Справа № 577/69/24
Провадження № 4-с/577/2/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" січня 2024 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Гетьмана В.В.,

при секретарі Лиховоз Л.І.,

представника скаржника ОСОБА_1 ,

ст.державного виконавця Германчук В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Конотопа цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця Конотопського відділу державної виконавчої служби у Конотопському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаною скаргою та просить визнати незаконними дії начальника Конотопського ВДВС у Конотопському р-ну Сумської обл. Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо відмови у задоволенні його скарги від 01.12.2023 р. і скасувати постанову державного виконавця Денисенко А.С. про скасування процесуального документу від 27.12.2017 р., яка винесена в межах виконавчого провадження №51269966. Вимоги обґрунтовує тим, що 22.11.2023 р. йому стало відомо, що на виконанні Конотопського ВДВС перебуває виконавче провадження №51369966 по примусовому виконанню виконавчого листа №2-1534/2010, виданого 01.07.2011 р. Конотопським міськрайонним судом. Він є боржником, стягувачем ПАТ Універсал Банк. Жодного документу по виконавчому провадженню не отримував, з його змістом не ознайомився, а тому звернувся із заявою до державного виконавця з проханням надати можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження. 22.11.2023 р. виявив факти порушення вимог закону та його прав, а саме 09.06.2016 р. державним виконавцем Логвіновою В.В. прийнято постанову, якою відкрито виконавче провадження №51369966 по примусовому виконанню виконавчого листа №2-1534/2010, виданого 01.07.2011 р. Конотопським міськрайонним судом, де він є боржником, стягувачем ПАТ Універсал банк. Зазначену постанову не отримував. 21.12.2017 р. державним виконавцем Денисенко А.С. прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Підставами прийняття постанови вказано, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуте стягнення, а здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого виявились безрезультатними. Стягнення не проводились. Зазначену постанову не отримував. 27.12.2017 р. державним виконавцем Денисенко А.С. прийнято постанову про скасування процесуального документу, в якій зазначено про скасування документу Постанови про повернення виконавчого документа стягувача від 22.12.2017 р. Вказану постанову не отримував, ознайомився лише 22.11.2023 р. Вважає, що постанова від 27.12.2017 р. є незаконною та підлягає скасуванню, тому звернувся зі скаргою до Конотопського ВДВС у зв`язку з порушенням державним виконавцем абз.2 ч.3 ст.74 Закону України Про виконавче провадження. За результатами скарги отримав відмову, оскільки строк на оскарження постанови про відкриття провадження минув, постанова про повернення виконавчого документа стягувачу прийнята помилково, а тому державний виконавець мав право сам її скасувати. Технічна можливість скасувати постанову відсутня. Зазначає, що постанова державного виконавця від 22.12.2017 р. не містила жодної граматичної чи арифметичної помилки, а тому не могла бути скасована. Крім того, жодних дій начальника відділу щодо здійснення контролю проведено не було, а тому сам виконавець не міг надавати оцінку законності своїм же діям та виносити постанову від 27.12.2017 р. Порушені його права, адже постанова від 27.12.2017 р. суперечить нормам закону, а виконавчий документ, який підлягав поверненню до цього часу перебуває на виконанні. Все вищевикладене змусило звернутися із скаргою до суду.

Скаржник ОСОБА_2 , його представник ОСОБА_1 вимоги скарги підтримали, фактично пославшись на вищевикладені обставини.

Представник Конотопського ВДВС у Конотопському р-ні Сумської обл. Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Германчук В.Ю. задоволенню скарги заперечує, вважає, що права скаржника не порушені, виконавець діяв згідно ЗУ Про виконавче провадження.

Встановлено судом, що 21.12.2017 р. ст.державним виконавцем Денисенко А.С. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу по ВП №51369966 у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуте стягнення, а здійсненні державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Стягнення не проводилися (а.с. 9). 27.12.2017 р. ст.державним виконавцем Денисенко А.С. винесено постанову про скасування процесуального документу по ВП №51369966 у зв`язку з помилкою виконавця (а.с.8). 01.12.2023 р. ОСОБА_2 звернувся до Конотопського ВДВС у Конотопському р-ні Сумської обл. Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зі скаргою на дії державного виконавця в частині винесення ним постанови про скасування процесуального документу від 27.12.2017 р. в межах виконавчого провадження №51369966, визнання його дій незаконними та скасувати вищевказану постанову (а.с. 6-7). На що отримав оскаржувану відповідь Щодо скасування постанов, де зазначено, що в матеріалах виконавчого провадження наявне пояснення ОСОБА_3 від 23.06.2020 р. та скарга від 07.10.2020 р. Постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 22.12.2017 р. була винесена помилково. Технічна можливість її скасування відсутня. Вважають, що постанови не впливають на перебіг виконавчого провадження і жодним чином не порушують прав, а також є законними, обгрунтованими та такими, що повністю відповідають вимогам Закону (а.с.5).

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

П.9 ч. 2 ст. 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Зазначене конституційне положення відображено у ст. 18 ЦПК України, згідно з правилами якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У відповідності до ч.1, п.1 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження»- виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Скаржник ОСОБА_2 , його представник ОСОБА_1 в судовому засіданні не надали жодного доказу того, що оскаржуваною постановою і діями начальника Конотопського ВДВС у Конотопському р-ні Сумської обл. СМУМЮ порушено їхні права та свободи. Фактично скарга зводиться до небажання виконувати рішення суду, що прямо суперечить вищевказаним нормам Закону.

З оглянутого у судовому засіданні виконавчого провадження №51369966 вбачається, що 06.10.20 р. ОСОБА_2 звертався до Конотопського ВДВС у Конотопському р-ні Сумської обл. СМУМЮ з відповідною скаргою (а.с. 18-19). До неї додав постанову від 08.07.20 р. про арешт коштів боржника без підпису, не завірену, копію виконавчого листа з відміткою про повернення від 22.12.17 р. та результат пошуку виконавчих проваджень в АСВП. Дата і час пошуку 02.10.20 р.

Отже, суд приходить до висновку, що про оскаржувану постанову ОСОБА_2 було відомо ще 02.10.20 р., тому він пропустив строк передбачений ст. 449 ЦПК України. Поновити пропущений строк скаржник не просить.

Таким чином, у задоволенні скарги слід відмовити з вищенаведених підстав.

Керуючись ст. ст. 18, 447-453 ЦПК України, Законом України Про виконавче провадження,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні скарги.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня складання повного рішення скарги про апеляційне оскарження, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, протягом того ж строку з моменту отримання її копії.

Повний текст ухвали суду складено 22 січня 2024 року.

СуддяВ. В. Гетьман