Житомирський апеляційний суд
Справа №279/7123/23 Головуючий у 1-й інст. Шульга О.М.
Категорія 18 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Шевчук А.М., Коломієць О.С.,

за участю секретаря Антоневської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 279/7123/23 за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Марченко Ніна Іванівна, заінтересована особа - приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Артеменко Наталія Григорівна, про встановлення факту припинення іпотеки, зняття заборони відчуження нерухомого майна та виключення запису про обтяження нерухомого майна, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Марченко Ніни Іванівни, на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 8 листопада 2023 року, постановлену під головуванням судді Шульги О.М.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій зазначила, що 16 листопада 2007 року уклала з ВАТ « Банк « Демарк» іпотечний договір, згідно з яким передала в іпотеку банку належну їй квартиру АДРЕСА_1 . Зазначений договір укладений з метою забезпечення виконання кредитних зобов`язань за договором кредиту, укладеним між ВАТ « Банк « Демарк» та ОСОБА_2 .

Заявниця вказує, що протягом 2007-2009 років ОСОБА_2 сплатив заборгованість за вказаним кредитним договором, що свідчить про припинення кредитного зобов`язання.

Окрім того, з`ясувалося, що ВАТ « Банк « Демарк» ліквідовано, правонаступники банку відсутні.

Таким чином, вважає, що іпотека за вказаним іпотечним договором припинилася у зв`язку з припиненням основного зобов`язання, а також внаслідок ліквідації юридичної особи- кредитора.

Враховуючи вищезазначене, просила встановити факт припинення іпотеки за іпотечним договором від 16 листопада 2007 року, укладеним між нею та ВАТ « Банк « Демарк», зняти заборону відчуження нерухомого майна та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження №6048872, який зареєстрований 16 листопада 2007 року приватним нотаріусом Артеменко Н.Г. на підставі іпотечного договору №1425 від 16 листопада 2007 року, заборона №1426/47, щодо квартири АДРЕСА_1 .

Також просила виключити з Державного реєстру іпотек запис про іпотеку вказаного нерухомого майна, номер обтяження №6058789, зареєстрований 19 листопада 2007 року приватним нотаріусом Артеменко Н.Г. на підставі зазначеного іпотечного договору.

Ухвалою судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 8 листопада 2023 року відмовлено у відкритті провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 186 та частини четвертої статті 315 ЦПК України.

В апеляційній скарзі заявниця, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що не має можливості захистити свої права шляхом подання відповідного позову, оскільки іпотекодержатель, який має бути відповідачем, припинений як юридична особа.

Звернення до суду із заявою про встановлення факту припинення іпотеки узгоджується із правовою позицією, яка міститься у постанові Верховного Суду від 13 вересня 2023 року у справі №295/7291/20.

При вирішенні питання щодо відкриття провадження у справі суді не врахував зазначений правовий висновок та безпідставно відмовив у відкритті провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що заявлені вимоги слід розглядати в порядку позовного провадження, оскільки окрім встановлення факту припинення іпотеки заявниця просить зняти заборону відчуження нерухомого майна та виключити запис про обтяження цього майна.

Суд також вважав безпідставним посилання на постанову Верховного Суду від 13 вересня 2023 року у справі №295/7291/20, оскільки суд касаційної інстанції у цій справі розглянув вимоги про встановлення факту припинення іпотеки та скасування записів про обтяження та іпотеку нерухомого майна у позовному провадженні.

Таким чином, суд першої інстанції застосував положення пункту 1 частини першої статті 186 та частини четвертої статті 315 ЦПК України й відмовив у відкритті провадження у справі.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком.

Перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені судом в порядку окремого провадження, міститься у частині першій статті 315 ЦПК України.

Частиною другої даної норми передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи,- залишає заяву без розгляду ( частина четверта статті 315 ЦПК України).

Вимоги про припинення зобов`язання, зокрема, припинення іпотеки за іпотечним договором та скасування запису про заборону відчуження та запису про іпотеку розглядаються за правилами позовного провадження, якщо між учасниками цих правовідносин виник спір. Належним відповідачем у таких спорах є іпотекодержатель.

Однак, обгрунтовуючи заяву, ОСОБА_1 посилалася на ту обставину, що ВАТ « Банк « Демар» ліквідовано й відсутні правонаступники цієї юридичної особи. При цьому, вона наголошувала на відсутності будь-яких майнових претензій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до неї та позичальника.

У постанові Верховного Суду від 13 вересня 2023 року у справі №295/7291/20 зазначено, що можуть існувати випадки, коли «відсутня» особа, яка має відповідати за позовом, тобто бути відповідачем ( наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації).

Верховний Суд також констатував, що в ЦК України є прогалина та відсутній регулятор, який визначив би правило поведінки учасників приватних відносин для випадку, коли « відсутня» особа, яка має відповідати за позовом, тобто бути відповідачем ( наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації). Подібною нормою є абзац третій частини четвертої статті 277 ЦК України, відповідно до якої, якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, то фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування.

Посилаючись на необхідність у даному випадку застосування інституту аналогії права, суд касаційної інстанції підкреслив, що коли « відсутня» особа, яка має відповідати за позовом, тобто бути відповідачем ( наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації), то особа ( іпотекодавець) може звернутися із заявою про встановлення факту припинення іпотеки, скасування запису про заборону відчуження нерухомого майна та запису про іпотеку згідно з абзацом третім частини четвертої статті 277 ЦК України.

Тобто, Верховний Суд чітко вказав на можливість розгляду таких вимог у порядку окремого провадження у разі ліквідації юридичної особи- іпотекодержателя.

Та обставина, що суд касаційної інстанції встановив факт припинення іпотеки та скасував запис про заборону відчуження нерухомого майна й запис про іпотеку цього майна у справі, яка була розглянута за правилами позовного провадження, не свідчить про неможливість застосування вказаного правового висновку Верховного Суду при вирішенні питання про відкриття провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , адже, на переконання колегії суддів, такий розгляд здійснено судом касаційної інстанції з врахуванням процесуальної економії та ефективності судового захисту. Розгляд у позовному провадженні вимог, які за своєю суттю є вимогами у справі окремого провадження, не може нівелювати правовий висновок Верховного Суду, який є обов`язковим для судів першої та апеляційної інстанцій.

Таким чином, ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 259,268,367,368,374,379,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Марченко Ніни Іванівни, задовольнити.

Ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 8 листопада 2023 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча: Судді:

Повний текст постанови складений 18 січня 2024 року.