Провадження № 2-о/344/39/24
У Х В А Л А

про залишення заяви без розгляду

20 березня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої-судді Бабій О.М.,

секретаря Волощук Є.Ю.,

за участі ОСОБА_1 , представника заявниці ОСОБА_2 , заінтересованих осіб ОСОБА_3 та її представника адвоката Маруди С.Р., ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду цивільну справу за заявою ОСОБА_6 , заінтересовані особи: відділ ДРАЦС у м. Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Головне управління пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та Державна прикордонна служба України, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення факту батьківства

В С Т А Н О В И В:

Заявниця звернулась в суд із заявою про встановлення факту батьківства ОСОБА_7 щодо сина ОСОБА_8 .

Підставою звернення заявниця вказує те, що з 2009 року заявниця перебувала у шлюбі з ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак у листопаді 2010 року вони розірвали шлюб, проте відносини між ними продовжувалися. На жаль, ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_2 загинув під час артилерійського обстрілу, внаслідок вибухової травми, виконуючи бойове завдання в смт. Першотравне Харківської області. Від цих відносин у них є спільна дитина: ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. За час життя ОСОБА_7 , вони не встигли подати заяву про визнання його батьком дитини. Із самого народження дитини та по день своєї смерті ОСОБА_7 допомагав утримувати сина та він виконував усі обов`язки батька дитини передбачені сімейним законодавством. Встановлення факту батьківства необхідно їй для оформлення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

30.10.2023 року ухвалою суду залучено до участі в справі заінтересованих осіб Головне управління пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та ІНФОРМАЦІЯ_4 .

29.11.2023 до суду надійшли пояснення представника ІНФОРМАЦІЯ_5 в яких представник зазначив, що старший солдат ОСОБА_7 проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 на посаді молодшого інспектора прикордонної служби відділення прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_6 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_7 » (тип Б).

ІНФОРМАЦІЯ_4 не здійснює оформлення виплат для членів сімей загиблих військовослужбовців, які проходили військову службу у формуваннях, які не підпорядковуються Міністерству оборони України.

13.12.2023 року ухвалою суду замінено в справі заінтересовану особу ІНФОРМАЦІЯ_4 на Державну прикордонну службу України (військова частина НОМЕР_1 ).

19 лютого 2024 року ухвалою суду залучено до участі в справі заінтересованих осіб (батьків загиблого) ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , (дружину) ОСОБА_5 .

06.03.2024 року від заінтересованої особи ОСОБА_3 , надійшло клопотання про залишення заяви без розгляду оскільки в процесі розгляду справи вбачається спір про право.

19.03.2024 року від заявниці надійшли письмові пояснення та заперечення щодо клопотання про залишення без розгляду від 06.03.2024 року. Заявниця зазначил, що у даній справи розглядається саме юридичний факт, що має значення для охорони прав ОСОБА_8 , як сина загиблого ОСОБА_7 та жодного спору про право не виникає.

Заявниця та її представник в судовому засіданні вимоги заяви підтримали з підстав наведених в заяві. Підставою звернення до суду вказали, що встановлення факту батьківства необхідно заявниці для оформлення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Заінтересована особа ОСОБА_3 , та її представник ОСОБА_9 , заявлене клопотання про залишення заяви без розгляду підтримали із підстав наведених в ньому.

Заінтересовані особи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заперечили факт батьківства та про існування дитини вони не знали, підтримали клопотання про залишення заяви без розгляду.

Від представника заінтересованої відділу ДРАЦС у м. Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника.

Представник заінтересованої особи Головного управління пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у судове засідання не прибув, повідомлявся у встановленому законом порядку при причини неявки не повідомив.

Представник заінтересованої особи Державної прикордонної служби України у судове засідання не прибув, повідомлявся у встановленому законом порядку при причини неявки не повідомив

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали, суд дійшов до висновку, що заява підлягає залишенню без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановленні лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) зроблено висновок, що «юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 752/20365/16-ц (провадження № 61-24660св18), від 05 грудня 2019 року у справі № 750/9847/18 (провадження № 61-18230св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 644/9753/19 (провадження № 61-14667св20), від 16 червня 2021 року у справі № 643/6447/19 (провадження № 61-14968св20).

Згідно із частиною першою статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Статтею 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Заявниця пов`язує встановлення факту батьківства із оформлення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, а також із створенням правових підстав для отриманням одноразової грошової допомоги, спадкування. А отже, встановлення факту батьківства є обставиною, що підлягає доказуванню для подальшого вирішення правового спору, зокрема, стягнення коштів грошової допомоги та права на її отримання, оформлення пенсії, спадкування.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що заяву ОСОБА_6 про встановлення факту батьківства слід залишити без розгляду та роз`яснити заявниці її право на звернення з позовом до суду в порядку позовного провадження.

На підставі викладеного, відповідно до ст. 315 ЦПК України, керуючись ст. ст. 259, 260, 261, 293-294 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_6 , заінтересовані особи: відділ ДРАЦС у м. Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Головне управління пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Державна прикордонна служба України, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення факту батьківства - залишити без розгляду.

Роз`яснити заявниці її право подати позов до суду на загальних підставах

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Бабій О.М.