Справа № 128/3522/23
РІШЕННЯ

Іменем України

31.01.2024 м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої - судді Саєнко О.Б., при секретарі - Фольваркоій Н.О.,

без участі учасників справи

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в порядку окремого провадження «про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем», заінтересована особа - ОСОБА_2 , -

УСТАНОВИВ:

08.09.2023 до Вінницького районного суду Вінницької області із заявою звернулась представник заявника - адвокат Гуменюк Н.В. в інтересах заявника ОСОБА_1 «про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем», заінтересована особа - ОСОБА_2 , яка представником умотивована тим, що заінтересована особа за заявою - ОСОБА_2 являється матір`ю заявника.

Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабка по лінії матері заявника ОСОБА_3 , яка за свого життя вчинила заповіт, яким все належне їй майно заповідала заявнику ОСОБА_1 , заповіт посвідчено секретарем Лаврівської сільської ради Вінницького району Вінницької області 01.04.2003 №45.

Зазначає, що після смерті заповідачки відкрилась спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 , а також право на земельну частку (пай) в ДКГП «Дружба» відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0493834.

Представник вказує, що після смерті заповідачки ОСОБА_3 заявник фактично прийняв спадщину за заповітом, оскільки проживав з бабкою ОСОБА_3 на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за однією адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, на час звернення з даною заявою до суду в заявника відсутні підстави для подання заяви про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки ОСОБА_1 у встановлений законом строк не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та не надав належних доказів фактичного прийняття спадщини. Також заявником ОСОБА_1 не надавалась заява про відмову у прийнятті спадщини.

Тому просить суд встановити факт, що ОСОБА_1 постійно проживав на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 своєї бабки по лінії матері ОСОБА_3 разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 .

26.01.2024 в судове засідання заявник ОСОБА_1 та його представник - адвокат Гуменюк Н.В. не з`явилися; при цьому попередньо через канцелярію суду представник надала заяву про розгляд справи у відсутності заявника та його представника, вимоги заяви підтримує у повному обсязі. В матеріалах справи також наявна заява заявника ОСОБА_1 , посвідчена старостою Лаврівського старостинського округу Вінницької області, в якій заявник просить суд розгляд справи проводити у його відсутності та задовільнити заяву.

Заінтересована особа - ОСОБА_2 також в судове засідання не з`явилася, однак поштою на адресу суду надіслала належним чином посвідчену старостою Лаврівського старостинського округу Вінницької області заяву, з якої убачається, що ОСОБА_1 дійсно її син та вона не заперечує проти задоволення заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем; розгляд справи просить проводити у її відсутності.

Суд, з урахуванням письмових заяв учасників справи та їх представників, вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності нез`явившихся осіб.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтована та така, що підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 88 років в с. Медвідка, Вінницького району Вінницької області померла ОСОБА_4 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 08.08.2005 виконавчим комітетом Лаврівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис №24 (а.с.7).

ОСОБА_4 на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить довідка №413 від 25.07.2018, видана в.о. сільського голови Лаврівської сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с.28), а також виписками з погосподарських книг за 1986-2000 роки (а.с.33-41).

01.04.2003, ОСОБА_4 , на випадок своєї смерті, склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день її смерті, і на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_1 . Вказаний заповіт посвідчений 01.04.2003 секретарем виконавчого комітету Лаврівської сільської ради Вінницького району Вінницької області Мельник Г.В. та зареєстровано в реєстрі за №45, що підтверджується копією вказаного заповіту (а.с.9).

Після її смерті відкрилася спадщина на відповідне спадкове майно, в тому числі на житловий будинок АДРЕСА_1 та на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності ПСП «Дружба», розміром 1,76 га, в умовах кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі.

Згідно відповіді Вінницької районної державної нотаріальної контори ЦМУ МЮ (м. Київ) за вих.№1975/01-16 від 14.12.2023 на ухвалу суду від 13.11.2023, спадкоємці померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 до нотаріальної контори та приватних нотаріусів по питанню відкриття спадщини не зверталися, спадкова справа не заводилась.

Заявник звернувся до Вінницької районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак постановою державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори Когутницьким Є.В. №718/02-31 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, яке належить ОСОБА_4 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки ОСОБА_1 у встановлений законом строк не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та не надав доказів фактичного прийняття спадщини, про що свідчить вищевказана постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.6).

Той факт, що ОСОБА_1 постійно проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в будинку АДРЕСА_1 , підтверджується актом обстеження домоволодіння комісії в складі депутата Лаврівської сільської ради Ратушняк Г.Д., ОСОБА_5 , в присутності жителів с. Медвідка, з якого судом убачається, що ОСОБА_1 дійсно проживав без реєстрації по АДРЕСА_1 з 1990 року по даний час. На день смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , він проживав разом з нею і вів спільне господарство. Вказаний акт затверджено головою Лаврівської сільської ради Олійник К.І. (а.с.30), що також підтверджується виписками з погосподарських книг за 1986-2000 роки (а.с.33-41).

Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає право на подачу відповідних документів для прийняття спадщини за заповітом після смерті баби.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Дані правовідносини регулюються п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї.

Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до ст.ст.2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Суд вважає, що відсутність реєстрації місця проживання ОСОБА_1 за місцем зареєстрованого у встановленому законом місця проживання його баби ОСОБА_4 не може бути доказом того, що він не проживав із нею, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням таких обставин.

Згідно роз`яснень, викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Суд вважає, що вищезазначеними належними, допустимим, достовірними та достатніми доказами наявними в матеріалах справи , доведений факт того, що ОСОБА_1 постійно проживав разом із ОСОБА_4 , до дня її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а його встановлення має юридичне значення для заявника, з метою оформлення спадщини, після смерті баби - ОСОБА_4 , тому суд дійшов висновку, що вимога заявника є обґрунтованою та такою, що підлягають задоволенню.

Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч.4,5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.1216, 1217,1268,1270 ЦК України, ст.ст.258, 259, 263-265, 293, 294, 315 ЦПК України, Суд-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , постійно проживав із спадкодавцем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в будинку АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини, тобто станом на ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти дні з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 31.01.2024.

Суддя Олена САЄНКО