Справа № 308/1735/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2024 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Данко В.Й., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання незаконним та скасування рішення житлової комісії,-

В С Т А Н О В И В :

29.01.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання незаконним та скасування рішення житлової комісії.

В даній позовній заяві позивач просить визнати незаконним та скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , викладене в протоколі від 08.12.1997 року № 93 в частині щодо зняття його з членами сім`ї з квартирного обліку та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 поновити в складі чотирьох осіб його, старшого прапорщика запасу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дружину ОСОБА_2 , 1957 року народження, сина ОСОБА_3 , 1979 року народження та дочку ОСОБА_4 , 1984 року народження, на квартирному обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов, при військовій частині НОМЕР_1 в загальній черзі з дня постановки на квартирний облік та в позачерговій черзі з 27.02.2002 року.

Встановивши вказані обставини приходжу до такого висновку.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Статтею 124 та 125 Конституції України визначено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Згідно з вимогами частини першої статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частини перша статті 13 ЦПК України).

За загальним правилом, передбаченим у частині першій статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, у порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, що виникають із приватноправових відносин, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

У пунктах 1, 2 частини першої статті 4 КАС України вказано, що адміністративна справа переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовий спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

За змістом пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення публічно-правові відносини, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обов`язках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема пов`язаних з реалізацією публічної влади.

Публічно-правовим вважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, надавати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Аналіз змісту статті 19 ЦПК України та статті 19 КАС України у сукупності дає підстави для висновку, що під час вирішення питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ у кожній конкретній справі визначальною ознакою є характер спірних правовідносин.

Згідно заявлених позивачем позовних вимог, предметом позову є визнання незаконними дій житлової комісії військової частини НОМЕР_1 щодо виключення позивача із списків на отримання житла.

Суд зазначає, що відповідач у справі є органом державної влади, а спір виник з приводу оскарження особою з числа військовослужбовців рішень, дій чи бездіяльності відомчих житлових (житлово-побутових, з контролю за розподілом житла) комісій, тобто є спором з приводу проходження позивачем військової служби як різновиду служби публічної. Такі спори, на переконання суду, належать до юрисдикції адміністративних судів, що узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах по справі №362/643/21 від 08.06.2022 та справі №308/5040/17 від 10.06.2022.

Згідно ч.ч. 2-4 ст. 186 ЦПК України про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви. Така ухвала надсилається заявникові не пізніше наступного дня після її постановлення в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу.

До ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали. Копія позовної заяви залишається в суді.

Ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі може бути оскаржено. У разі скасування цієї ухвали позовна заява вважається поданою в день первісного звернення до суду.

Таким чином, оскільки подана позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а відтак слід відмовити у відкритті провадження у справі.

На виконання вимог ч. 5 ст. 186 ЦПК України роз`яснюю, що вирішення даного спору віднесено до юрисдикції Закарпатського окружного адміністративного суду.

Керуючись ст.ст. 186, 259-261 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання незаконним та скасування рішення житлової комісії.

Копію ухвали разом із заявою та всіма доданими до неї документами направити позивачеві - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Копію позовної заяви залишити в суді.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Данко В.Й.