Номер провадження 2/243/42/2024
Номер справи 243/2604/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2024 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Агеєвої О.В.,

за участю:

- секретаря судового засідання - Кобець О.М.;

- позивача ОСОБА_1 ,

- представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Прокопцева С.В.;

- представника відповідача Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області Рашевської Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у системі EasyCon на підставі наказу № 29-к Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2022 року, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Прокопцев Сергій Вікторович, до Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про встановлення факту проживання однією сім`єю, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Слов`янської міської ради Донецької області, про встановлення факту проживання однією сім`єю, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 була особою з інвалідністю першої групи А з дитинства, а тому потребувала постійного стороннього догляду і нагляду, про що свідчить Довідка до Акта огляду МСЕК серія 10 ААБ №060305 від 07.09.2011. Усе своє життя вона проживала разом зі своєю матір`ю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті догляд за ОСОБА_2 здійснював її брат ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після його смерті догляд за ОСОБА_2 здійснювала ОСОБА_1 , оскільки через стан здоров`я ОСОБА_2 потребувала постійної сторонньої допомоги, догляду і нагляду, тому з грудня 2004 року по 16.07.2022 року ОСОБА_1 проживала однією сім`єю з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 здійснювала за ОСОБА_2 догляд, забезпечувала необхідними продуктами харчування, ліками, гігієнічними засобами, готувала їжу, прала білизну, слідкувала за порядком у квартирі. Саме вона завжди була присутня при огляді лікаря, брала рецепти у лікаря, замовляла ліки.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Організацією поховання ОСОБА_2 займалась ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_2 залишилась спадщина квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 прийняла спадщину, подала заяву нотаріусу, була заведена спадкова справа, проте нотаріус відмовив їй видати свідоцтво про право на спадщину через відсутність документів, які підтверджують родинні або інші відносини зі спадкодавцем.

У ОСОБА_1 немає можливості отримати документ, який би підтверджував факт проживання з ОСОБА_2 однією сім`єю не менше як п`ять років.

Таким чином, установити цей факт можливо лише у судовому порядку.

Просить суд, встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 з ОСОБА_2 з грудня 2004 року по 16 липня 2022 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Прокопцев С.В., який діє на підставі Ордеру на надання правничої допомоги, серія АН №1187322 від 19 червня 2023 року в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та суду пояснили, що після смерті ОСОБА_5 , який був братом ОСОБА_2 , з яким вона проживала, з грудня 2004 року стала проживати з ОСОБА_1 у неї в квартирі, оскільки ОСОБА_2 прикута до ліжка. Саме вона доглядала ОСОБА_2 , вони проживали з нею однією сім`єю з грудня 2004 року. ОСОБА_1 прала, прибирала, осільки ОСОБА_2 була прикутою до ліжка. ОСОБА_1 ходила по магазинам, в аптеку,за сумісні гроші робила покупки. Купила холодильник, документів на нього не має, оскільки він був не новий, вона купувала його з рук, телевізор вона також купувала з рук, не новий, газову колонку. Прибирала в квартирі, ходила у лікарню, викликала лікаря та медсестру.

Представник відповідача Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області Рашевська Г.О., яка діє на підставі Довіреності № 01.01-14/1406 від 09.12.2022, вимоги позивача не визнала, просила суд відмовити у їх задоволенні, а також до суду надала відзив на позов, в якому зазначила, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 була особою з інвалідністю першої групи А з дитинства, а тому потребувала постійного стороннього догляду і нагляду, після смерті її матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та брата ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 стала власником квартири АДРЕСА_2 .

Рішенням виконкому Слов`янської міської ради від 26.07.1999 №270/1 ОСОБА_2 призначено опікуном її брата ОСОБА_6 .

Усі кошти підопічної витрачалися опікуном ОСОБА_6 на придбання ліків, засобів гігієни,одягу, взуття, продуктів, сплату комунальних послуг.

