КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/9945/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 760/24581/21

23 січня 2024року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Левенця Б.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Українця В.В., у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінансова інновація» звернулось до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що 18 лютого 2020 року між ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» (торгова марка «MONETKA») та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 2-1, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 3 000,00 грн., строком на 30 днів, шляхом переказу на його платіжну картку, емітовану АТ «Універсал Банк», зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 1,7 % від суми кредиту за кожен день користування та 3,5 % від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту.

Зазначає, що кредитний договір укладений у електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.ua, для чого відповідач пройшов ідентифікацію та верифікацію особи (заповнив анкету-заяву з зазначенням прізвища, ім`я та по батькові, даних паспорта, РНОКПП, місця проживання, місця реєстрації, зазначив реквізити картки для отримання кредиту), підтвердив номер мобільного телефону, ознайомився з умовами надання кредиту, умовами кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі, на умовах фінансового кредиту, здійснив акцептування кредитного договору шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного електронним підписом з одноразовим ідентифікатором.

Кредитні кошти були відправлені відповідачу 18 лютого 2020 року на платіжну картку емітовану АТ «Універсал Банк».

Зазначає, що відповідач не виконав умови кредитного договору у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість.

З огляду на вище викладене, просило суд стянути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором від 18 лютого 2020 року № 2-1 станом на 13 вересня2021 року у розмірі 17 130,00 грн з яких: 3 000,00 грн - заборгованість за кредитом; 1 530,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до пункту 1.2. кредитного договору за ставкою 1,7 % за кожен день користування кредитом за період з 18 лютого 2020 року по 19 березня 2020 року (включно); 12 600,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами, відповідно до пункту 3.3. кредитного договору, за ставкою 3,5 % за кожен день користування кредитом за період з 20 березня 2020 року по 17 липня 2020 року відповідно до частини другої статті 625 ЦК України.

31 серпня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінанс Інновація" звернулось до Солом`янського районного суду м. Києва з заявою про залучення до участі у справі правонаступника позивача. Зазначало, що 16 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінанс Інновація" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ріальто" було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого, право вимоги за договором № 2-1 від 18 лютого 2020року перейшло о ТОВ "ФК "Ріальто". До зазначеної заяви представник позивача долучив копію договору про відступлення права вимоги №16/09/2021-Р/М від 16 вересня 2021 року, відповідно до умов якого, первісний кредитор "Фінансова компанія "Фінанс Інновація" в порядку та на умовах, визначених цим договором та чинним законодавством України, відступає (передає), а новий кредитор ТОВ "ФК "Ріальто" приймає права грошової вимоги первісного кредитора за кредитним договором, строк виконання зобов`язань за якими настав або виникне в майбутньому, до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання та інших платежів за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить первісному кредитору.

Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в акті прийому- передачі прав та додаткових договорах до договору.

Відповідно до витягу з акту приймання- передачі прав № 1 від 16 вересня 2021 року до договору відступлення права вимоги № 16/09/2021-Р/М було передано право вимоги за кредитним договором 2-1 від 18 лютого 2020року.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 16 листопада 2022 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» про залучення правонаступника позивача в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» до участі в якості правонаступника позивача в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2023 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» 3000 гривень заборгованості за кредитом, 1530 гривень заборгованості за нарахованими процентами відповідно до п. 1.2. кредитного договору за ставкою 1,7 % за кожен день користування кредитом за період з 18 лютого 2020 року по 19 березня 2020 року; 12600 гривень заборгованості за нарахованими процентами відповідно до п. 3.3. кредитного договору за ставкою 3,5 % за кожен день користування кредитом за період з 20 березня 2020 року по 17 липня 2020 року, 8000 гривень витрат на правничу допомогу та 2270 гривень судового збору.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 06 листопада 2023 року відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2023 року у частині задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» про стягнення 12 600 грн. заборгованості за нарахованими процентами відіповідно до п.3.3 кредитного договору за ставкою 3.5 % за кожен день користування кредитом за період з 20 березня 2020 року по 17 липня 2020 року та ухвалити у цій частині нове судове рішенняпро відмову у задоволенні вказаних позовних вимог. В частині стягнення витрат на правничу допомогу рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2023 року у справі № 760/24581/21 змінити та стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» 2116,00 грн витрат на правничу допомогу. В частині стягнення судового збору рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2023 року у справі № 760/24581/21 змінити та стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» 601 грн. судового збору.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Зазначає, що пункт 3.3. кредитного договору передбачає нарахування відсотків за підвищеною ставкою - 3,5% від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожен день користування кредитом, а не за кожен день прострочення, та у разі пролонгації договору, в зв`язку з чим посилання позивача на те, що п. 3.3 кредитного договору встановлено розмір процентної ставки відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як відповідальність за порушення грошового зобов`язання не заслуговують на увагу. Звертає увагу суду, що жодної пролонгації кредитного договору не було.

09 січня 2024 року від представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ріальто" адвоката Руденка Костянтина Васильовича до Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому представник зазначав, що відповідно до укладеного договору № 2-1 від 18.02.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та ОСОБА_1 , відповідач отримав кредит у розмірі 3 000,00 гривень, строком на 30 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ «Універсал Банк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,7 % від суми кредиту за кожен день користування та 3,5% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту.

Вказує на те, що п. 3.3. кредитного договору встановлено розмір процентної ставки, відповідно до ч. 2. ст. 625 Цивільного кодексу України, як відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Таким чином, позичальником сплачуються чіткі та зрозумілі процентні ставки. Первісним кредитором не здійснюється нарахування прихованих комісій та пені по кредитному договору. Проте, відповідач не повернув своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки відповідно до умов кредитного договору, що мас відображення у розрахунку заборгованості.

Вказує на те, що в порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав.

З огляду на вище викладене, просив суд залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковомузадоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18 лютого 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та ОСОБА_1 було укладено договір № 2-1.

Відповідно до умов пункту 1.1 укладеного договору, товариство надає позичальникові грошові кошти в розмірі 3000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом не пізніше строку, визначеного в пункті 1.3. договору, кредит надається не на споживчі цілі.

У пункті 1.2. вказаного договору сторони погодили наступну процентну ставку за користування кредитом - 1,7% від суми кредиту за кожний день користування кредитом у межах строку, визначеного пунктом 1.3. договору.

Пунктом 1.3. договору визначено, що строк надання кредиту становить 30 днів.

Згідно умрв пункту 3.3. укладеного кредитного договору, у випадку порушення строків повернення кредиту, встановлених пунктом 1.3 договору, позичальник сплачує товариству плату за користування кредитом за підвищеною ставкою - 3,5% від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожний день користування кредитом понад строк, зазначений у пункті 1.3 цього договору.

Відповідно до квитанції № 198400847 від 18 лютого 2020року ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» перерахувало на картковий рахунок відповідача грошові кошти у розмірі3 000,00 грн. У графі «призначення» вказано перерахування коштів за договором надання фінансового кредиту.

Відповідно до інформації, наданої АТ «Універсал Банк» на ОСОБА_1 було емітовано карту № НОМЕР_2 . Зазначено, що номер телефону, на який відправлялась інформація про підтвердження операцій за платіжною картою № НОМЕР_3 в період з 18 лютого 2020 року по 19 лютого 2020 року знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 .

Факт переказу коштів на рахунок відповідача також підтверджується випискою по рахунку ОСОБА_1 , наданою АТ «Універсал Банк» за період з 18 лютого 2020 року по 19 лютого 2020 року.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості по кредитному договору № 2-1 від 18 лютого 2020 рокувбачається, що станом на 13 вересня 2021 року заборгованість ОСОБА_1 складає 17 130,00грн.

В апеляційній скарзі відповідач оскаржує рішення суду першої інстанції в частині стягнення з нього на користь позивача заборгованості у розмірі 12 600,00 грн. відповідно до п. 1.2 кредитного договору та витрати на правничу допомогу, а тому рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів у розмірі 3 000,00 грн. та в розмірі 1 530,00 грн. судом апеляційної інстанції не переглядається.

Задовольняючи частково позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» до ОСОБА_1 та, стягуючи з відповідача на користь позивача 12 600,00 грн. відповідно до п. 1.2 кредитного договору, суд першої інстанції посилався на те, що позивач належним чином не виконав кредитні зобов`язання у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за нарахованими процентамми відповідно ло п. 3.3 кредитного договору за ставкою 3,5% за кожен день користування кредитом.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 4, 5 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК).

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів, не встановлений договором або законом.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Звертаючись до суду з даним позовом, ТОВ «Фінансова компанія «Фінансова інновація» посилалось на те, що 18 лютого 2020 року між ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» (торгова марка «MONETKA») та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 2-1, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 3 000,00 грн. строком на 30 днів, шляхом переказу на його платіжну картку, емітовану АТ «Універсал Банк».

На підтвердження своїх доводів позивачем до позовної заяви було долучено примірник договору № 2-1 від 18 лютого 2020 року, який було укладено між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та ОСОБА_1 .

Відповідно до умов пункту 1.1 вказаного договору товариство надає позичальникові грошові кошти в розмірі 3000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом не пізніше строку, визначеного в пункті 1.3. договору, кредит надається не на споживчі цілі.

Факт перерахунку коштів на користь відповідача підтверджується випискою по рахунку ОСОБА_1 , наданою АТ «Універсал Банк» за період з 18 лютого 2020 року по 19 лютого 2020 року, на виконання вимог ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 11 серпня 2023 року.

Відповідачем не надано доказів на спростування наданих позивачем доказів стосовно перерахування позивачем на його рахунок коштів у розмірі 3 000,00 грн.

При зверненні до судуз даним позовом, позивачем на підтвердження позовних вимог надано копію анкети-заяви № 409429 від 18 лютого 2020 року, сформованої та заповненої відповідачем на Інтернет сайті https://monetka.ua/, https://monetka.com.ua, копію договору № 2-1, графік розрахунків із зазначенням сукупної вартості кредиту, Правила надання грошових коштів у позику.

У Хронології дій зазначено, що позичальником було введено дані по заяві щодо бажаного отримання коштів; заяву було перевірено позивачем та скориговано оцінку позичальника; створено пропозицію про укладення кредитного договору (оферти) в особистому кабінеті позичальника; відправлено СМС повідомлення про погодження кредиту з ідентифікатором (кодом) для підписання акцепту та укладення договору; позичальником підписано одноразовим ідентифікатором та відправлено товариству електронне повідомлення про прийняття пропозиції укласти кредитний договір (акцепт); друкована форма укладеного кредитного договору розміщена в особистому кабінеті позичальника; кредитні кошти перераховано на картку позичальника.

Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Іновація» перебувають в загальному доступі, опубліковані на сайті товариства.

Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що кредитний договір № 2-1 від 18 лютого 2020 року був укладений та підписаний сторонами в електронній формі і такі дії сторін узгоджуються з вимогами ст.ст. 6 , 627 ЦК України та ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Про відповідність електронного правочину, підписаного за допомогою одноразового ідентифікатора за домовленістю сторін, вимогам закону, висловив свою позицію і Верховний суд у постанові від 16 грудня 2020 року в справі № 561/77/19.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилався на те, що п. 3.3 кредитного договору № 2-1 від 18 лютого 2020року встановлено розмір процентної ставки, відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивілього кодексу України, як відповідальність за прострочення боржником виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається із умов,укладеного між сторонами кредитного договору, у пункті 3.3. договору сторони узгодили, що у випадку порушення строків повернення кредиту, встановлених пунктом 1.3 договору, позичальник сплачує товариству плату за користування кредитом за підвищеною ставкою - 3,5% від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожний день користування кредитом понад строк, зазначений у пункті 1.3 цього договору.

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 24 січня 2019 року по справі №5017/1987/2012 наведено наступне.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі №444/9519/12, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Згідно з пунктом 6.23 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 910/1238/17 плата за прострочення виконання грошового зобов`язання врегульована законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У пункті 6.20. цієї постанови також зазначається, що термін «користування чужими грошовими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Згідно пункту 20 постанови Великої Палати Верховного Суду від 24 січня 2019 року по справі № 5017/1987/2012 така правова позиція Великої Палати Верховного Суду полягає у тому, що відповідно до частини другої статті 625 ЦК кредитний договір може встановлювати проценти за неправомірне користування боржником грошовими коштами як наслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. І такі проценти можуть бути стягнуті кредитодавцем й після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК.

З огляду на вище викладене, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги відповідача про те, що судом першої інстанції, в порушення вимог ст.ст. 625 та 1048 ЦК України, стягнуто з нього відсотки, нараховані після закінчення 30-денного строку кредитування.

Доводи апеляційної скарги про те, що жодної пролонгації кредитного договору не було, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача вілсотків, вищзначенимх п. 3.3 кредитного договору, колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 3.3. укладеного між сторонами кредитного договору, у випадку порушення строків повернення кредиту, встановлених пунктом 1.3 договору, позичальник сплачує товариству плату за користування кредитом за підвищеною ставкою - 3,5% від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожний день користування кредитом понад строк, зазначений у пункті 1.3 цього договору.

Таким чином, сторони встановили цим пунктом договору свій інший розмір процентів річних від суми несвоєчасно повернутого кредиту та те, що процентна ставка, визначена в цьому пункті договору нараховується відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.

При цьому пролонгація строку дії договору не є умовою застосування визначеної процентної ставки, а може ураховуватися лише для визначення строку, з якого така процентна ставка має нараховуватися.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів вважає, що задовольняючи позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за нарахованими процентами відповідно до вимог п. 3.3 кредитного договору за ставкою 3,5 % за кожен день користування кредитом відповідно до ч.2 ст. 625 Цк України у розмірі 12 600,00 грн., суд першої інстанції дослідив всі наявні в матеріалах справи докази та надав їм правильну оцінку.

Окрім того, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінансова інновація» просило стягнути з відповідача на свою користь витрати на правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу до суду першої інстанції позивачем було надано договір про надання юридичних послуг № 01/06/20-ФІ від 01 червня 2020року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та фізичною особою- підприємцем ОСОБА_2 .

Відповідно до умов зазначеного договору сторони погодили, що виконавець, який має право на заняття адвокатською діяльністю відповідно до свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №2412 від 23.10.2018 року, виданого на підставі рішення Ради адвокатів Полтавської області № 918 від 23.10.2018 року, зобов`язується надати замовнику наступні юридичні послуги: роз`яснення чинного законодавства, складання проектів процесуальних документів, складання листів, претензій, заперечень, позовних заяв, пояснень, надання письмових та усних консультацій, представництво інтересів замовника у органах державної влади та місцевого самоврядування, а замовник зобов`язується прийняти такі послуги та оплатити їх в порядку, в строки та на умовах, визначених цим договором. (п. 1.1)

Відповідно до п. 3.1 вказаного договору плата за надання послуг виконавцем за цим договором, якщо інше не погоджено сторонами в письмовій формі, визначаєтьс,я виходячи з обсягу часу, необхідного для надання замовнику послуг та погодженого сторонами в рамках завдання (замовлення).

Відповідно до п. 3.2 договору вартість послуг виконавця встановлюється з розрахунку, що ціна однієї години затраченого виконавцем часу на надання послуг становить 1 000,00 грн. без ПДВ та без врахування податків, які виконавець має сплачувати, як фізична особа- підприємець, але з можливим урахуванням погодженої сторонами корекції залежності від специфіки замовлень та досягнутих виконавцнм результатів. Конкретні суми до оплати наводяться у актах наданих послуг, надісланих виконавцем та погоджених із замовником.

Відповідно до п. 4.1 договору замовник вважається таким, що отримав послуги, а виконавець таким, що надав послуги після підписання Акту приймання-передачі наданих послуг. Акт складається виконавцем у двох екземплярах та надасться на підписання замовнику не пізніше 5-ти (п`яти) робочих днів, після завершення надання послуг.

