Дата документу 17.01.2024 Справа № 335/8097/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/8097/23 Головуючий у 1-й інстанції: Рибалко Н.І.
Провадження № 22-ц/807/189/24 Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Трофимової Д.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

Онищенка Е.А.

при секретарі: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, третя особа - ОСОБА_2 , про встановлення факту батьківства,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, третя особа - ОСОБА_2 , про встановлення факту батьківства, просив суд встановити факт батьківства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Запоріжжя, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01 вересня 2023 року у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, третя особа - ОСОБА_2 , про встановлення батьківства відмовлено.

Роз`яснено ОСОБА_1 , що вказані вимоги розглядаються в порядку окремого провадження.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що суд: порушив вимоги ч. 1 ст. 186 ЦПК України, перелік підстав за наявності яких суд вправі відмовити у відкритті провадження у справі, є вичерпаним і не може бути розширений судом; безпідставно послався на норми СК України при вирішенні заявлених вимог, які мають регулюватися нормами КпШС України; а також, залишив поза увагою ту обставину, що встановлення факту батьківства пов`язане зі спадкуванням майна значної вартості, тобто пов`язане зі спором про майнове право, про що було зазначено в позовній заяві.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В силу вимог ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 просить встановити факт батьківства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Оскільки позивач бажає визнати батьківство з особою, яка на сьогоднішній день померла, то йому, відповідно, слід звернутися до суду в окремому провадженні з цією вимогою.

Апеляційний суд не погоджується з зазначеним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 1 ЦПК України встановлено, що Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження (ч. 2 ст. 19 ЦПК України).

Підстави для відмови у відкритті провадження у справі визначені статтею 186 ЦПК України.

Так, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Разом з тим, частиною 5 статті 186 ЦПК України встановлено, що відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Як зазначив суд першої інстанції, позивач бажає визнати батьківство з особою, яка на сьогоднішній день померла, то йому, відповідно, слід звернутися до суду в окремому провадженні з цією вимогою.

Можливість розгляду справи в окремому провадженні не є обов`язковою та не виключає застосування до справи наслідків, передбачених ч. 6 ст. 294 ЦПК України, позаяк наявність спору виключає розгляд справи в окремому провадженні.

Скаржник посилався на те, що обрання способу захисту є його правом, тим більше встановлення факту батьківства може породити майнові та інші спадкові суперечки, а відтак розгляд вказаного питання в позовному проваджені не суперечить закону.

Колегія суддів наголошує, що для правильного вирішення справи не має значення заявлення ОСОБА_1 саме позову, а не заяви в порядку окремого провадження. Позивач заявив саме позовні вимоги про встановлення юридичного факту, і закон не містить жодних обмежень щодо такого його процесуального права саме в порядку позовного провадження.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувану ухвалу не можна визнати такою, що постановлена з дотриманням норм процесуального права, тому вона підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно із частиною 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про передачу справи на розгляд суду першої інстанції, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції немає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01 вересня 2023 року у цій справі скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 29 січня 2024 року.

Головуючий Д.А.Трофимова

Судді: В.Ю. Бєлка

Е.А.Онищенко