Відповідно до акту №13-12/100 опікунської ради виконкому Слов`янської міської ради від 28.12.2015 року підопічну ОСОБА_2 відвідало вдома за адресою: АДРЕСА_1 . Підопічна мешкає в квартирі зі зручностями сама, на опікуна ОСОБА_6 не скаржиться, доглядом задоволена. До ОСОБА_2 навідується ОСОБА_1 , невістка опікуна, прибирає, готує їжу, тощо, в той же час ОСОБА_7 обслуговує себе сама, ходить у магазин, аптеку.

Відповідно до акту №13-12/032 опікунської ради виконкому Слов`янської міської ради від 04.09.2017 року підопічну ОСОБА_2 відвідано вдома за адресою: АДРЕСА_1 . Підопічна мешкає в квартирі сама. В квартиру потрапити не вдалося. Спілкувалися з підопічною через вікно у присутності сусідки ОСОБА_8 . На опікуна ОСОБА_2 не скаржилася, ОСОБА_1 відвідує підопічну разом з опікуном вранці та у вечорі.

Відповідно до акту №13-12/031 опікунської ради виконкому Слов`янської міської ради від 17.08.2018 року підопічну ОСОБА_2 відвідало вдома за адресою: АДРЕСА_1 . Підопічна мешкає в квартирі разом з опікуном ОСОБА_6 .. Ходити підопічна не може,опікуну допомагає дружина. Підопічна забезпечена необхідним та стаціонарного лікування не потребує.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 померла, її похоронами займалася ОСОБА_1 .

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України, необхідне встановлення двох фактів: проживання однією сім`єю із спадкодавцем; на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа проживали однією сім`єю.

Представник відповідача вважає, що позивачем не доведено здійснення разом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 витрат, наявності спільного бюджету, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання спільного майна, наявності усних домовленостей про порядок користування житлом, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Із матеріалів опікунської ради виконкому Слов`янської міської ради вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали за різними адресами, маючи власне житло. Позивач надавала спадкодавцю допомогу в догляді та по господарству, була присутня при огляді лікарів, що не є тотожнім із фактом проживання однією сім`єю.

Власне ставлення позивача до ОСОБА_2 : періодичне придбання їй продуктів харчування, та участь в допомозі по господарству, а згодом і поховання, не є підтвердженням факту спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю, їх пов`язаності спільним побутом, взаємними правами та обов`язками, що дає право на спадщину.

Тому, представник відповідача Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області Рашевська Г.О., просить суд відмовити у задоволенні вимог позивача в повному обсязі.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що вона є дружиною померлого опікуна ОСОБА_6 . ОСОБА_1 є її невісткою (дружиною брата ОСОБА_6 ). Після смерті брата ОСОБА_5 , оскільки ОСОБА_2 була особою з інвалідністю та не могла залишатися жити сама, не могла себе обслуговувати, та оскільки ОСОБА_2 була жінкою, вона стіснялася ОСОБА_10 , не хотіла щоб він її перевдягав, купав, тому вони скликали свою сім`ю: брата ОСОБА_11 та його дружину ОСОБА_1 та на сімейній нараді вирішили, що з ОСОБА_2 буде проживати та доглядатиме її невістка ОСОБА_12 . ОСОБА_1 стала проживати з нею з грудня 2004 року одразу після смерті ОСОБА_5 . Її чоловік ОСОБА_10 , який був опікуном ОСОБА_2 приїздив до них, відвідував, однак з нею проживала ОСОБА_1 . ОСОБА_2 з квартири нікуди не виходила, спочатку пересувалася за допомогою стільця, а після смерті ОСОБА_5 злягла. ОСОБА_1 прибирала, купала, одягала, ходила в магазин. Вона постійно проживала з ОСОБА_2 з 2004 року. ОСОБА_1 мала чоловіка, який був братом ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , та саме брати вирішили, що ОСОБА_12 буде проживати з ОСОБА_2 , оскільки ОСОБА_13 та ОСОБА_12 добре ладили.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_2 , проживала з нею на одній клітинній площадці за адресою: АДРЕСА_3 . З 2001 року. ОСОБА_2 знає добре, приходила до ОСОБА_2 кожен день. ОСОБА_2 проживала з братом ОСОБА_5 , пересувалася по квартирі з допомогою стільця, на вулицю не виходила, а коли помер брат ОСОБА_5 , у 2004 році, їй стало гірше, вона злягла і вже сама не пересувалася, а згодом перестала і балакати. ОСОБА_1 після смерті брата ОСОБА_5 переїхала жити до ОСОБА_2 .. ОСОБА_2 була прикута до ліжка, її потрібно було підняти, допомогти їй сісти, та нагодувати з ложки, винести туалет. У них був спільний бюджет, ОСОБА_1 дуже добре доглядала ОСОБА_2 , вона була завжди чистою. ОСОБА_1 ходила у магазин за продуктами харчування, купляла ліки, інші речі вжитку. ОСОБА_1 придбала холодильник, телевізор, газову колонку. Опікуна вона також бачила, він приїздив до них, але не часто.

