Справа № 212/8545/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

15 січня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого-судді: Пустовіта О.Г., при секретарі судового засідання Голуб О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі, в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу,в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа: Криворізька Універсальна товарна біржа про визнання правочину дійсним, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року позивачка звернулась до суду з позовом про визнання правочину дійсним, в якому просила визнати дійним правочин, реальним та виконаним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 22.09.2000 за № 001/231-Н, а саме квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , укладений на Криворізькій Універсальній товарній біржі.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 22 вересня 2000 року між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діяла від себе та як законний представник неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які діяли за згодою своєї матері ОСОБА_3 , та позивачкою ОСОБА_1 був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна № 001/231-Н, а саме: трикімнатної квартири АДРЕСА_2 , яка належала продавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 22.04.1999, зареєстроване в БТІ м. Кривого Рогу 22.04.1999 за № 169П-515-515. Договір купівлі-продажу нерухомого майна № 001/231-Н був укладений в Криворізькій Універсальній товарній біржі. Квартиру було продано за 1700,00 гривень, кошти продавець отримав від покупця до підписання договору. Під час укладання правочину, ні позивачці, ні відповідачам не було відомо про нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу, через що позивачка вимушена звернутись до суду.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 листопада 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу встановлений строк для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до вимог ст. 178 ЦПК України.

У судове засідання позивачка не з`явилася, повідомлена про дату, час та місце розгляду справи належним чином, направила на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі, проти проведення розгляду справи у заочному порядку не заперечувала.

Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, шляхом направлення поштової кореспонденції на останнє відоме місце реєстрації, а також, відповідно до ч. 10 ст. 187 ЦПК України, шляхом оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, заяв про відкладення розгляду справи та/або про розгляд справи за їх відсутності на адресу суду не надходило, відзиву надано не було.

Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, приходить до наступного висновку.

22 вересня 2000 року між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діяла від себе та як законний представник неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які діяли за згодою своєї матері ОСОБА_3 , з однієї сторони як продавець та ОСОБА_1 з другої сторони як покупець було укладено Договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: квартири за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстровано Криворізькою універсальною товарною біржею, реєстраційний номер 001/231-Н.

Відповідно до реєстраційного посвідчення від 11.10.2000, виданого Криворізьким бюро технічної інвентаризації, квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за ОСОБА_1 на праві приватної власності , в реєстровій книзі записано за № 169П-515-515.

Відповідно до ст. 153 ЦК Української РСР 1963 року, договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах.

За положеннями ст. 227 ЦК Української РСР 1963 року, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу).

Разом з тим, згідно ст. 15 Закону України «Про товарні біржі» № 1957 XII від 10 грудня 1991 року в редакції, яка діяла на час укладання договору купівлі-продажу в 2000 році, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. Угода вважалась укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

Згідно ст.16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Так, на момент укладання Договору купівлі-продажу вказаної квартири був чинним Закон України «Про товарну біржу», відповідно до умов якого договори, оформлені товарною біржею, визнавались дійсними, а сам правочин було вчинено з дотриманням вимог діючого на той час законодавства. В подальшому до ЦК Української РСР 1963 року були внесені зміни, відповідно до яких угоди щодо відчуження нерухомого майна підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. Відсутність належних правовстановлюючих документів на квартиру, на думку суду, істотним чином порушує право власності позивача, яке підлягає судовому захисту.

Згідно із ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Судом встановлено, що з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які, відповідно до чинного законодавства, підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. У зв`язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та220 ЦК України.

Згідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до частини 1 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що при вчиненні договору купівлі-продажу квартири дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, перехід права власності відбувся, сторони договору мали необхідний обсяг цивільної дієздатності та вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме купівлі-продажу квартири. Отже, правочин був реальним і вчинений у формі, дозволенній чинним законодавством України на момент його вчинення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання договору купівлі - продажу дійсним є обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а тому підлягають задоволенню.

Частина 1 статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

На підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073, 60 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 19, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 279, 280-282, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа: Криворізька Універсальна товарна біржа про визнання правочину дійсним у повному обсязі.

Визнати дійсним договір купівлі - продажу нерухомого майна квартири за адресою: АДРЕСА_1 , який укладений 22 вересня 2000 року на Криворізькій універсальній товарній біржі за реєстраційним номером 001/231-Н між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діяла від себе та як законний представник неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які діяли за згодою своєї матері ОСОБА_3 , з однієї сторони продавець, та ОСОБА_1 з іншої сторони як покупець.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом двадцяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому законом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідачі:

ОСОБА_2 , РНОКПП: невідомий, останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_4 .

ОСОБА_3 , РНОКПП: невідомий, останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: невідомий, останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_4 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: невідомий, останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_4 .

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: невідомий, останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_4 .

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: невідомий, останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_4 .

Третя особа: Криворізька універсальна товарна біржа, , за юридичною адресою: 50079, м. Кривий Ріг, вул. Івана Сірка, буд. 40.

Повний текст рішення суду складений та підписаний без його проголошення 18 січня 2024 року.

Суддя: О. Г. Пустовіт