Справа № 450/5387/23 Провадження № 2/450/369/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2024 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мельничук І. І.

секретаря судового засідання Дикої О. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області про визнання права власності на майно, -

в с т а н о в и в :

позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить суд встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме, що ОСОБА_1 доводиться дочкою ОСОБА_3 ; встановити факт належності ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , державних актів направо власності на земельну ділянку серії ЛВ № 063021 та ЛВ № 073670, які видані 30.12.2004 року на підставі розпорядження Пустомитівської РДА від 15.09.2003 року № 408; визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , в порядку спадкування після смерті батька, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на земельну ділянку розташовану на території Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області площею 1,3265 га., кадастровий номер :04:001:0511, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 063021 від 30.12.2004 року; визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , в порядку спадкування після смерті батька, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на земельну ділянку розташовану на території Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області площею 0,1979 га., кадастровий номер :03:000:1001, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_3 , на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 073670 від 30.12.2004 року; визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , в порядку спадкування після смерті батька, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , що складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 74,5 кв.м, житловою 47,9 кв.м.

В обґрунтування позову покликається на те, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками являються ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , прізвище змінено у зв`язку із укладенням шлюбу. Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 81 рік помер батько позивача - ОСОБА_3 . До складу спадкової маси після смерті батька увійшло право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , належав ОСОБА_3 відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок серії НОМЕР_2 від 26.01.2000 року; право власності на земельну ділянку площею 1, 3265 га., кадастровий номер :04:001:0511, розташовану на території Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області, яка належала ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 063021 від 30.12.2004 року; право власності на земельну ділянку площею 0,1979 га., кадастровий номер :03:000:1001, розташовану на території Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області, яка належала ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 073670 від 30.12.2004 року. Площа земельної ділянки змінена з 0,2438 га на 0,1979 га у зв`язку з встановлення меж ділянки на місцевості на підставі заяви позивача від 30.03.2023 року. Батько своїм майном на випадок смерті розпорядився, склавши 13.01.2009 року заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Пустомитівського нотаріального округу Віблим Л.З., яким будинок АДРЕСА_1 , заповів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках. На даний час вказаний заповіт не змінений і не скасований. Позивачка до дня смерті батька постійно проживала та була зареєстрована з ним в АДРЕСА_1 , протягом шести місяців після відкриття спадщини не заявляла про відмову від такої, а тому прийняла спадщину. Спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку у спадщині ОСОБА_3 , відсутні, оскільки мати - ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , а брат позивачки - ОСОБА_2 на спадщину після смерті батька не претендує, та відмовляється від такої на користь позивачки. Додає, що у неї немає можливості здійснити своє право на спадкування, оскільки втрачені оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме свідоцтво про право власності на житловий будинок серії НОМЕР_2 від 26.01.2000 року, та державні акти на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 063021та ЛВ № 073670 від 30.12.2004 року. Окрім того, наявні розбіжності у написанні імені батька позивачки у свідоцтві про народження позивачки, де його ім`я зазначено як « ОСОБА_5 ». Окрім цього, існують розбіжності в написанні імені батька у державних актах на право власності на земельну ділянку як « ОСОБА_5 », та в інших документах його ім`я зазначено як « ОСОБА_6 ». Вказані помилки неможливо виправити у позасудовому порядку. На підставі наведеного, просить позовні вимоги задоволити.

Ухвалою від 07.12.2023 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 30.01.2024 року підготовче провадження закрито.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явилась, однак подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просить позовні вимоги задоволити.

Відповідач в підготовче судове не з`явився, однак подав заяву про те, що визнає позовні вимоги у повному обсязі та просив задоволити.

Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, однак 31.01.2024 року подав додаткові пояснення у справі, в яких зазначено, що згідно довідки Щирецької селищної ради від 20.02.2017 №295, спадкодавець ОСОБА_3 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 разом з сином ОСОБА_2 , 1973 р. н. та дочкою ОСОБА_1 , 1965 р. н. Спадкодавець ОСОБА_3 на випадок своєї смерті своїм майном розпорядився, склавши 13.01.2009 року заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Віблим Л. 3., який зареєстрований в реєстрі за №6. Вказаним заповітом він заповів належний йому житловий будинок АДРЕСА_1 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частинах кожному. Як стверджує позивач у позовній заяві, вона є єдиним спадкоємцем після смерті батька, який прийняв спадщину та претендує на спадкове майно, оскільки її брат ОСОБА_2 , який також є спадкоємцем за заповітом, на спадщину після смерті батька не претендує та відмовляється від такої на користь позивача, про що подав відповідну заяву. Однак, у доданих до позовної заяви документах, вказана заява відповідача - ОСОБА_2 , відмову від права на спадщину в користь позивача - ОСОБА_1 , відсутня. Зазначив, що покладається на розсуд суду.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, з`ясувавши думку позивача, докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 20.01.2010 року, виданого Щирецькою селищною радою Пустомитівського району Львівської області вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 81 років помер ОСОБА_3 , про що зроблено актовий запис № 06.

Із свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , актовий запис № 4 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась позивачка ОСОБА_7 (прізвище змінено на « ОСОБА_8 » у зв`язку із одруженням, що вбачається із Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 9 від 12.03.2021 року), батьками якої зазначено ОСОБА_9 та ОСОБА_4 .

Однак, у паспорті громадянина України серії НОМЕР_5 від 26.06.2002 року та інших документах ім`я ОСОБА_3 зазначено як « ОСОБА_6 ».

Згідно положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що слід застосовувати і при розгляді заяви про забезпечення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно роз`яснень наданих у п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Таким чином, судом встановлено, що у свідоцтві про народження позивачки помилково зазначено ім`я батька як « ОСОБА_5 », коли правильним є « ОСОБА_6 », та те, що позивачка ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судом встановлено, що ОСОБА_3 набув право власності на земельну ділянку площею 0,1979 га., кадастровий номер :03:000:1001, розташовану на території Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 073670 від 30.12.2004 року, що виданий на підставі розпорядження Пустомитівської РДА від 15.09.2003 року за № 408.

Окрім того, судом встановлено, що ОСОБА_3 набув право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок серії НОМЕР_2 від 26.01.2000 року, що видане на підставі розпорядження виконкому Щирецької селищної Ради народних депутатів № 129 від 23.12.1999 року.

Із державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 063021 від 30.12.2004 року, що видане на підставі розпорядження Пустомитівської РДА від 15.09.2003 року за № 408 вбачається, що ОСОБА_9 набув право власності на земельну ділянку площею 1, 3265 га., кадастровий номер :04:001:0511, розташовану на території Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Таким чином, у вказаних державних актах на право власності на земельні ділянки та у свідоцтві про право власності на житловий будинок допущено розбіжності в імені ОСОБА_3 , а саме у державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 063021 від 30.12.2004 року помилково зазначено ім`я ОСОБА_3 як « ОСОБА_5 ».

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 12 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

На підставі наведеного, слід встановити факт належності ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 063021 від 30.12.2004 року на підставі розпорядження Пустомитівської РДА від 15.09.2003 року №408.

За час свого життя ОСОБА_3 своїми майновими правами на випадок смерті розпорядився, склавши від 13.01.2009 року заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Віблим Л. 3., який зареєстрований в реєстрі за №6, яким на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: житловий будинок АДРЕСА_1 , заповіт ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в рівних частинах кожному.

Вказаний заповіт є чинним та не оскаржувався, що вбачається із Витягу із Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 74272929 від 10.10.2023 року.

Як судом попередньо встановлено, за життя ОСОБА_3 набув право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 ; на земельну ділянку площею 1, 3265 га., кадастровий номер :04:001:0511, розташовану на території Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області; на земельну ділянку площею 0,1979 га., кадастровий номер :03:000:1001, розташовану на території Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області.

Із технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 та довідки № 2741 вбачається, що такий складається із трьох житлових кімнат, загальною площею 74,5 кв.м, житловою 47,9 кв.м.

Відповідно до довідки № 295 від 20.02.2017 року, яка видана виконкомом Щирецької селищної ради Пустомитівського району Львівської області, ОСОБА_3 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 , разом з сином ОСОБА_2 , 1973 року народження, та дочкою ОСОБА_1 , 1965 року народження.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , який є сином померлого ОСОБА_3 та спадкоємцем за заповітом, не набув права власності на 1/2 житлового будинку АДРЕСА_1 , що складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 74,5 кв.м, житловою 47,9 кв.м., оскільки заяву про прийняття спадщини та заяву про відмову від спадщини протягом встановленого законом строку не подав, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Вказане також підтверджується Витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 74272903 від 10.10.2023 року, відповідно до якого у Реєстрі відсутня інформація про спадкові справи, заведені після смерті ОСОБА_3 .

Інші спадкоємці за законом та заповітом відсутні, оскільки дружина померлого ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 від 17.02.2000 року.

Таким чином, судом встановлено, що після смерті ОСОБА_3 , його дочка ОСОБА_1 набула права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , що складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 74,5 кв.м, житловою 47,9 кв.м. у порядку спадкування за заповітом після смерті батька, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та набула право власності на земельну ділянку розташовану на території Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області площею 1, 3265 га., кадастровий номер :04:001:0511, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та на земельну ділянку розташовану на території Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області площею 0,1979 га., кадастровий номер :03:000:1001, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому.

Відповідно до ч. 2 статті 1236 Цивільного кодексу України, заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 3 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Зазначені обставини підтверджують той факт, що позивачка є спадкоємцем після смерті спадкодавця ОСОБА_3 за заповітом, який не змінений, не скасований та не оскаржений, та за законом, а отже, згідно статті 1268 ЦК України, позивачка вважається такою, що прийняла спадщину та набула у власність земельну ділянку розташовану на території Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області площею 1,3265 га., кадастровий номер :04:001:0511, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельну ділянку, розташовану на території Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області площею 0,1979 га., кадастровий номер :03:000:1001, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва; житловий будинок АДРЕСА_1 , що складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 74,5 кв.м, житловою 47,9 кв.м.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права.

Відповідно до ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Окрім того, згідно положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що слід застосовувати і при розгляді заяви про забезпечення позову.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Враховуючи вищенаведене, та те, що позивач прийняла спадщину після смерті батька, однак не може у нотаріальному порядку оформити свої спадкові права належним чином у зв`язку із тим, що у неї відсутні належним чином оформлені правовстановлюючі документи на майно, беручи до уваги визнання позову відповідачем, позовні вимоги ОСОБА_1 слід задоволити.

Керуючись ст. ст. 1216, 1233, 1235, 1268, 1270, 328, 392 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 5, 11, 13, 142, 200, ч. 2 ст. 247, 258, 259, 263-265, 272, 273 ЦПК України, -

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області про визнання права власності на майно, задоволити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме те, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_3 .

Встановити факт належності ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 063021, який виданий 30.12.2004 року на підставі розпорядження Пустомитівської РДА від 15.09.2003 року №408.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на земельну ділянку розташовану на території Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області площею 1,3265 га., кадастровий номер :04:001:0511, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 063021 від 30.12.2004 року.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на земельну ділянку розташовану на території Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області площею 0,1979 га., кадастровий номер :03:000:1001, цільове призначення якої ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_3 , на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 073670 від 30.12.2004 року.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , в порядку спадкування після смерті батька, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , що складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 74,5 кв.м, житловою 47,9 кв.м.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 06.02.2024 року.

СуддяІ. І. Мельничук