Також свідок ОСОБА_8 вказала, що близько трьох років тому, вона дійсно сиділа на лавці біля під`їзду та до неї підійшли представники виконкому, після того як їм не відчинили двері квартири ОСОБА_2 вони стукали та заглядали у вікна та після того як їм ніхто не відповів, вони у неї запитали про ОСОБА_2 .. Вона їм сказала, що ОСОБА_2 лежача і, що за нею доглядають. Наполягає на тому, що вона не казала представникам виконкому, що ОСОБА_2 проживає одна. ОСОБА_1 постійно проживала з ОСОБА_2 , її не можна було надовго залишати одну. Зазначає, що в Акті записано неправду, що вона сказала, що ОСОБА_2 проживає одна, а опікуни до неї лише приходять. Також в Акті зазначено, що ОСОБА_2 спілкувалася з ними через вікно, що також неправда, оскільки вона не вставала з ліжка та на той час вже не розмовляла. Вони з нею поспілкувалися, а потім склали Акт та пішли.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_2 , проживала з нею в одному будинку за адресою: АДРЕСА_4 , після смерті батьків вона з 2002 року так і проживає. Дуже добре знала сім`ю ОСОБА_2 , її батьки та батьки ОСОБА_2 товаришували. Також добре знає ОСОБА_1 .. Після смерті брата ОСОБА_5 , який помер у 2004 році, ОСОБА_1 стала проживати з ОСОБА_2 . Вона до них часто навідувалася у гості. ОСОБА_1 добре доглядала за ОСОБА_2 , вона завжди була чиста та охайна. Знає, що ОСОБА_1 мала з ОСОБА_2 спільний бюджет, вона купляла ліки, їжу, техніку, прибирала в квартирі, прала речі. ОСОБА_2 мала поганий стан здоров`я, тому ОСОБА_1 часто вночі викликала медсестру ОСОБА_15 з сусіднього будинку, щоб зробити укол.

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю, підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість.

Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 2 ст.315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

При вирішенні справи суд виходить з положень п. 2 ППВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», яким передбачено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

З Довідки КП БТІ м. Слов`янська від 30.05.2023 №288/0.75-2023 вбачається, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2 .

Зі свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , виданого Слов`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що зроблено відповідний актовий запис №1144.

З Довідки КП «Контора похоронного обслуговування» № 01-02-51А від 23.06.2023 вбачається, що похованням ОСОБА_2 займалася ОСОБА_1 .

З Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №70094547 від 27.12.2022, вбачається, що приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Бігуном В.В. відкрита спадкова справа за №138/2022 за заявою ОСОБА_1

10 червня 2023 року, приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Бігуном В.В. ОСОБА_1 видано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не надано документи, що підтверджують родинні відносини між спадкоємцем та спадкодавцем ОСОБА_2 , або не надані документи, що підтверджують проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четвергу чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним.

Зокрема, згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» (далі - постанова), якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Відповідно до п. 21 постанови, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги може належати жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Як зазначив Верховний Суд в своїй Постанові від 21 березня 2019 року у справі №461/4689/15-ц, для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Так, з довідки № від 14.06.2023, виданої відділом надання адміністративних послуг Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області вбачається, що ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , фактично проживала разом з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 з грудня 2004 року по липень 2022 року.

