Справа №751/9846/23
Провадження №2/751/570/24
08 січня 2024 року місто Чернігів
Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а
в складі: головуючого - судді Овсієнко Ю. К.
за участю секретаря Бєлоусова Т.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,
Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Шипотіло С.О., звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якій просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком з господарськими спорудами АДРЕСА_1 .
Таким чином, з 02.10.2023 Позивач набула право особистої приватної власності на вказані вище об`єкти нерухомості, що підтверджується доданими до позову копією Договору від 02.10.2023, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Беловою О. С. (реєстровий номер 2929) та копіями витягів з Державного реєстру речових прав від 02.10.2023 (індексні номери 348805112 та 348805482).
Відповідно до пункту 5.1. Розділу 5 Договору від 02.10.2023 продавці зобов`язалися, зокрема, зняти з реєстраційного обліку всіх зареєстрованих осіб у вищевказаному Нерухомому майні 1, в строк протягом 5 робочих днів після посвідчення цього договору.
Як вбачається з доданої до позову копії довідки про склад зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 7277, виданої Позивачу Управлінням адміністративних послуг Чернігівської міської ради 25.10.2023 (далі - Управління), продавці, в межах визначених умовами Договору від 02.10.2023 строку, виконали свої зобов`язання частково, а саме, знято з реєстраційного обліку у Нерухомому майні 1 самих продавців, а також громадянина ОСОБА_6 . Проте, станом на дату звернення до суду з цим позовом продавцями не було знято з реєстраційного обліку у Нерухомому майні 1 ані Відповідача - 1, ані Відповідача - 2.
Враховуючи вказані вище обставини, Позивач, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» № 1871-IX від 05.11.2021 (далі - Закон № 1871-IX), надавши всі необхідні документи, якими підтверджуються її персональні данні та її право власності на Нерухоме майно 1, звернулася до Управління з заявою про зняття Відповідачів з зареєстрованого місця проживання (перебування) у Нерухомому майні 1. Проте, під час спілкування із спеціалістом Управління, останній повідомив Позивача про те, що: у задоволені заяви Позивача про зняття Відповідача - 2 з його зареєстрованого місця проживання (перебування) у Нерухомому майні 1 відмовлено, оскільки, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 18 Закону № 1871-IX, Позивач, разом із заявою, також мала б подати Управлінню паспортні та військово-облікові документи Відповідача - 2, оскільки останній належить до громадян України, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку; у задоволені заяви Позивача про зняття Відповідача - 1 з його зареєстрованого місця проживання (перебування) у Нерухомому майні 1 відмовлено, оскільки, відповідно до п. 21 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» № 1487 від 30 грудня 2022 р. Відповідач - 1 підлягає взяттю на персонально-первинний та персональний військовий облік в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях, оскільки 15.10.2023 йому виповнилося 17 років, а отже, Позивачу також було необхідно надати Управлінню документи Відповідача -1 про його військово-обліковий стан.
Вказує, що даних про військово-обліковий стан Відповідачів у Позивача апріорі не існує. При цьому, після укладення Договору від 02.10.2023 будь-який зв`язок Позивача з продавцями втрачений, а з Відповідачами ніколи і не існував. Тому, вирішити питання про зняття Відповідачів з реєстраційного обліку у Нерухомому майні 1 в позасудовому порядку Позивачу не представляється можливим.
Отже, враховуючи, що Позивач є власником спірного житлового приміщення, а Відповідачі не є членами ї сім`ї та не проживають у даному житловому приміщенні, тому, з метою захисту права власності та усунення перешкод у здійсненні права власності, Позивач звертається до суду з цим позовом.
Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06.12.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
У судове засідання позивач та його представник не з`явились, в матеріалах наявна заява представника позивача про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідачі у судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому порядку, про причини неявки суду не повідомили, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертались, відзив на позовну заяву до суду не надходив.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 223 ч. 4, 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до пункту 5.1. Розділу 5 Договору від 02.10.2023 продавці зобов`язалися, зокрема, зняти з реєстраційного обліку всіх зареєстрованих осіб у вищевказаному житловому будинку з господарськими спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 , в строк протягом 5 робочих днів після посвідчення цього договору.
Згідно копії довідки про склад зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №7277, виданої Управлінням адміністративних послуг Чернігівської міської ради 25.10.2023 року, 05.10.2023 року знято з реєстраційного обліку самих продавців - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , а також громадянина ОСОБА_6 . Проте, продавцями не було знято з реєстраційного обліку за вказаною адресою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 9).
У позовній заяві зазначається, що позивач звернулася до Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради з заявою про зняття ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з зареєстрованого місця проживання (перебування) по АДРЕСА_1 , проте, під час спілкування із спеціалістом Управління, останній повідомив Позивача про те, що: у задоволені заяви позивача про зняття ОСОБА_3 з його зареєстрованого місця проживання (перебування) відмовлено, оскільки, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 18 Закону № 1871-IX, Позивач, разом із заявою, також мала б подати Управлінню паспортні та військово-облікові документи відповідача, оскільки останній належить до громадян України, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку; у задоволені заяви позивача про зняття ОСОБА_2 з його зареєстрованого місця проживання (перебування) відмовлено, оскільки, відповідно до п. 21 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» № 1487 від 30 грудня 2022 р. відповідач підлягає взяттю на персонально-первинний та персональний військовий облік в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях, оскільки 15.10.2023 йому виповнилося 17 років, а отже, позивачу також було необхідно надати Управлінню документи про його військово-обліковий стан.
За приписами ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі статтями 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу відповідно до положень Цивільного кодексу України. У разі створення перешкод у користуванні власністю, позивач може звернутися до суду з вимогою про вчинення дій, необхідних для відновлення порушеного права власності, а саме визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.
Відповідно до положень статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 відповідно доЗакону №475/97-ВР від 17.07.1997р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до частини 1 статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно зі статтею 317 Цивільного кодексу України власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засаді суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Згідно зі статтю 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно з частиною 1 статті 386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.
Згідно частини 2 статті 386 Цивільного кодексу України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Отже, враховуючи, що позивач є власником спірного житлового приміщення, а відповідачі не є членами її сім`ї та не проживають у даному житловому приміщенні, тому відповідачі втратили право користування вищезгаданим житловим приміщенням.
Суд вважає, що реєстрація відповідачів у згаданому нерухомому майні порушує права позивача, оскільки перешкоджає здійсненню нею права користування та розпорядження своїм майном, як складовими частинами права власності.
Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне задовольнити даний позов.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а тому сплачений позивачем (а.с. 14) судовий збір підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача у розмірі 1073 грн. 60 коп.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 95, 128, 141, 223, 247, 280-282, 354 ЦПК України, ст.ст. 316, 317, 319, 321, 383, 391 ЦК України, суд -
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком з господарськими спорудами АДРЕСА_1 .
Стягнути у дольовому порядку з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) 1073 грн. 60 коп. судового збору по 536 грн. 80 коп. з кожного.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Головуючий - суддя Ю. К. Овсієнко