БАРАНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 273/116/24
Провадження № 2-з/273/2/24
У х в а л а

22 січня 2024 року м. Баранівка

Суддя Баранівського районного суду Житомирської області Самойленко Л.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінфорс", третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Клименюк Андрій Миколайович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИЛА:

10.01.2024 року до Баранівського районного суду Житомирської області звернулася ОСОБА_1 із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінфорс", приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Клименюк Андрій Миколайович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 18.01.2024 головуючим суддею визначено Самойленко Л.М.

Разом із позовом ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову та просить зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною 14.05.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 10808 про стягнення з ОСОБА_1 на користь відповідача заборгованості за кредитним договором № 2275029 від 22.11.2020, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ "ЕКВІФІН УКРАЇНА, право вимоги за яким перейшло до ТОВ " Фінфорс" у розмірі 16299,34грн., за період з 21.10.2020 по 16.04.2021 включно.

Посилається на те, що невжиття заходів забезпечення позову може значно ускладнити виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог.

Крім того, заявниця просить звільнити її від сплати судового збору, оскільки з 2021 року не працює та немає доходів.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступног висновку.

Згідно частини шостої статті 151 Цивільного процесуального кодексу України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі. Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви про забезпечення позову, фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом частини десятої статті 153 Цивільного процесуального кодексу України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Одночасно із заявою про забезпечення позову позивач подала до суду клопотання про звільнення її від сплати судового збору, в якому вказала, що у неї відсутній будь-який дохід, вона не працює з 2021 року, перебуває у скрутному матеріальному становищі.

Стаття 8 Закону України «Про судовий збір» регулює питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Так, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Позивач в клопотанні про звільнення від сплати судового збору посилається на те, що вона перебуває у скрутному матеріальному становищі, не працює з 2021 року та не має доходів. На підтвердження зазначеного надала форму ОК-5 про відсутність доходів, сформовану засобами автоматичних систем Пенсійного фонду України 07.07.2022, відповідь Державної податкової служби про відсутність доходів від 14.11.2023.

Однак суд вважає, що цих доказів недостатньо для встановлення підстав звільнення заявниці від сплати судового збору.

Суд звертає увагу позивачки, що відсутність офіційного місця роботи автоматично не підтверджує відсутність у неї доходів та її скрутне матеріальне становище.

Звільнення від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду.

Також суд не вбачає підстав для відстрочення сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову у даній справі.

Доказами рівня майнового стану можуть бути документи, які підтверджують скрутне матеріальне становище позивачки, що відповідно унеможливлює здійснити оплату судових витрат.

Проте доданих до заяви документів не достатньо для висновку визначити й визнати майновий стан заявниці таким, щоб звільнити її від сплати судового збору. З цих документів також не можна визначити, що у неї немає інших доходів. ( аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.04.2023 у справі № 990/13/23).

Аналогічні докази необхідні для відстрочення або розтрочення сплати судового збору.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заява позивача про забезпечення позову не відповідає вимогам частини шостої статті 151 Цивільного процесуального кодексу України, а тому підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись статтями 151, 153, 260, 261 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

П О С Т А Н О В И Л А :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі 273/116/24 повернути особі, яка її подала.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Людмила САМОЙЛЕНКО