Також, з довідки №01.1-10/11 від 22.06.2023, виданої КНП Слов`янської міської ради «Центр первинної медико - соціальної допомоги міста Слов`янська», вбачається, що ОСОБА_2 мешкала за адресою: АДРЕСА_1 , мала статус особи з інвалідності 1 «А» групи з дитинства, безстроково. За даними довідки та акту огляду МСЕК №030605 потребувала постійного стороннього догляду. Декларація заключна з сімейним лікарем ОСОБА_16 за даними медичної документації з 2000 року регулярно оглядається лікарем на дому. Зі слів сімейного лікаря під час огляду хворої на дому та проведення стаціонарів на дому соціальні послуги на непрофесійній основі здійснювала ОСОБА_1 за даними журналів видачі засобів реабілітації з 26.02.2020. ОСОБА_1 щомісячно отримувала памперси для хворої. У сімейного лікаря виписувала препарати за програмою «Доступні ліки».

Також, в судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_14 , які були приведені до присяги та повідомлені про кримінальну відповідальність за неправдиві свідчення, та які суду пояснили, що вони є сусідами ОСОБА_2 , з 2002 року, підтримували з нею дружні стосунки, часто приходили до неї до дому, тому знають, що ОСОБА_2 була інвалідом дитинства,була мало мобільною, у 2004 році пересувалася по квартирі за допомогою стільця, а після смерті її брата ОСОБА_5 у грудні 2004 року стала лежачою, тому ОСОБА_1 з нею постійно проживала в квартирі по АДРЕСА_1 , доглядала її дуже добре, мала з нею спільний бюджет, купляла продукти харчування, ліки та предмети вжитку, також придбала холодильник, телевізор та газову колонку.

Суд приймає такі пояснення свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_14 , як належний доказ по справі, оскільки підстав ставити під сумнів достовірність повідомлених свідками обставин у суду немає, до того ж вони повністю узгоджуються з іншими доказами у справі, а саме з довідкою № від 14.06.2023, виданої відділом надання адміністративних послуг Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області та довідкою №01.1-10/11 від 22.06.2023, виданої КНП Слов`янської міської ради «Центр первинної медико - соціальної допомоги міста Слов`янська» на яких стоять підписи керівників, скріплені печаткою, та в яких зафіксовано, що саме ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_2 з грудня 2004 року по день її смерті за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, представником відповідача ОСОБА_17 не визнається той факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали разом однією сім`єю з 2004 року, оскільки у ОСОБА_1 була своя квартира та сім`я, тому представник вважає неможливим проживання однією сім`єю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Крім того, Рішенням виконкому Слов`янської міської ради від 26.07.1999 №270/1. ОСОБА_2 призначено опікуном її брата ОСОБА_6 .

Усі кошти підопічної витрачалися опікуном ОСОБА_6 на придбання ліків, засобів гігієни, одягу, взуття, продуктів, сплату комунальних послуг, про що свідчать звіти опікуна про витрати підопічного.

Відповідно до акту №13-12/100 опікунської ради виконкому Слов`янської міської ради від 28.12.2015 року підопічну ОСОБА_2 відвідало вдома за адресою: АДРЕСА_1 . Підопічна мешкає в квартирі зі зручностями сама, на опікуна ОСОБА_6 не скаржиться, доглядом задоволена. До ОСОБА_2 навідується ОСОБА_1 , невістка опікуна, прибирає, готує їжу, тощо, в той же час ОСОБА_7 обслуговує себе сама, ходить у магазин, аптеку.

Відповідно до акту №13-12/032 опікунської ради виконкому Слов`янської міської ради від 04.09.2017 року підопічну ОСОБА_2 відвідано вдома за адресою: АДРЕСА_1 . Підопічна мешкає в квартирі сама. В квартиру потрапити не вдалося. Спілкувалися з підопічною через вікно у присутності сусідки ОСОБА_8 . На опікуна ОСОБА_2 не скаржилася, ОСОБА_1 відвідує підопічну разом з опікуном вранці та у вечорі.

