Справа № 132/748/22
Ухвала

Іменем України

27 лютого 2024 року Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Павленко І.В,

при секретарі Олійник Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Калинівка Вінницької області питання про судові витрати на професійну правничу допомогу по цивільній справі № 132/748/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

13.02.2024 Калинівським районним судом Вінницької області було ухвалено рішення у справі № 132/748/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю. Призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати на професійну правничу допомогу на 14 год. 00 хв. 27.02.2024 та запропоновано представнику позивача ОСОБА_1 -адвокату Якименко О.О. подати докази щодо розміру понесених позивачем ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу в строк до 19 лютого 2024 року.

Сторони в судове засідання не з`явились, хоча про час та день розгляду питання про судові витрати на професійну правничу допомогу повідомлені належним чином.

У відповідності до вимог ч.4 ст.270 ЦПК України неприбуття сторін в судове засідання не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи та докази щодо розміру понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу та у відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.

Зі змісту статті 58 ЦПК України слідує, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно статті 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Частиною четвертою статті 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Так, у відповідності до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Матеріалами справи встановлено, що повноваження адвоката Якименка О.О., як представника позивача ОСОБА_1 підтверджуються ордером серія АВ № 1032588, виданим 07.04.2022 АО «АК`Якименко та Партнери».

Згідно попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат вартість правничої допомоги адвоката позивача складає 30000 грн.

При цьому, представником позивача в строк до 19.02.2024 не надано доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті та доказів саме фактичного понесення витрат на правничу допомогу.

Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі і під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обгрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10.01.2010, № 33210/07 і 41866/08) та "Гуриненко проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18.02.2010, № 37246/04).

Виходячи з наведеного, а також враховуючи той факт, що фактичі витрати позивача на професійну правничу допомогу не підтвердженні доказами, суд прийшов до висновку про відмову в прийнятті додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 19, 42, 48, 76, 81, 82, 83, 95, 133, 137, 175, 258, 259, 263-265, 268, 270, 354 ЦПК України,суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в прийнятті додаткового рішення у справі № 132/748/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення у порядку, передбаченому ст.354 ЦПК України.

Суддя: