Провадження № 2/761/3131/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Габунії М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про скасування рішення та визнання дій протиправними, -

В С Т А Н О В И В:

16.08.2023 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшла зазначена позовна заява.

В позовних вимогах позивач просить:

визнати незаконним та скасувати Рішення Комітету Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань консолідації, управління та продажу майна (активів) банків «Про затвердження умов продажу активів Акціонерного товариства «Айбокс Банк» від 04.08.2023 року;

визнати незаконними та протиправними дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з продажу (відчуження) майна (активів) Акціонерного товариства «Айбокс Банк», які оформлені рішенням Комітету Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань консолідації, управління та продажу майна (активів) банків «Про затвердження умов продажу активів Акціонерного товариства «Айбокс Банк» від 04.08.2023 року.

Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що вона є акціонером Акціонерного товариства «Айбокс Банк», якій належить на праві власності 42339851 простих бездокументарних іменних акцій банку загальною номінальною вартістю 189 682 532,48 грн. і складає 24,98% статутного капіталу Банку.

07.03.2023 року Правлінням Національного банку України прийнято рішення №89-рш про відкликання банківської ліцензії Акціонерного товариства «Айбокс Банк».

27.07.2023 року Уповноваженою особою фонду внесено пропозиції за №2497/019-23лк щодо продажу активів (майна) Банку шляхом проведення відкритих торгів.

04.08.2023 року на підставі вказаної пропозиції рішенням Комітету Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань консолідації, управління та продажу майна (активів) банків «Про затвердження умов продажу активів Акціонерного товариства «Айбокс Банк» визначено активи Банку, що підлягають продажу на відкритих торгах - нерухоме майно.

В подальшому вказане нерухоме майно виставлене на продаж.

Позивач вважає оскаржуване рішення відповідача незаконним та дії відповідача з продажу майна незаконними та протиправними на тій підставі, що на рахунку банку наявні кошти для покриття акцептованих вимог кредиторів; відсутні підстави для прийняття рішення про продаж активів (майна) Банку з тих же підстав, що коштів на рахунку Банку було достатньо для покриття акцептованих вимог кредиторів, відповідач не вчиняє дії для збереження майна Банку. Вказане рішення та дії відповідача порушують положення Закону України «Про банки і банківську діяльність», Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Положення про порядок складання і ведення реєстру акцептованих вимог кредиторів та задоволення вимог кредиторів банків, що ліквідуються, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 21.08.2017 року за №3711, Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 24.03.2016 №388 та завданням шкоди позивачу, як акціонеру Банку.

Так позивач зазначає, що рішення відповідача та здійснення відповідачем реалізації майна Банку спричиняє додаткові витрати, у вигляді публікації оголошення, укладення договору з організатором відкритих торгів, залучення до своєї роботи інших осіб, тощо, оплата яких, в силу ст.52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» здійснюється поза чергою, що в свою чергу призводить до зменшення залишкового майна, протирічить меті ефективної ліквідації та функціям Фонду, визначених у ст.1 та ст. 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Також позивач звертає увагу, що рішення та подальші дії відповідача направлені на відчуження (продаж) майна/активів Банку, є порушенням прав та законних інтересів позивача, як акціонера та Голови Правління Банку, на отримання залишкового майна Банку та/або обмеження у його здійсненні, та створює ризики майнової відповідальності Позивача, як акціонера Банку.

Ухвалою суду від 18.08.2023 року відкрито провадження у справі та вирішено проводити слухання справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

Сторони не звертались до суду із клопотанням про слухання справи з викликом сторін.

07.12.2023 року до суду надійшов відзив відповідача на заявлені вимоги в якому представник просить відмовити в задоволенні заявлених вимог. Як зазначає представник відповідача, твердження позивача що акцептовані вимоги кредиторів повністю покриваються за рахунок наявних коштів, які знаходяться в касі та на накопичувальних рахунках НБУ, Фондом не вживаються заходи щодо збереження майна Банку, а навпаки, вчиняються дії на його відчуження, що спричиняє додаткові витрати і протирічить меті ефективної ліквідації банку, це особиста, ніякими доказами не підтверджена думка позивача, а Фонд, як установа, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків, діє виключно на підставі спеціального законодавства та не може самостійно змінювати процедуру ліквідації Акціонерного товариства «Айбокс Банк».

Представник відповідача не погоджується з твердженнями позивача що її права порушуються, оскільки на даний час ліквідація банку триває, твердження позивача є передчасними. Обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не є ефективним способом захисту прав позивача, як акціонера Банку та не порушує її право на отримання залишкового майна банку, що може створити ризики майнової відповідальності позивача як акціонера.

29.12.2023 року до суду надійшла відповідь на відзив в якій позивач наполягає на задоволенні заявлених вимог. Також представник зазначає, що відповідачем не спростовано незаконність своїх дій по продажу майна Акціонерного товариства «Айбокс Банк», а також не обґрунтувано необхідності та доцільності здійснення дій з продажу майна, принаймні на етапі достатності коштів для задоволення вимог кредиторів.

Заперечення на відповідь на відзив до суду не надходили.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, врахувавши процесуальні заяви сторін, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Частина 3 та 4 ЦПК України визначає, що єдиним способом захисту прав осіб, які є (були) учасниками банку і права та інтереси яких були порушені внаслідок виведення неплатоспроможного банку з ринку або ліквідації банку на підставі протиправного (незаконного) індивідуального акта Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішення Кабінету Міністрів України, є відшкодування завданої шкоди у грошовій формі.

