_3 проводив оплату за спожиту електроенергію та надання послуг водопостачання в період 2018-2023 р.р. (а.с.102-108).

У відповідності до заяв ОСОБА_1 від 16.03.2021 р., 31.10.2022 р., 14.11.2022 р., він звертався до Калуської міської ради з вимогою про укладення з ним договору найму квартири за адресою: АДРЕСА_1 , мотивуючи тим, що він вселився в дану квартиру у лютому 2007 року, проживає там станом на теперішній час. Дана реєстрація та вселення у вищевказане житлове приміщення відбулося за згодою наймача, а його родича ОСОБА_4 , який виїхав з України на постійне місце проживання до російської федерації. З часу вселення та проживання він веде належний догляд за квартирою, оплачує комунальні послуги, проводить ремонт (а.с.77).

У відповідності до повідомлень виконавчого комітету Калуської міської ради від 13.04.2022 р., 01.11.2022 р., 22.12.2022 р., 28.12.2022 р., 09.02.2023 р., 14.07.2023 р., ОСОБА_1 відмовлено в укладенні договору найму квартири АДРЕСА_3 за відсутності підстав, а саме відсутність ордеру та відсутності документів на підтвердження факту вселення та проживання в даній квартирі, доказів правомірності такого вселення (а.с.24, 28, 29, 37, 39, 41).

Згідно ст.47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Частиною 1 ст.15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно положень ст.310 ЦК України, фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом.

Як зазначено у ст.9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як з підстав і в порядку, які передбачено законом.

Рішенням Конституційного Суду України (справа про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї") від 3 червня 1999 року справа № 1-8/99 визначено, що Житловий кодекс Української РСР, визнаючи гарантії права громадян на житло, встановлює права і обов`язки наймача жилого приміщення та членів його сім`ї, які проживають разом з ним, за договором найму, обов`язковим елементом якого є плата за користування житлом та за комунальні послуги.

Ч. 2 ст. 64 ЖК УРСР передбачає, що до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Таким чином, законодавець не встановив вичерпного переліку осіб, які належать до кола членів сім`ї наймача, але визначив критерії, за якими осіб, не пов`язаних шлюбними або родинними стосунками, віднесено до них.

Таким чином, статус члена сім`ї власника житла не є постійним, а встановлення його наявності пов`язується не тільки з кровною спорідненістю, а й додатковими критеріями.

Ст. 65 ЖК УСРС передбачено, що наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та

членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

За ст. 61 ЖК УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Типовий договір найму жилого приміщення,правила користування жилими приміщеннями,утримання жилого будинку і придомової території затверджуються Кабінетом Міністрів Української РСР. Умови договору найму жилого приміщення, що обмежують права наймача та членів його сім`ї порівняно з умовами, передбаченими законодавством Союзу РСР, цим Кодексом, Типовим договором найму жилого приміщення та іншими актами законодавства Української РСР, є недійсними.

Відповідно до Тимчасового порядку реєстрації фізичних осіб за місцем проживання, яка затверджена Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 за №35, місцем проживання фізичної особи є місце, де вона постійно або переважно проживає як власник житлового будинку, за договором його найму, піднаймання, оренди або інших підставах, передбачених законом.

Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 р. № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням.

Постановою Верховного Суду України від 11 липня 2012 р. у справі 6-60цс12 додатково звернуто увагу на те, що у осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов`язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім`ї наймача (ч ч. 1, 2 ст. 64 ЖК УРСР). Крім того, особи, які вселилися до наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо особи вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача та якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (ст. 65 ЖК УРСР). Під час вирішення спору про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, крім обставин щодо реєстрації цих осіб у спірному приміщенні, дотримання встановленого порядку при їх вселенні та наявності згоди на це всіх членів сім`ї наймача та обумовлення угодою між указаними особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням, й інші обставини справи, що мають значення для справи, а саме: чи було це приміщення постійним місцем проживання цих осіб, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання.

Відповідно до ст. 106 ЖК УРСР, повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку.

Згідно з ч.4 ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Згідно ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Ст. 387 ЦК України підлягає застосуванню у разі витребування майна від особи, яка заволоділа ним незаконно, без відповідної правової підстави.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що позивач-відповідач ОСОБА_1 08.02.2007 року був зареєстрований за місцем проживання по АДРЕСА_1 . Дана реєстрація та вселення у вищевказане житлове приміщення відбулося за згодою наймача, ОСОБА_4 , всіх його повнолітніх членів сім`ї, наймодавця, діючого на той час, а саме КП «ЖЕО №5» та Калуського ВГІРФО, на яке на той час було покладено функції контролю за наданням дозволу на реєстрацію та зняття з реєстрації по місцю проживання та яким у його паспорт був поставлений відповідний штамп. З 08.02.2007 року позивач-відповідач постійно проживає в даній квартирі, що вказує на тривалий час проживання, а саме більше 17-ти років. При вселенні між ним, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням, протягом часу проживання в квартирі. Він дбає про житло, підтримує квартиру в належному технічному стані, сплачує комунальні послуги. Разом з тим, у відповідності до повідомлення КП «ЖЕО №5» від 04.05.2006 судом встановлено факт відсутності ордера на вказане житло у попереднього наймача, який визнаний за рішенням суду від 27.01.2022 таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_3 та у відповідності до а тому суд приходить до висновку, що позивачу-відповідачу ОСОБА_1 належить право користувача вказаної квартири.

Дослідженими доказами встановлено, що наймачем був вселений ОСОБА_1 до спірної квартири з дотриманням норм ст.65 ЖК УРСР, де він проживає вже протягом 17-ти років . Тому таке вселення не може вважатися ані незаконним заволодінням, ані самовільним зайняттям жилого приміщення.

В судове засідання жодних належних та допустимих доказів самовільного вселення позивача-відповідача ОСОБА_1 в житлове приміщення чи вселення в квартиру АДРЕСА_3 з порушенням існуючих на той час вимог щодо вселення та реєстрації місця проживання відповідачем позивачем виконавчим комітетом Калуської міської ради суду не надано та в судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням зазначеного суд, приходить до висновку про те, що договірні відносини найму житлового приміщення фактично існують, позивач-відповідач виконує всі зобов`язання, які випливають з договору найму жилого приміщення, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання його наймачем житлового приміщення та зобов`язання укласти договір найму житлового приміщення підлягають задоволенню, що відповідно, виключає можливість задоволення позовних вимог за зустрічним позовом про виселення ОСОБА_1 із самовільно зайнятого житлового приміщення без надання іншого житла та скасування реєстрації місця проживання в даному житловому приміщенні.

Керуючись ст.9, 58, 61-64 ЖК України, ст.387 ЦК України, ст.3, 4, 5, 7-13, 17, 43, 49, 76-81, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Калуської міської ради про визнання його наймачем житлового приміщення та зобов`язання укласти договір найму житлового приміщення.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 наймачем квартири за адресою - АДРЕСА_1 .

Зобов`язати виконавчий комітет Калуської міської ради укласти договір найма житлового приміщення, а саме квартири за адресою - АДРЕСА_1 .

Відмовити у задоволенні зустрічного позову виконавчого комітету Калуської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Управління комунальної власності Калуської міської ради до ОСОБА_1 про виселення із самовільно зайнятого житлового приміщення без надання іншого житла та скасування реєстрації місця проживання в житловому приміщенні .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя