Справа № 682/2412/23
Провадження № 2/682/36/2024
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 січня 2024 року м. Славута
Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі :
головуючої судді : Матвєєвої Н.В.
за участю серкретаря судового засідання : Дубовка Г.Ю.
з участю представника позивача - адвоката Герус Б.І.
представника відповідача - адвоката Данилюк О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Славута Хмельницької області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокатське бюро "Богдана Геруса" до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Рівненського районного нотаріального округу Степанюк І.В., про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та скасування державної реєстрації,
ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокатське бюро "Богдана Геруса" звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Рівненського районного нотаріального округу Степанюк І.В., про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та скасування державної реєстрації.
Отже, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини стали власниками спадкового майна кожен по 1/2 частини приватизованої земельної ділянки площею 0,5565 га, розташованої на території с. Тростянець Славутського району Хмельницької області переданої для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного гоподарства, що належала ОСОБА_3 , право власності на яку підтверджено свідоцтвами про право на спадщину за заповітом, а отже позивачка набула право володіння та користування цим майном.
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , що підтверджується витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 70040550 від 15.09.2022.
Як вбачається із довідки приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Степанюк І.В. від 13.06.2023 року єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину є його донька ОСОБА_2 .
При цьому, як зазначено в свідоцтвах про право на спадщину за заповітом, спадкове майно належало померлому на підставі витягу з Державного реєстру речових прав № 337635365 від 30.06.2023 та № 337636819 від 30.06.2023 року.
Оскільки свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 12.07.2023 № 837, яке видано І.В. Степанюк приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненськоїобласті та свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 12.07.2023 року № 838 видані незаконно, а відтак записи про державну реєстрацію речового права власності на земельні ділянки, де ОСОБА_2 є єдиним власником порушують права позивачки щодо вільного володіння, користування, та розпорядження своєю частиною майна, тому необхідно скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 щодо вищевказаних земельних ділянок.
Просив суд визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 12.07.2023, що зареєстроване в реєстрі №837, яке видане І.В. Степанюк приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області.
Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 12.07.2023, що зареєстроване в реєстрі №838, яке видане І.В. Степанюк приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області.
В судове засідання позивачка не з`явилася, її представник позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.
Ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 20.11.2023 року, до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області, яка в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином.
Суд заслухавши вступні слова учасників справи, дослідивши докази у їх сукупності та оцінивши їх відповідно до ст.89 ЦПК України приходить до наступного висновку.
Судом встановлені наступні обставини.
Відповідно до свідоцтва про шлюб ОСОБА_5 та ОСОБА_6 уклали шлюб 03.05.1978 року, та остання змінила прізвище на ОСОБА_7 .
Зі свідоцтва про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , слідує, її батьками є ОСОБА_8 та ОСОБА_3 .
30.05.2023 року право власності на вказані земельні ділянки зареєстровано за ОСОБА_4 в частці 1/1. Документ, який є підставою для виникнення права та документ, що посвідчує право не зазначені.
Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер : 68263955, 68263712 від 30.06.2023 , ОСОБА_9 , Берездівська сільська рада Хмельницька область, заявник ОСОБА_2

12 липня 2023 року приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Степанюк І.В., відповідачці ОСОБА_2 видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 : на земельну ділянку площею 0,0786 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :03:007:0010 (номер відомостей про речове право : 50964223, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер : 68413654 від 12.07.2023) та земельну ділянку площею 0,4779 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:007:0009 (номер відомостей про речове право : 50964297, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер : 68413737 від 12.07.2023). В свідоцтвах про право на спадщину за заповітом вказано, що спадкове майно належало померлому ОСОБА_4 на підставі витягу з Державного реєстру речових прав № 337635365 від 30.06.2023 та № 337636819 від 30.06.2023 року. Із заяв про державну реєстрацію права, які сформовані державним реєстратором Берездівської сільської ради Долгерт Г.В. слідує, що особою, яка здійснювала реєстрацію права власності на земельні ділянки площею 0,0786 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :03:007:0010, та площею 0,4779 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:007:0009 за ОСОБА_4 була ОСОБА_2 , яка не надала правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності ОСОБА_4 на зазначені земельні ділянки.

Із спадкової справи № 156/2022 від 26.06.2022 року, наданої на виконання ухвали Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 13.12.2023 року, вбачається, що за заявою ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 12.07.2023 року після смерті ОСОБА_4 на спадкове майно : земельну ділянку площею 0,0786 га, цільове призначення якої : для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер : :03:007:0010, експлікація земельних угідь : малоповерхова забудова, площами : 0,0245 га, 0,0072 га, 0,0013 га багаторічні насадження, площами : 0,0179 га, 0,0277 га, що розташована за адресою : Хмельницька область Шепетівський район с. Тростянець. Спадкове майно належить померлому на підставі витягу з Державного реєстру речових прав № 337636819 від 30.06.2023 року. Право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 27 червня 2023 року за номером : 50837183, реєстраційний номер об`єкта : 239, тобто після смерті спадкодавця.

Крім того, за заявою ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 12.07.2023 року після смерті ОСОБА_4 на спадкове майно : земельну ділянку площею 0,4779 га, цільове призначення якої : для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер : :03:007:0009, експлікація земельних угідь : 0,4779 га, що розташована за адресою : Хмельницька область Шепетівський район с. Тростянець. Спадкове майно належить померлому на підставі витягу з Державного реєстру речових прав № 337635365 від 30.06.2023 року. Право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 27 червня 2023 року за номером : 50837036, реєстраційний номер об`єкта : 239, тобто після смерті спадкодавця.

Зі спадкової справи № 658/2006, заведеної Славутською державною нотаріальною конторою 04.12.2006 року до майна ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 слідує, що за заявами ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , згідно заповіту ОСОБА_3 від 12.09.2000 року, державним нотаріусом Славутської державної нотаріальної контори Хмельницької області Якимчук І.П. видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.12.2006 року ОСОБА_4 та ОСОБА_1 в 1/2 частці за кожним на спадкове майно, належне ОСОБА_3 - приватизовану земельну ділянку площею 0, 5565 га, розташовану на території с. Тростянець Славутського району Хмельницької області, переданої для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства. Ця земельна ділянка належала спадкодавця ОСОБА_3 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю, серії ХМ 00865, виданого Піддубецькою сільською радою Славутського району Хмельницької області від 08.10.1997 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 35. Вказані свідоцтва про право на спадщину за заповітом зареєстровані в Спадковому реєстрі під № 3561 та 3560.

Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені устаттях; 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починаєтьсяз часу відкриття спадщини (частина першастатті 1270 ЦК України).

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини (частина 1 ст. 1298 ЦК України).

Відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

У постановах Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2- 1316/2227/11 (провадження № 61-12290св18), від 14 травня 2018 року у справі № 296/10637/15-ц (провадження № 61-2448св18) та від 23 вересня 2020 року у справі № 742/740/17 (провадження № 61-23св18) викладено правові висновки, відповідно до яких свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

Вказані висновки викладено у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2023 року у справі № 563/1101/19.

Положеннями Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України , затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 (далі Порядок), визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину.

Відповідно до пункту 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

Відповідно до п. 66 Постанови КМУ від 25 грудня 2015 р. № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», для державної реєстрації права власності на підставі заяви спадкоємця подаються документи, необхідні для відповідної реєстрації, передбачені статтею 27 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень та цим Порядком, що підтверджують набуття спадкодавцем права власності на майно, витяг із Спадкового реєстру про наявність заведеної спадкової справи та документ, що містить відомості про склад спадкоємців, виданий нотаріусом чи уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, якими заведено відповідну спадкову справу.

В Постанові ОП ВС від 05 вересня 2022 року справа № 385/321/20 (№ 61-9916сво21)(позов про оспорювання свідоцтва) також вказано, що обов`язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно встановлено і у статті 1297 ЦК України. Правових наслідків невиконання такого обов`язку, зокрема у вигляді втрати права на спадщину, положеннями цивільного законодавства не передбачено.

Водночас, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якого є нерухоме майно, але не отримав свідоцтва про правона спадщину, не має можливості розпоряджатися таким майном, оскільки у нього немає правовстановлюючого документана спадкування нерухомого майна.

