Провадження № 22-ц/812/117/24 Головуючий суду першої інстанції Цуркан Р.С.
Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2024 року м. Миколаїв Справа № 487/9311/21

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 04 грудня 2023 року, постановлену під головуванням судді Цуркана Р.С., в залі судового засідання в м. Миколаїв, за заявою Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» про виправлення описки у судовому наказі від 18 серпня 2022 року виданому за заявою Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 боргу за спожиту теплову енергію -

В С Т А Н О В И В:

05 липня 2023 року Приватне акціонерне товариство «Миколаївська теплоелектроцентраль» (далі ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ») звернулось до суду з заявою про виправлення описки у судовому наказі від 18 серпня 2022 року виданому за заявою ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 боргу за спожиту теплову енергію.

Заяву мотивувало тим, що ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» 06 березня 2023 року отримало судовий наказ виданий Заводським районним судом м. Миколаєва 18 серпня 2022 року, який набрав законної сили 18 січня 2023 року.

В заяві про видачу судового наказу ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» просив стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» 10 173.23 грн боргу за спожиту теплову енергію; 1 046.73 грн суму, на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції, 448.82 грн три відсотки річних, та 227 грн - витрат сплаченого судового збору.

В судовому наказі про стягнення боргу суд невірно зазначив суму 3 відсотків річних, замість вірного 448.82 грн в наказі помилково зазначено 48.82 грн.

Посилаючись на викладене ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» просило суд виправити описку допущену в судовому наказі № 487/9311/21 від 18 серпня 2022 року, виданого Заводським районним судом м. Миколаєва, а саме: вірно зазначити суму 3% річних 448.82 грн.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 04 грудня 2023 року у задоволенні заяви про виправлення описки відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що питання про внесення виправлень у судовому рішенні може бути вирішено лише судом, що ухвалив рішення (в даному випадку суддею Павловою Ж.П.), та оскільки вона звільнена у зв`язку з поданням заяви про відставку, а інший суддя позбавлений можливості це зробити, тому заява не підлягає задоволенню.

Не погодившись з ухвалою суду, ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» подало апеляційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просило скасувати ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 04 грудня 2023 року та направити справу для розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що порушуючи строк для розгляду заяви передбачений пунктом 3 статті 269 ЦПК України суддею Цурканом Р.С. винесено ухвалу про відмову у виправленні описки.

В своїй ухвалі суд першої інстанції вірно посилається на пункт 19 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 14 де сам і наголошує, що внесення виправлень може бути вирішено судом, що ухвалив рішення.

Свою ухвалу суд мотивує тим, що суддя на якого розподілена справа позбавлений можливості виправити описку іншого судді, яка звільнена з посади. Проте, чинним законодавством не передбачено таких підстав.

Суддя - представник судової влади і здійснює правосуддя на професійній основі та реалізує судову владу. Відмовляючи у виправленні описки суд відмовляє у можливості реалізації судового рішення, оскільки недоліки не усунуті.

Нормами законодавства чітко вказано, що особа звертається до суду, який ухвалив рішення, а не до конкретного судді.

Згідно частини 1 статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Пунктом 7 статті 15 вказаного закону визначено, що невирішені судові справи за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду, що додається до матеріалів справи, передаються для повторного автоматизованого розподілу виключно у разі, коли суддя (судді) у передбачених законом випадках не може продовжувати розгляд справи, також, Положенням про автоматизовану систему документообігу суду у разі відсутності судді передбачено розподіл справ автоматизованою системою документообігу.

Відзиву на апеляційну скаргу на час розгляду справи не надходило.

За приписами частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини 1 статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завдання цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частина 2 статті 6 ЦПК України).

За приписами частини 1 статті 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими судами, як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами 2-4 цієї статті.

У понятті цивільне судочинство ключовим є те, що судочинство - це діяльність суду, "чинення" суду. Така діяльність має процесуальний характер, тобто має місце у зв`язку з розглядом і вирішенням цивільних справ.

Судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 ЦПК України (частина 1 статті 160 ЦПК України).

Отже, наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суд у встановлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до справи документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Враховуючи особливість наказного провадження як спрощеної процедури судового провадження, спрямованої на ефективність судового розгляду, суди повинні чітко реалізовувати його положення у своїй діяльності для виконання завдання цивільного судочинства.

Як встановлено матеріалами справи 18 серпня 2022 року Заводським районний суд м. Миколаєва у складі судді Павлової Ж.П. за заявою ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» видав судовий наказ про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» боргу за спожиті послуги з теплопостачання з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, а також витрати по сплаті судового збору.

ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» звернулася із заявою до Заводського районного суду м. Миколаєва про виправлення описки у зазначеному судовому наказі.

Відповідно до статті 173 ЦПК України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

Визначення складу суду щодо конкретної справи визначено приписами статті 33 ЦПК України.

Особливості розподілу судових справ встановлюються Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування окремих підсистем (модулів) (частина 17 статті 33 ЦПК України).

Цивільні справи у судах першої інстанції розглядаються одноособово суддею, який є головуючим і діє від імені суду, якщо інше не передбачено цим Кодексом (частина 1 статті 34 ЦПК України).

Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затверджене рішенням Ради суддів України від 02 квітня 2015 року № 25 (зі змінами та доповненнями, внесеними рішеннями Ради суддів України) (далі Положення) передбачає розподіл судових справ шляхом передачі судової справи раніше визначеному у судовій справі судді, зокрема, раніше визначеному в судовій справі головуючому судді передаються судові справи, що надійшли для вирішення питання про прийняття додаткового судового рішення, виправлення описок та помилок, роз`яснення судового рішення, повернення судового збору (пункт 2.3.44 Положення).

Водночас, згідно з пунктом 2.3.47. Положення у разі відсутності раніше визначеного в судовій справі головуючого судді (судді-доповідача) у випадках, передбачених підпунктами 2.3.44-2.3.46 пункту 2.3 цього Положення, такі судові справи та матеріали підлягають автоматизованому розподілу за правилами, визначеними Засадами використання автоматизованої системи документообігу суду.

Відповідно до пункту 2.5.1 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Заводському районному суді м. Миколаєва з автоматичного розподілу виключаються судді, які в передбачених законом випадках не можуть здійснювати правосуддя або брати участь у розгляді справи. У цьому випадку автоматизований розподіл судових справ здійснюється із загального списку суддів, де визначаються судді, які мають повноваження щодо розгляду судової справи на момент автоматизованого розподілу.

Аналіз наведених норм цивільного процесуального законодавства дає підстави для висновку, що у випадку коли справа підлягає розподілу раніше визначеному головуючому судді, який з об`єктивних причин відсутній, (у справі, що переглядається, головуючий суддя звільнена у зв`язку із задоволенням її заяви про відставку), судова справа, по якій надійшла заява для вирішення питання про виправлення описки, підлягає автоматичному розподілу із загального списку суддів, які мають відповідні повноваження.

Зазначені норми не протирічать положенням пункту 19 постанови Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 14, на яке послав суд першої інстанції при вирішенні заяви про виправлення описки, а тільки роз`ясняють випадки, коли головуючий у справі суддя, що ухвалював рішення, відсутній.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для відмови у задоволенні заяви ПрАТ Миколаївська ТЕЦ» про виправлення описки у судовому наказі від 18 серпня 2022 року з підстав відсутності головуючої у справі судді, яка видала цей судовий наказ.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Пунктом 4 частини 1 статті 379 ЦПК України передбачено однією із підстав для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що ухвала Заводського районного суду м. Миколаєва від 04 грудня 2023 року постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 374, 379, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» задовольнити.

Ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 04 грудня 2023 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді: Т.М. Базовкіна

Ж.М. Яворська

Повний текст постанови складено 23 січня 2024 року.