Відповідно до акту №13-12/031 опікунської ради виконкому Слов`янської міської ради від 17.08.2018 року підопічну ОСОБА_2 відвідало вдома за адресою: АДРЕСА_1 . Підопічна мешкає в квартирі разом з опікуном ОСОБА_6 .. Ходити підопічна не може, опікуну допомагає дружина. Підопічна забезпечена необхідним та стаціонарного лікування не потребує.

З-за таких обставин, а саме наявності у ОСОБА_2 опікуна, який приходив до ОСОБА_2 та відповідно до актів здійснював за нею догляд, представник відповідача вважає, неможливим.

Однак, до таких заперечень представника відповідача суд ставиться критично, оскільки Рішенням виконкому Слов`янської міської ради від 26.07.1999 №270/1 ОСОБА_2 призначено опікуном її брата ОСОБА_6 ще у 1999 році, однак фактично з нею проживав її брат ОСОБА_5 до грудня 23004 року, який ї доглядав її, що не заперечується представником відповідача та підтверджено поясненнями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_14 , які суд приймає до уваги, оскільки такі пояснення свідків є послідовними, не суперечать один одному та не спростовуються іншими доказами по справі, а тому суд приймає їх до уваги як належний доказ по справі, що до дня смерті брата ОСОБА_5 , до 02 грудня 2004 року, ОСОБА_2 постійно проживала зі своїм братом ОСОБА_5 , який доглядав її.

Також, суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на ті підстави, що у ОСОБА_1 була своя квартир, в якій вона є зареєстрованою, та сім`я, що неможливим проживання однією сім`єю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , оскільки реєстрація місця проживання не зобов`язує таку особу проживати саме там, де вона зареєстрована та не доводить факту проживання особи за іншою адресою. Крім того, за змістом статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Статтею 3 цього Закону визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати.

Відсутність реєстрації спадкодавця за останнім його місцем проживання, зокрема, за місцем проживання спадкоємця, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо такі обставини підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів. Аналогічного висновку дійшов ВС у своїй постанові від 04 липня 2018 року по цивільній справі № 404/2163/16-ц.

Крім того, в судовому засіданні була допитана свідок ОСОБА_9 , яка є дружиною опікуна ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка пояснила, що її чоловік був опікуном сестри ОСОБА_2 , однак, оскільки ОСОБА_2 не хотіла, щоб він з нею жив, її купав, перевдягав, виносив за нею горщик,оскільки вона його стіснялася, вони на сімейній нараді вирішили, що з ОСОБА_2 буде жити ОСОБА_1 - дружина іншого брата ОСОБА_11 .. ОСОБА_1 з грудня 2004 року стала проживати з нею однією сім`єю, вести з нею один бут, купляли їй їжу, ліки, сплачувала комунальні послуги, придбала для них холодильник, телевізор, встановила газову колонку.

Крім того, такі пояснення свідка ОСОБА_9 підтверджуються й поясненнями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_14 , які також надали аналогічні пояснення, щодо терміна проживання та однією сім`єю ОСОБА_2 з ОСОБА_1 , в суді.

Також, той факт, що ОСОБА_2 була забезпечена належним доглядом, їжею, ліками та одягом свідчать й акти УСЗН Слов`янської міської ради Донецької області за період з 2007 по 2018 роки.

Також, на підтвердження проживання однією сім`єю та ведення сумісного бюджету, ОСОБА_1 надано копії чеків про сплату комунальних послуг, гарантійний талон на телевізор 2010 року, та Акт введення в експлуатацію газового проточного водонагрівача, в якому зазначено, що водонагрівач встановлено в квартирі АДРЕСА_2 , власник ОСОБА_1 .

Також суд приймає до уваги пояснення свідка ОСОБА_8 , в тій частині, що близько трьох років тому, вона дійсно сиділа на лавці біля під`їзду та до неї підійшли представники виконкому, після того як їм не відчинили двері квартири ОСОБА_2 вони стукали та заглядали у вікна та після того як їм ніхто не відповів, вони у неї запитали про ОСОБА_2 .. Вона їм сказала, що ОСОБА_2 лежача і, що за нею доглядають. Наполягає на тому, що вона не казала представникам виконкому, що ОСОБА_2 проживає одна. ОСОБА_1 постійно проживала з ОСОБА_2 , її не можна було надовго залишати одну. Зазначає, що в Акті записано неправду, що вона сказала, що ОСОБА_2 проживає одна, а опікуни до неї лише приходять. Також в Акті зазначено, що ОСОБА_2 спілкувалася з ними через вікно, що також неправда, оскільки вона не вставала з ліжка та на той час вже не розмовляла. Вони з нею поспілкувалися, а потім склали Акт та пішли.

Суд приймає такі свідчення свідка ОСОБА_8 до уваги, оскільки метою соціальних працівників було не встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а встановлення належного догляду за підопічною ОСОБА_2 .

Разом з тим, в Акті планового відвідування №13-12/100 від 28.12.2015 року зазначено, що опікун ОСОБА_6 мешкає у селі та всі опікунські обов`язки щодо ОСОБА_2 здійснює ОСОБА_1 .

В Акті планового відвідування №13-12/032 від 04.09.2017 року зазначено, що ОСОБА_2 двері в квартиру не відчинила, зі слів сусідки ОСОБА_2 пересувається лише з табуретом та тільки біля ліжка. В ході бесіди з`ясовано, що опікується ОСОБА_2 дружина опікуна ОСОБА_1 , вона їй купує їжу, ліки, пере, прибирає, повністю всім забезпечує: білизною, їжею, в кімнатах чисто, прибрано, доглядає її дуже старанно. Акт складено зі слів сусідки ОСОБА_8 .

Разом з тим, ці акти мають неточності, а саме: ОСОБА_1 не є дружиною опікуна ОСОБА_6 , вона є дружиною його брата ОСОБА_11 , а також в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 заперечувала той факт, що саме з її слів було записано в акті, що ОСОБА_1 мешкає окремо.

Крім того, суд вважає належним зазначити, що дані акти планового відвідування свідчать лише про належний догляд за підопічною ОСОБА_2 , оскільки вони складалися працівниками УПСЗН лише для перевірки виконання обов`язків опікуна, а не з метою встановлення факту постійного проживання з підопічною.

Встановлення факту проживання однією сім`єю впливає на спадкові права ОСОБА_1 .

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування практики у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Рішенням Конституційного Суду України від 3.06.99 №5-рп/99, встановлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п..

Звертаючись з позовом до суду, позивач наводить аргументи про те, що з грудня 2004 року по 16.07.2022 спільно проживали із померлою в одній квартирі, вели спільне господарство, за життя ОСОБА_2 саме ОСОБА_1 постійно опікувалася ОСОБА_2 , здійснювала за нею догляд, вони вели спільний бюджет, забезпечувала необхідними продуктами харчування, ліками, гігієнічними засобами, придбавала та готувала їжу, прала, прибирала, підтримувала квартиру у належному стані, купляли побутові речі, на це все вони мали спільні витрати та вищевказані доводи позивача знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи, поясненнями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , які є сусідами ОСОБА_2 та які безпосередньо були свідками факту, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 постійно проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет з грудня 2004 року по 16 липня 2022 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Оцінюючи добуті в підготовчому судовому засіданні докази, враховуючи визнання вимог позову відповідачем, яке прийняте судом, суд вважає позовну заяву ОСОБА_1 обґрунтованою та такою, що знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, а тому підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись, ст. 1266 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, ст. ст. 12,13, 259, 263, 264, 265, 268, 315,316,318,319 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Прокопцев Сергій Вікторович, до Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про встановлення факту проживання однією сім`єю - задовольнити повністю.

Визнати факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживали однією сім`єю з грудня 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення постановлено і підписано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Повне рішення складено 31 січня 2024 року.

Головуючий:

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Донецької області О.В. Агеєва