Визнання протиправним (незаконним) індивідуального акта/рішення, зазначеного в частині третій цієї статті, не може бути підставою для застосування способів захисту у вигляді визнання недійсними, нечинними, протиправними та скасування будь-яких рішень, правочинів або інших дій/визнання протиправною бездіяльності, прийнятих, вчинених або допущених у процедурі виведення неплатоспроможного банку з ринку/ліквідації банку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 є акціонером Акціонерного товариства «Айбокс Банк», якій належить на праві власності 42 339 851 простих бездокументарних іменних акцій банку загальною номінальною вартістю 189 682 532,48 грн. і складає 24,980000% статутного капіталу Банку.

На підставі рішення Правління Національного банку України від 07 березня 2023 року № 89-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АЙБОКС БАНК» та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 07 березня 2023 року № 277 «Про початок процедури ліквідації АТ «АЙБОКС БАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку» розпочато процедуру ліквідації Банку строком на три роки з 08 березня 2023 року до 07 березня 2026 року включно.

Позивач не надала суду доказів, що вона оскаржувана зазначене рішення та воно визнано протиправним.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) на власному офіційному сайті повідомив, що виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 13 квітня 2023 року №445 про затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АЙБОКС БАНК» (далі - АТ «АЙБОКС БАНК»).

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 22 червня 2023 року № 748 погоджено задоволення вимог 129 кредиторів, включених до восьмої черги реєстру акцептованих вимог кредиторів ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АЙБОКС БАНК», на суму 9 580 461,22 грн, що становить 100% від загальної суми восьмої черги.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 28 вересня 2023 року № 1201 погоджено задоволення вимог 99 кредиторів, включених до дев`ятої черги реєстру акцептованих вимог кредиторів ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АЙБОКС БАНК», на суму 11 524 689,53 грн, що становить 100% від загальної суми дев`ятої черги.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням №674/23 від 04.08.2023 року Комітету Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань консолідації, управління та продажу майна (активів) банків було визначено активи Акціонерного товариства «Айбокс Банк», що підлягають продажу на відкритих торгах (аукціоні), а саме: нерухоме майно.

Позивач не надала суду доказів, що зазначене в рішенні майно було продане, як вона зазначила в позовній заяві.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон) встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Стаття 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначає:

2) виведення неплатоспроможного банку з ринку - заходи, які здійснює Фонд стосовно банку, віднесеного до категорії неплатоспроможних, щодо виведення його з ринку одним із способів, визначених статтею 39 цього Закону;

6) ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства;

17) уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Частина 4 статті 44 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачає, що Фонд розпочинає процедуру ліквідації банку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, крім випадку, коли ліквідація здійснюється за ініціативою власників банку.

Фонд з дня початку процедури ліквідації банку протягом трьох років (у разі ліквідації системно важливого банку - протягом п`яти років) забезпечує виконання заходів щодо управління майном (активами) банку та задоволення вимог кредиторів (ч.5 ст.44 Закону).

Стаття 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачає повноваження Фонду під час здійснення ліквідації банку.

Частина 1 статті 50 Закону визначає, що з дня початку процедури ліквідації банку Фонд приступає до інвентаризації та оцінки майна банку з метою формування ліквідаційної маси банку.

Згідно з ч.2 ст.50 Закону, до ліквідаційної маси банку включаються будь-яке нерухоме та рухоме майно, кошти, майнові права та інші акти ви банку. До ліквідаційної маси банку не включається майно, що є об`єктом довірчої власності, інше майно у випадках, прямо передбачених законом, а також банкноти і монети, передані Національним банком України на зберігання та для проведення операцій з ними, ліцензія, гудвіл.

Кошти, що залишилися після задоволення забезпечених вимог та покриття витрат, пов`язаних з утриманням, збереженням та продажем (здійсненням правочинів за участі банку) предмета забезпечення, підлягають включенню до складу ліквідаційної маси.

Згідно з положеннями ч.3 ст.51 Закону, Фонд затверджує способи, порядок, склад та умови відчуження майна банку, включеного до ліквідаційної маси, у разі потреби організовує консолідований продаж майна кількох банків, що одночасно перебувають у процедурі ліквідації.

Фонду заборонено відчужувати майно банку до затвердження виконавчою дирекцією Фонду способу, порядку, складу та умов відчуження майна такого банку, крім випадків надання виконавчою дирекцією Фонду дозволу на реалізацію окремого майна з метою запобігання збиткам або ризикам його втрати чи пошкодження, а також у випадках, передбачених цим Законом (ч.4 ст.51 Закону).

В той же час ч.6 ст.51 Закону передбачає, що майно (активи) банку або кількох банків (пули активів) може бути реалізоване у такий спосіб:

1) на відкритих торгах (аукціоні);

2) шляхом продажу безпосередньо юридичній або фізичній особі.

При зверненні до суду позивач зазначала, що відсутні підстави для продажу нерухомого майна, визначеного оскаржуваним рішенням, оскільки грошових коштів, накопичених на рахунках Акціонерного товариства «Айбокс Банк» достатньо для покриття акцептованих вимог кредиторів. Однак позивач не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження зазначеного в позові.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Так, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи що позивач не довела суду належними та допустимими доказами порушення власних прав, не доведено заявлені вимоги, позивач звернулась до суду із неналежним способом захисту порушеного права, суд приходить до висновку що позовні вимоги не підлягаютьзадоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.4,77-81, 141, 263, 265, 352, 354 ЦПК України, суд,

вирішив:

В позові ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про скасування рішення та визнання дій протиправними - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Н.Г. Притула