Свідоцтво про право на спадщину - це документ, який посвідчує перехід права власності на спадкове майно від спадкодавця до спадкоємців. Видачею свідоцтва про право на спадщину завершується оформлення спадкових прав. У приватному праві недійсність (нікчемність чи оспорюваність) може стосуватися або «вражати» договір, правочин, акт органу юридичної особи, державну реєстрацію чи документ. Свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане,не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом (частина перша статті 1301 ЦК України).У ЦК України закріплено можливість пред`явити позовну вимогу про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину. Заявляти вимогу про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину може будь-яка особа, цивільні права чи інтереси якоїпорушені видачею свідоцтва про право на спадщину. Тобто, оспорювання свідоцтва про право на спадщину відбувається тільки за ініціативою заінтересованої особи шляхом пред`явлення вимоги про визнання його недійсним.

Так, матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є спадкоємцями за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , в рівних частинах, по 1/2 частці кожен, в тому числі на приватизовану земельну ділянку площею 0,5565 га, розташовану на території с. Тростянець Славутського району Хмельницької області, передану для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, яка належала спадкодавцю ОСОБА_3 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ХМ 00865, виданого Піддубецькою сільською радою Славутського району Хмельницької області від 08.10.1997 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 35. На підставі заяв ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , державним нотаріусом їм видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.12.2006 року на зазначену земельну ділянку. Право власності на вказану земельну ділянку за ОСОБА_4 та ОСОБА_1 після видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом не реєструвалося, за ОСОБА_4 право власності на земельні ділянки, яких стало дві після присвоєння їм кадастрових номерів зареєстроване після його смерті, відповідачкою ОСОБА_2 на підставі відомостей з Державного земельного кадастру, а не свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

В даному випадку свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане позивачці ОСОБА_1 на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,5565 га, розташовану на території с. Тростянець Славутського району Хмельницької області, передану для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, яка належала спадкодавцю ОСОБА_3 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ХМ 00865 є правовстановлюючим документом і строки для реєстрації права власності чинним законодавством не визначалися. В подальшому відповідачкою ОСОБА_2 без згоди ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виготовлено технічну документацію на зазначену земельну ділянку, яка поділена на дві та їй було присвоєно кадастрові номери :03:007:0010 та :03:007:0009 і зареєстроване право власності на вказані земельні ділянки спочатку за померлою ОСОБА_3 , а потім за померлим ОСОБА_4 з часткою 1/1, без врахування свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_1 , на підставі якого їй належить право на 1/2 частку вказаної земельної ділянки (в подальшому ділянок). Підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки за ОСОБА_4 , яка здійснена державним реєстратором Долгерт Г.В., Берездівська сільська рада були не правовстановлюючі документи, а витяги з Реєстрів речових прав, які підтвержували лише державну реєстрацію права на нерухоме майно без зазначення документів, на підставі яких виникло право власності у ОСОБА_4 . В подальшому під час видачі оспорюваних свідоцтв про право на спадщину за заповітом ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_4 на спадкове майно : земельні ділянки площею 0,4779 га, та 0,0786 га, приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області, також не враховано, що ОСОБА_4 мав право на розпорядження лише 1/2 частиною вказаних земельних ділянок, а тому наявні правові підстави для визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.07.2023, що зареєстроване в реєстрі №838, яке видане приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області І.В. Степанюк ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_4 в 1/2 частці земельної ділянки площею 0,4779 га, цільове призначення якої : для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер : :03:007:0009, експлікація земельних угідь : 0,4779 га, що розташована за адресою : Хмельницька область Шепетівський район с. Тростянець та визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.07.2023, що зареєстроване в реєстрі № 837, яке видане приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області І.В. Степанюк ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_4 в 1/2 частці земельної ділянки площею площею 0,0786 га, цільове призначення якої : для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер : :03:007:0010, експлікація земельних угідь : малоповерхова забудова, площами : 0,0245 га, 0,0072 га, 0,0013 га багаторічні насадження, площами : 0,0179 га, 0,0277 га, що розташована за адресою : Хмельницька область Шепетівський район с. Тростянець, оскільки вказаними свідоцтвами порушуються права власності позивачки на спадкове майно, які перешкодають їй розпорядитися зазначеним у свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 04.12.2006 року, спадковим майном.

Оскільки ОСОБА_2 не мала права на спадкування всього майна двох земельних ділянок після смерті ОСОБА_4 , а мала право на спадкування лише 1/2 частини вказаних земельних ділянок, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання частково недійсними оспорюваних свідоцтв про право на спадщину за заповітом, виданих ОСОБА_2 , оскільки такі свідоцтва порушують права позивачки на вказане нерухоме майно.

Суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача щодо не надання доказів про порушення права позивачки, оскільки такими доказами є свідоцтва про право на спадщину за заповітом, які видані 04.12.2006 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 після смерті їх матері ОСОБА_3 , в яких визначені частки, по 1/2 частині за кожним, а також витяг із Державного земельного кадастру, в якому вказано підставою для реєстрації поділених земельних ділянок після присвоєння їм кадастрових номерів за ОСОБА_3 Державний акт ХМ 00865 від 08.10.1997 року. Крім того, площа двох земельних ділянок відповідає площі земельної ділянки, 1/2 частка якої була успадкована ОСОБА_1 .

Щодо ефективного способу захисту, то суд вважає, що в разі якщо свідоцтво про право на спадщину за заповітом порушує права інших осіб, зокрема позивачки, тому належним способом захисту є визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за заповітом, які видані відповідачці.

Велика Палата Верховного Суду вже виснувала, що набуття особою володіння нерухомим майном полягає у внесенні запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за цією особою. Якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від (стягнення з) цієї особи нерухомого майна. Метою такого позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно. Рішення суду про витребування з володіння відповідача нерухомого майна є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно; такий запис вноситься у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою (постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 вересня 2021 року у справі № 910/2861/18 (пункт 100), від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (пункт 146), від 14 грудня 2021 року у справі № 344/16879/15-ц,від 6 липня 2022 року у справі № 914/2618/16 (пункт 37), від 14 грудня 2022 року у справі № 477/2330/18 (пункт 57), від 18 січня 2023 року у справі № 488/2807/17 (пункт 94)).

Таким чином, вимоги позивачки про скасування державної права власності ОСОБА_2 , на земельну ділянки площею 0,0786 га, кадастровий номер : :03:007:0010, що розташована за адресою : Хмельницька область Шепетівський район с. Тростянець та земельну ділянку площею 0,4779 га, кадастровий номер : :03:007:0009, що розташована за адресою : Хмельницька область Шепетівський район с. Тростянець є неефективним способом захисту, бо не є необхідним для відновлення права позивачки, оскільки належним способом захисту є вимога про витребування нерухомого майна - земельних ділянок із чужого незаконного володіння ОСОБА_2 в 1/2 частці, що є підставою в подальшому для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачкою права власності на належне їй нерухоме майно.

Тому в цій частині позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки ОСОБА_2 на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати, пропорційно задоволеним вимогам позивачки, а саме судовий збір в сумі 2147,20 грн., оскільки в іншій частині позову їй відмовлено.

Керуючись ст. 1216-1218, 1223, 1268, 1296, 1301 ЦК України, ст. 328 ч.2 ЦК України, п. 66 Постанови КМУ від 25 грудня 2015 р. № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. 6-16, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокатське бюро "Богдана Геруса" до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Рівненського районного нотаріального округу Степанюк І.В., про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та скасування державної реєстрації, задовольнити частково.

Визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 12.07.2023, що зареєстроване в реєстрі №838, яке видане приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області І.В. Степанюк ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_4 в 1/2 частці земельної ділянки площею 0,4779 га, цільове призначення якої : для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер : :03:007:0009, що розташована за адресою : Хмельницька область Шепетівський район с. Тростянець.

Визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 12.07.2023, що зареєстроване в реєстрі № 837, яке видане приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області І.В. Степанюк ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_4 в 1/2 частці земельної ділянки площею площею 0,0786 га, цільове призначення якої : для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер : :03:007:0010, що розташована за адресою : Хмельницька область Шепетівський район с. Тростянець.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 2147,20 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 31.01.2024 року.

Суддя Матвєєва Н.В.