провадження 2-о/175/205/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року Дніпропетровський районний суд

Дніпропетровської області

у складі: головуючого

судді Васюченка О.Г.

з секретарем Кульпіною Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Слобожанське цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою в якій просив встановити факт, перебування неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження: серія НОМЕР_1 , дата видачі 20 листопада 2007р.; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтва про народження: серія НОМЕР_2 , дата видачі 22 листопада 2011р.; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідоцтво про народження: серія НОМЕР_3 , дата видачі 05 лютого 2013 року, на утриманні їх батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП: НОМЕР_4 ).

Заявник надав заяву в якій просив задовольнити заявлені вимоги та розглянути справу без його участі.

Заінтересована особа до суду не з`явилась, про час та дату повідомлялась належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази, проте про причини неявки не повідомили відповідних заяв чи клопотань не надавали.

Суд, дослідивши матеріали справи та додані до неї письмові докази по справі, заяву ОСОБА_1 дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. При цьому ст.2 СК України містить відкритий перелік осіб, які належать до членів сім`ї.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав.

Відповідно до п. 1, 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Приписами ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Кожна сторона,повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , має трьох неповнолітніх синів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3

ОСОБА_2 , народився в м. Дніпропетровська, ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що в Книзі реєстрації народження 20 листопада 2007 року зроблено відповідний актовий запис за №1533, свідоцтво серія НОМЕР_1 , місце реєстрації Амур-Нижньодніпровський відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 17).

ОСОБА_3 , народився в м. Дніпропетровська, ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що в Книзі реєстрації народження 22 листопада 2011 року зроблено відповідний актовий запис за №1693, свідоцтво серія НОМЕР_2 , місце реєстрації Амур-Нижньодніпровський відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 18).

ОСОБА_4 , народився в м. Дніпропетровська, ІНФОРМАЦІЯ_7 , про що в Книзі реєстрації народження 05 лютого 2013 року зроблено відповідний актовий запис за №199, свідоцтво серія НОМЕР_3 , місце реєстрації Амур-Нижньодніпровський відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 19).

18.10.2022 заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 зареєстрований 21 серпня 2010 року Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 681 було розірвано.

Станом на 26.12.2023 ОСОБА_1 , в зареєстрованому (цивільному) шлюбі з іншою особою не перебуває.

21 грудня 2023 року виданий Акт № 6, посадовими особами Обухівської селищної ради, про обстеження матеріально - побутових умов про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , разом з дітьми ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , але фактично проживають за адресою АДРЕСА_2 . (а.с. 24)

ОСОБА_1 проживає разом зі своїми неповнолітніми дітьми ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується Актом № 110 про обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства фактичного місця проживання особи від 21 грудня 2023 року (а.с. 20-23).

12.09.2022 Обухівською селищною радою Дніпровського району Дніпропетровської області видана Довідка №17 про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває на внутрішньому обліку у Відділі соціального захисту Обухівської селищної ради як Багатодітна родина (а.с. 25).

Також, судом встановлено, що ОСОБА_1 було видане «Посвідчення батьків багатодітної сім`ї» ( НОМЕР_5 від 08.09.2022) (а.с. 26-29).

В тому числі ОСОБА_1 аліменти не сплачується, у зв`язку з тим, що неповнолітні діти проживають разом з ним та виплати аліментів ОСОБА_1 не отримуються, оскільки він повністю утримує дітей за свої кошти.

Метою встановлення факту утримання дітей заявника є необхідність визнання відповідності його до категорії осіб, яким дозволяється виїзд за межі України.

Оскільки, за змістом п. 2-6 Правил категорії осіб, яким дозволяється виїзд за межі України, визначено частиною першою статті 23 Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Зокрема, абзацом четвертим ст. 23 Закону України «Про, мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено таку категорію, як жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Факт перебування неповнолітніх синів на його утриманні та проживання, потрібен заявнику для захисту прав та інтересів своїх дітей та своїх прав.

Відповідно до роз`яснень, що викладені в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, не визнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної у позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Процесуальні гарантії, викладені у ст. 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином, стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (рішення від 21 лютого 1975 року у справі« Голдер проти Сполученого Королівства » (Colder v. theUnitedKingdom), п.п. 28 - 36. Series А № 18 ).

Згідно ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав уразі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.

П. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявник звернувся із заявою до суду про встановлення факту що має юридичне значення, а саме: на утриманні заявника ОСОБА_1 перебувають його неповнолітні діти - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки встановлення даного факту в позасудовому порядку є неможливим, що перешкоджає реалізації заявнику своїх прав, у зв`язку з чим заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 13, 76, 81, 170, 259, 263, 264, 265, 293, 315 та 319 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт перебування неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження: серія НОМЕР_1 , дата видачі 20 листопада 2007 року; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтва про народження: серія НОМЕР_2 , дата видачі 22 листопада 2011 року; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідоцтво про народження: серія НОМЕР_3 , дата видачі 05 лютого 2013 року, на утриманні їх батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП: НОМЕР_4 ).

На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо Дніпровського апеляційного суду може бути подано апеляційну скаргу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.Г. Васюченко