01 грудня 2020 року між Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінансова інновація» та ОСОБА_2 було укладено додатковий договір № 1 до договорів № 01/06/2020-ФІ про надання юридичних послуг від 01 червня 2020 року відповідно до умов якого сторони домовились продовжити строк дії договору № 01/06/20-ФІ про надання юридичних послуг від 01 червня 2020 до 31 грудня 2021 року та викласти пункт 8.1 в новій редакції: «8.1 цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і скріплення печатками сторін та діє до 31 грудня 2021 року»

20 травня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» було підписано акт приймання- передачі наданих послуг № 70 до договору № 01/06/2020-ФІ про надання юридичних послуг від 01 червня 2020 року відповідно до якого, серед інших послуг у інших справах, виконавець надав, а замовник прийняв наступні послуги за позовом ОСОБА_1 :

письмова консультація що стосується запропонованої адвокатом стратегії захисту порушених прав Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та наявної судової практики у аналогічних справах, роз`яснень з правових питань що стосуються предмету позову;

підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за договором № 2-1 від 18 лютого 2020 року;

формування додатків до позовної заяви про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , варість наданих послуг 7 000,00 грн.

складання адвокатських запитів про витребування доказів по боржнику ОСОБА_1 за договором № 2-1 від 18 лютого 2020 року оку, вартість наданої послуги- 1 000,00 грн.

04 червня 2021 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» було здійснено оплату послуг адвоката Руденка Костянтина Васильовича на підставі договору № 01/06/2020-ФІ від 01.06.2020 року згідно акту № 71 від 20 травня 2021 року у загальному розмірі 48 400,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 1163. За надану правничу допомогу у даній справі витрати складають суму 8000,00 грн.

Стягуючи з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю " Фінансова компанія " Ріальто" витрати на правову допомогу в суді першорї інстанції урозмірі 8 000,00 грн., суд першої інстанції посилався на те, що позивачем надано докази на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн., а тому з урахуванням того, що позовні вимоги задоволено з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в сумі 8000,00 грн.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може з огляду на наступне.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги - частина 3 статті 137 ЦПК України.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги, та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості.

За положеннями частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Частиною 4 статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до вимог ч.ч. 5,6 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правову допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З матеріалі справи вбачається, що 01 червня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та фізичною особою- підприємцем ОСОБА_2 було укладено договір про надання юридичних послуг № 01/06/2020-ФІ від 01 червня 2020 року.

31 серпня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінанс Інновація" звернулось до Солом`янського районного суду м. Києва з заявою про залучення до участі у справі правонаступника позивача. Зазначало, що 16 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінанс Інновація" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ріальто" було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого, право вимоги за договором № 2-1 від 18 лютого 2020року перейшло о ТОВ "ФК "Ріальто". До зазначеної заяви представник позивача долучив копію договору про відступлення права вимоги №16/09/2021-Р/М від 16 вересня 2021 року, відповідно до умов якого, первісний кредитор "Фінансова компанія "Фінанс Інновація" в порядку та на умовах, визначених цим договором та чинним законодавством України, відступає (передає), а новий кредитор ТОВ "ФК "Ріальто" приймає права грошової вимоги первісного кредитора за кредитним договором, строк виконання зобов`язань за якими настав або виникне в майбутньому, до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язань та інших платежів, право за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить первісному кредитору.

Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в акті прийому- передачі прав та додаткових договорах до договору.

Відповідно до витягу з акту приймання- передачі прав № 1 від 16 вересня 2021 року до договору відступлення права вимоги № 16/09/2021-Р/М було передано право вимоги за кредитним договором 2-1 від 18 лютого 2020року, укладеним з ОСОБА_1 на суму заборгованості 17 130,00 грн., яка складається із: заборгованості за процентами- 3000,00 грн.; заборгованості за процентами- 14130,00 грн. Даних про те, що первісним кредитором було передано новому кредитору і право вимоги по витратам на правову допомогу акт приймання-передачі не містить.

З огляду на вище викладене, колегія суддів не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь ТОВ " Фінансова компанія " Ріальто" витрат на правничу допомогу, понесених первісним кредитором ТОВ " Фінансова компаня " Фінанс іновація" в сумі 8000,00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи зазначене, оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, рішення Солом`янського районного суду міста Києва 03 жовтня 2023 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь № 2-1 від 18 лютого 2020 року витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в сумі 8000,00 грн. підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення про відмову у стягненні з відповідача ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріальто" витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції в сумі 8000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384 ЦПК України , суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва 03 жовтня 2023 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн. скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Відмовити у стягненні з відповідача ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанцї у розмірі 8 000,00 грн.

В решті в оскаржуваній частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: Судді: