ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/778/23 Номер провадження 22-ц/814/785/24Головуючий у 1-й інстанції Семенова Л.М. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів: Одринської Т.В., Панченка О.О.,

при секретарі Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24 липня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту нещасного випадку,

В С Т А Н О В И В:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст заяви

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту нещасного випадку, а саме отримання заявником 30-31 серпня 2006 року ушкодження здоров`я: черепно-мозкова травма, струс головного мозку, закритий перелом лівого суглобового відростка нижньої щелепи, забій м`яких тканин обличчя, - під час виконання фізичною особою-підприємцем трудових (службових) обов`язків.

В обґрунтування заявленої вимоги зазначено, що у вказаний період з ОСОБА_1 стався нещасний випадок, який завдав шкоди його здоров`ю, у результаті чого він тривалий час перебував на лікуванні, а саме з 31 серпня 2006 року по 05 листопада 2006 року, однак лікарняний лист не було відкрито, будь-які виплати він не отримував.

Станом на момент події нещасного випадку заявник був зареєстрований як фізична особа-підприємець і здійснював підприємницьку діяльність у вигляді незалежної аудиторської діяльності, а в період 30-31 серпня 2006 року перебував під час виконання службових обов`язків.

Після завданої здоров`ю заявника шкоди, останній не зміг повернутися до трудової діяльності, а з 20 лютого 2018 року йому була встановлена ІІІ група інвалідності.

Будь-які акти про нещасний випадок не складалися, а тому ОСОБА_1 бажає встановити факт нещасного випадку за для належного розслідування нещасного випадку у встановленому законодавством порядку та складення акту про нещасний випадок.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24 липня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту нещасного випадку відмовлено у повному обсязі.

Рішення місцевого суду мотивовано тим, що заявлені вимоги у поданій ОСОБА_1 заяві про встановлення факту, з огляду на мету їх встановлення, не підлягають встановленню у порядку окремого провадження.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

З рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24 липня 2023 року не погодився ОСОБА_1 та оскаржив його в апеляційному порядку, подавши до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 прохав суд: визнати нещасним випадком подію, що була зафіксована у період з 31 серпня 2006 року по 05 листопада 2009 року та призвела до травмування і ушкодження здоров`я ОСОБА_1 на підставі показань свідка ОСОБА_2 , що допитаний під час судового розгляду справи заявника і чітко вказав про перерваний нещасним випадком процес виконання робіт з аудиту його підприємству; виписку з історії хвороби №4570 від 05 вересня 2006 року підписану завідуючим нейрохірургічного відділення Кременчуцької міської лікарні №3 з історії хвороби та постанову №4618 від 04 вересня 2006 року про відмову у порушенні кримінальної справи за статтею 122 КК України визнати непридатними для з`ясування обставин і розслідування нещасного випадку, що трапився із заявником ОСОБА_1 у 2006 році; зобов`язати Фонд соціального страхування, Міністерство охорони здоров`я провести розслідування за наявними можливостями згідно до Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві №337 від 17 квітня 2019 року і скласти відповідні (як норми Н-1) за встановлені і передбаченим законодавством переліком форм за їх призначенням і наявними даними у підтвердження факту травмування заявника, фіксації нещасного випадку і визнання цим його потерпілим; зобов`язати слідчий відділ Національної поліції України м. Кременчука поновити слідство на предмет наявності ознак злочину, нападу тощо і провести розслідування нещасного випадку у встановленому порядку з відповідним оформленням його результатів; Фонду соціального страхування визнати нещасний випадок страховим випадком, що мав бути зафіксований Кременчуцькою міською лікарнею №3 у виписці №4570 від 05 вересня 2006 року у період з 31 серпня 2006 року по 05 листопада 2009 року та актами (Н-1), ступінь ушкодження здоров`я і ознак інвалідності ОСОБА_1 на час нещасного випадку, що завадило вчасно йому реабілітуватися, відновити втрачену працездатність. Через непідтверджене документами розслідування нещасного випадку та медичне обстеження з вини відповідальних і уповноважених державних органів не було виявлено своєчасно і причину професійної непридатності до аудиту, головну перешкоду здійснення зареєстрованою при реєстрації підприємницької розумової праці. Тому слід вважати причиною непрацездатності при гострій потребі у лікуванні і забезпеченні травму з нещасного випадку, яка призвела до інвалідності, що підтверджено документами непрацездатності, неплатоспроможності та записами трудової книжки за період з 2006 рік по 2018 рік, а також документами МСЕК з визнанням інвалідності аж у 2018 році; зобов`язати Пенсійний фонд України після отримання відновлених документів за Порядком розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві №337 від 17 квітня 2019 року за типовими формами і зробити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з відповідним врегулюванням пенсійного забезпечення лікування ушкоджень від травм нещасного випадку отриманого на виробництві і внести дані та документи до бази архіву; зобов`язати Кабінет Міністрів України, Міністерство соціальної політики України розглянути можливість переглянути порядок нарахування пенсії щодо осіб незалежного аудиту України, необхідність розробки для них (індивідуальний) персональний підхід для оцінки їх діяльності і забезпечення (при відсутності доходу) при сумлінному виконанні обов`язків з аудиту, службових доручень правоохоронних органів, за відсутності до них претензій з врахуванням специфіки їх незалежності від попиту і суспільну необхідність діяльності контролю за виконанням суб`єкту підприємницької діяльності рішень Кабінету Міністрів України і розробити для них (індивідуальний) персональний підхід оцінки їх діяльності. Винайти джерело і можливість та відшкодувати завдані заявнику матеріальні збитки з допущених правопорушень внаслідок бездіяльності державних органів при не проведенні розслідування нещасного випадку і не надання лікарняного на період тимчасової непрацездатності, ненадання соціальних послуг і матеріальної підтримки на період непрацездатності заявника, як фізичної особи-підприємця, недопущене (упущене) освідчення його для надання інвалідності своєчасно у 2006 році за фактом отриманих ушкоджень здоров`я, неплатоспроможності і профнепридатності та ненадання можливості реабілітації і відновного лікування вчасно.

Позиції учасників справи

Узагальнені доводи, які викладені в апеляційній скарзі

В апеляційній скарзі заявник зазначив, що Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області не досліджував функціональне виконання законодавства України Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області і не з`ясовував його відносини із ОСОБА_1 , як підзвітної застрахованої особи при тимчасовій непрацездатності та при нещасному випадку, не намагався встановити й тривалість тимчасової непрацездатності після нещасного випадку, причини й обґрунтованість відмови у бездіяльності Фонду соціального страхування України, реакцію бездіяльності на неплатоспроможність заявника до нещасного випадку, а також у момент його настання. Також місцевий суд не розглядав підстави і не оцінював аргументи відмови Фонду соціального страхування України у визнанні нещасного випадку із заявником, а також не було проаналізовано питання щодо виникнення страхового випадку у вигляді нещасного випадку під час виконання заявником трудових обов`язків.

Крім того, поза увагою суду залишився стан здоров`я заявника, оскільки після нещасного випадку в останнього відбулися невідворотні зміни у функціонуванні мозку.

Заявником наголошено, що державою мало б бути забезпечене його право, яке гарантовано Конституцією України, на достойне, не менше ніж на рівні мінімального прожиткового мінімуму, фінансове забезпечення незалежно від джерел фінансування після нещасного випадку, що з ним стався.

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області наголошує, що місцевим судом при ухваленні оскаржуваного судового рішення було правильно застосовано норми матеріального права, повно та всебічно з`ясовано обставини справи, надано правильну оцінку аргументам учасників справи, а тому підстави для скасування рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24 липня 2023 року відсутні.

Щодо явки та позиції учасників справи в суді апеляційної інстанції

Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області у поданому ним клопотанні до Полтавського апеляційного суду прохало при розгляді справи врахувати поданий ним відзив на апеляційну скаргу та розгляд справи провести без участі представника управління.

Інші учасники справи, будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце судового засідання, на розгляд справи до суду апеляційної інстанції не з`явилися.

Зокрема, надіслана ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку на вказану ним в апеляційній скарзі адресу судова повістка повернулася до суду неврученою із зазначенням підстави такого невручення «адресат відсутній за вказаною адресою».

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.

Щодо розгляду справи без осіб, які не з`явилися

Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи (частина друга статті 211 ЦПК України).

Суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями (частини перша - четверта статті 128 ЦПК України).

Відповідно до частини п`ятої, пункту 2 частини сьомої, пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки, зокрема, про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (пункт 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України).

До вказаного висновку та висновку щодо належного повідомлення особи про судове засідання, у разі відсутності особи за адресою місця знаходження, місця проживання чи її перебування, повідомленою цією особою суду, прийшов Верховний Суд у постанові від 10 травня 2023 року у справі № 638/20248/19 (провадження № 61-11763св22).

Відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що учасники справи, в тому числі і ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи не з`явилися у судове засідання, а Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області, крім того, подало заяву про розгляд справи без його участі, колегія суддів вважає можливим розглянути справу без участі ОСОБА_1 та інших учасників справи.

Встановлені обставини справи

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно виписки з історії хвороби Третьої міської лікарні м. Кременчука № 4570 ОСОБА_1 , 1959 року народження, перебував на лікуванні у період з 31 серпня 2006 року по 05 листопада 2006 року з діагнозом: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, закритий перелом лівого суглобового відростка нижньої щелепи, забій м`яких тканин обличчя. 05 листопада 2006 року ОСОБА_1 виписаний на амбулаторне лікування (а.с. 07).

Згідно даної виписки ОСОБА_1 було виявлено швидкою допомогою в районі АДРЕСА_1 та доставлено в приймальне відділення Третьої міської лікарні м. Кременчука (а.с. 07).

Згідно постанови Автозаводського районного відділення Кременчуцького ГУ УМВС України в Полтавській області від 07 вересня 2006 року про відмову у відкритті кримінального провадження 31 серпня 2006 року до Автозаводського районного відділення Кременчуцького ГУ УМВС України в Полтавській області надійшли для перевірки матеріали повідомлення про надання медичної допомоги ОСОБА_1 , якому у Третій міській лікарні м. Кременчука було надано першу медичну допомогу та згідно рентгенівських знімків виявлено: закритий перелом лівого суглобового відростка нижньої щелепи, закриту черепно-мозкову травму та струс головного мозку. За даними перевірки було встановлено, що ОСОБА_1 30 серпня 2006 року о 14:00 год. перебував в районі зупинки громадського транспорту «МПК КрАЗ» по пров. Ярославському. Подальші відомості невідомі, оскільки ОСОБА_1 не пам`ятає. 31 серпня 2006 року приблизно о 00:30 год. його було виявлено в районі будинку АДРЕСА_1 та доставлено каретою швидкої допомоги до лікарні. Допитаний ОСОБА_3 повідомив, що невідомий йому чоловік о 23:15-23:30 год. по вул. Троїцькій поблизу фітнес-клуба «Спартак» впав та вдарився головою (а.с. 08).

Постановою Автозаводського районного відділення Кременчуцького ГУ УМВС України в Полтавській області від 07 вересня 2006 року відмовлено у порушенні кримінальної справи за подіями від 31 серпня 2006 року з приводу надання медичної допомоги ОСОБА_1 (а.с. 08).

Згідно відповіді Кременчуцького відділення Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Полтавській області від 14 червня 2021 року, заявнику було роз`яснено про необхідність встановлення факту нещасного випадку на виробництві та причини неможливості встановлення вказаного факту і проведення будь-яких виплат (а.с. 09-10).

Відповідно до рішення Київського районного суду м. Полтави від 24 листопада 2021 року за цивільним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної служби України з питань праці у Полтавській області про встановлення факту нещасного випадку та зобов`язання вчинити певні дії (справа № 552/3670/21, провадження 2/552/1479/21) за зазначеними обставинами у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Зі змісту вказаного рішення встановлено, що ОСОБА_1 не надав суду жодних доказів того, що травми, отримані ним 30-31 серпня 2006 року, стались під час виконання ним службових обов`язків по проведенню аудиторської діяльності.

Крім того, на доведення заявлених вимог заявник надав до суду свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, датоване 09 серпня 1995 року (а.с. 13).

Позиція апеляційного суду

Згідно частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частини шостої статті 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо).

У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що судам слід мати на увазі, що з дня введення в дію Закону від 14 жовтня 1992 року № 2694-XII «Про охорону праці» (далі - Закон № 2694-XII), а саме 24 листопада 1992 року справи про встановлення фактів каліцтва на виробництві, якщо це необхідно для призначення або одержання допомоги по соціальному страхуванню, не розглядаються в порядку окремого провадження.

Відповідно до статті 22 закону України «Про охорону праці» роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов`язковим для роботодавця. Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку.

Згідно пункту 10 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, що затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року № 337 (далі Порядок), спеціальному розслідуванню підлягають, зокрема, нещасні випадки з особами, які працюють на умовах цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, фізичними особами - підприємцями, особами, які провадять незалежну професійну діяльність, членами фермерського господарства.

Держпраці та/або її територіальним органом утворюється комісія із спеціального розслідування (далі - спеціальна комісія) (пункт 14 Порядку).

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що встановлення судом фактів каліцтва на підставі пункту 3 частини першої статті 315 ЦПК України в порядку окремого провадження можливе лише у тих випадках, коли виключається можливість їх підтвердження у позасудовому порядку, та за умови, що при вирішенні такої заяви не виникає спору про право цивільне.

Під спором про право розуміють перешкоди у здійсненні цивільного права, які згідно із законом можуть бути усунені за допомогою суду. Спір про право пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права. При відсутності цих елементів відсутній спір про право.

Наявність спору про право передбачає, що суд встановлює юридичний факт, який має юридичне значення та одночасно вирішує позовні вимоги, які становлять предмет позову, і для вирішення яких необхідно встановити юридичний факт.

Звертаючись до суду в порядку окремого провадження, ОСОБА_1 просив встановити факт, що має юридичне значення, а саме встановити факт нещасного випадку, а саме отримання ним 30-31 серпня 2006 року ушкодження здоров`я: черепно-мозкова травма, струс головного мозку, закритий перелом лівого суглобового відростка нижньої щелепи, забій м`яких тканин обличчя, - під час виконання фізичною особою-підприємцем трудових (службових) обов`язків.

У поданій до місцевого суду заяві ОСОБА_1 зазначає, що метою його звернення до суду щодо встановлення юридичного факту нещасного випадку стосовно нього необхідне для належного розслідування нещасного випадку у встановленому чинним законодавством України порядку та складення акту про нещасний випадок.

Водночас, з аналізу поданої ОСОБА_1 апеляційної скарги на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24 липня 2023 року вбачається, що кінцевою метою звернення заявника до суду із заявою про встановлення факту нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, є отримання страхових та соціальних виплат. Зокрема, у прохальній частині поданої апеляційної скарги зазначено: «зобов`язати Пенсійний фонд України після отримання відновлених документів за Порядком розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві №337 від 17 квітня 2019 року за типовими формами і зробити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з відповідним врегулюванням пенсійного забезпечення лікування ушкоджень від травм нещасного випадку отриманого на виробництві і внести дані та документи до бази архіву; зобов`язати Кабінет Міністрів України, Міністерство соціальної політики України розглянути можливість переглянути порядок нарахування пенсії щодо осіб незалежного аудиту України, необхідність розробки для них (індивідуальний) персональний підхід для оцінки їх діяльності і забезпечення (при відсутності доходу) при сумлінному виконанні обов`язків з аудиту, службових доручень правоохоронних органів, за відсутності до них претензій з врахуванням специфіки їх незалежності від попиту і суспільну необхідність діяльності контролю за виконанням суб`єкту підприємницької діяльності рішень Кабінету Міністрів України і розробити для них (індивідуальний) персональний підхід оцінки їх діяльності. Винайти джерело і можливість та відшкодувати завдані заявнику матеріальні збитки з допущених правопорушень внаслідок бездіяльності державних органів при не проведенні розслідування нещасного випадку і ненадання лікарняного на період тимчасової непрацездатності, ненадання соціальних послуг і матеріальної підтримки на період непрацездатності заявника, як фізичної особи-підприємця, недопущене (упущене) освідчення його для надання інвалідності своєчасно у 2006 році за фактом отриманих ушкоджень здоров`я, неплатоспроможності і профнепридатності та ненадання можливості реабілітації і відновного лікування вчасно».

З урахуванням вище зазначеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що під час розгляду зазначеної справи виник спір про право, а тому він підлягає розгляду за правилами позовного провадження, оскільки наявність спору про право зумовлене наступною реалізацією заявником права на виплати або здійснення їх перерахунку, а тому такі обставини підлягають доказуванню під час розгляду справи у порядку позовного провадження з дотриманням принципу змагальності.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29 січня 2020 року у справі № 522/10864/18 (провадження № 61-9389св19), у якій предметом розгляду була заява особи про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту нещасного випадку, що відбувся 19 квітня 1973 року та трудового каліцтва особи, внаслідок нещасного випадку на виробництві. У наведеній справі Верховний Суд вказав, що встановлення факту нещасного випадку та трудового каліцтва, внаслідок нещасного випадку на виробництві, необхідне заявнику для звернення до Фонду соціального страхування України з метою призначення виплат. Оскільки метою звернення заявника до суду із заявою про встановлення вказаного факту є отримання страхових виплат, що пов`язане із спором про право, така заява в силу вимог положень частини четвертої статті 315 ЦПК України не підлягає розгляду у порядку окремого провадження.

Крім того, колегія суддів, з огляду на вимоги поданої ОСОБА_4 апеляційної скарги вважає за потрібне наголосити, що згідно частини шостої статті 367 ЦПК України в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно пункту четвертого частини першої статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Відповідно до частини першої статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

За змістом частини шостої статті 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити частково апеляційну скаргу ОСОБА_1 , рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24 липня 2023 року - скасувати, а заяву ОСОБА_1 про встановлення факту нещасного випадку залишити без розгляду.

Керуючись статтями 294, 374, 377, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24 липня 2023 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту нещасного випадку залишити без розгляду.

Роз`яснити заінтересованим особам, що для вирішення спору вони мають право подати позов на загальних підставах.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16 січня 2024 року.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді Т.В. Одринська

О.О. Панченко