Провадження №: 2/336/880/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2024 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Щасливої О.В.,

розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання поновлітнього сина, який продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В :

1 грудня 2023 року представник ОСОБА_2 адвокат Годун Д.В. звернулася до Шевченківського райнного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Ухвалою судді від 06.12.2023 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Рішенням Шевченківського районного суд м. Запоріжжя від 03.01.2024 року позов задоволено. З ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини із всіх видів доходів батька щомісяця, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 листопада 2023 року, і до досягнення дитиною повноліття.

8 січня 2024 року відповідач в особі представника - адвоката Єренка Д.В. - звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання поновлітнього сина, що продовжує навчання, який просить прийняти як зустрічний.

Доводів на користь прийняття означеного позову як зустрічного представник відповідача не наводить.

Вивчивши вимоги, викладені у позові відповідача, суд не вбачає підстав для його прийняття як зустрічного з таких міркувань.

Відповідно до ст. 193 ЦПК України, якою внормовано право відповідача пред"явити зустрічний позов, зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Виходячи з наведеного положення цивільного процесуального законодавства передумовою для прийняття позову як зустрічного є взаємопов`язаність позовів, їхнє ґрунтування на одному й тому самому правовідношенні, за яких задоволення одних вимог повністю або частково виключає задоволення інших, а лише наявність у сторін вимог один до одної не є вирішальною при вчиненні цієї процесуальної дії.

Таким чином, правова природа зустрічного позову полягає в тому, що він робить неможливим розгляд первісного позову без зустрічного.

У постанові від 20.03.2019 року у справі №910/2987/18 Велика Палата Верховного Суду вказала, що взаємопов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатися у підставах цих позовів або поданих доказах, а також у тому, що вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність матеріально-правової підстави для задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 № 2 роз`яснено, що об`єднання в одне провадження з первісним позовом вимог, коли відсутня спільність предмета позову, не допускається.

Вирішуючи питання про доцільність прийняття позову ОСОБА_1 до спільного розгляду з позовом ОСОБА_2 , суд доходить до висновку, що вимоги позовів витікають з різних правовідносин, а задоволення того чи іншого з позовів не потягне безумовної відмови в задоволенні іншого позову, тобто позови не пов"язані прямим матеріально-правовим зв"язком, а їх одночасне існування зумовлено процесуальним бажанням учасників отримати судовий захист в обраний ним спосіб.

Не вбачаючи підстав для прийняття позову ОСОБА_1 як зустрічного, суд враховує і такі обставини, які становлять собою самостійну підставу для повернення зустрічного позову.

Як свідчить зміст частини 3 ст. 193 ЦПК України, вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Між тим, як зазначено судом, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 вирішений рішенням суду ще до звернення відповідача з позовом, який він йменує зустрічним.

У зв`язку з викладеним у відсутність первісного позову, до спільного розгляду з яким і належало б прийняти зустрічний позов, у суду відсутні процесуальні передумови для прийняття позову ОСОБА_1 як зустрічного.

З огляду на означені міркування суд знаходить за необхідне у прийнятті зазначеного позову як зустрічного відмовити, а позивачу порекомендувати звернутися до суду за захистом свого права із самостійною заявою згідно із вимогами цивільного процесуального законодавства.

Керуючись ст. ст. 193, 260, 353, 354 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити ОСОБА_1 у прийнятті його позову до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, як зустрічного до позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину.

Повернути позов позивачу та порекомендувати йому звернутися за захистом свого права із самостійною заявою відповідно до вимог чинного законодавства.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повну ухвалу складено 23 січня 2024 року.

Суддя О.В. Щаслива