ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/602/24 Справа № 194/1382/23 Суддя у 1-й інстанції - Корягін В. О. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Городничої В.С., Лопатіної М.Ю.,

при секретарі - Шавкун Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою адвоката Борисенко Олександра Васильовича в інтересах ОСОБА_1

на ухвалу Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2023 року

у справі за заявою адвоката Борисенко Олександра Васильовича в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа: Директорат фахової передвищої, вищої освіти Міністерства освіти і науки України про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2023 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою адвоката Борисенко Олександра Васильовича в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа: Директорат фахової передвищої, вищої освіти Міністерства освіти і науки України, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що звернення заявника із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факт отримання диплому через втрату та його відсутність в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, фактично є вимогами позовного характеру, а тому не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, оскільки в даному випадку існує спір про право, який підлягає розглядув порядку позовного провадження.

Не погодившись з ухвалою суду, адвокат Борисенко О.В. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, ставить питання про скасування ухвали суду та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що у даному випадку сам факт втрати диплому та відсутність в Єдиній державній електронній базі з питань освіти і неможливість встановлення диплому іншим шляхом, оскільки навчальний заклад знаходиться на окупованій території, є саме вимогою окремого провадження про встановлення факту належності особі диплому. Про відсутність будь-якого спору про право й порушень Директорату фахової передвищої, вищої освіти Міністерства освіти і науки України в даному випадку не має.

У відзиві на апеляційну скаргу Директорат фахової передвищої, вищої освіти Міністерства освіти і науки України просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін, з огляду на таке.

Згідно частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки,тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

За пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з частиною шостою статті 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку окремого провадження є те, що під час вирішення цього питання не встановлено існування спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23 грудня 2019 року у справі 175/423/18.

Перелік юридичних фактів, що підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частині першій статті 315 цього Кодексу, не є вичерпним.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, при цьому має бути з`ясована мета його встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлено спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

В порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Вказана позиція узгоджується з правовим висновком викладеним у постановах Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №302/991/19, від 05 листопада 2020 року у справі №755/4041/20, від 05 листопада 2020 року у справі № 335/5457/20.

Як вбачається із матеріалів справи, представник заявника просив встановити факт отримання ОСОБА_2 диплому від 01 липня 1991 року ПТ № 882793 з реєстраційним № 9781 після закінчення в 1993 році Стахановського медичного училища по спеціальності сестринська справа, про що рішенням Державної кваліфікаційної комісії від 01 липня 1993 року ОСОБА_3 присвоєно кваліфікацію медична сестра.

Отже, з урахуванням того, що диплом втрачений та відсутній в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, виклад факту, який представник заявника просив встановити, фактично є вимогами позовного характеру, а не вимогами окремого провадження про встановлення факту належності особі диплома.

Таким чином, розгляд справи без застосування положень змагальності сторін істотно порушить права Директорату фахової передвищої, вищої освіти Міністерства освіти і науки України та Стахановського обласного медичного училища.

Відповідно до частини 4 статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, з яким погоджується колегія суддів, що в даному випадку існує спір про право, який має розглядатися у порядку позовного провадження.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що між сторонами відсутній будь-який спір про право й порушень Директорату фахової передвищої, вищої освіти Міністерства освіти і науки України в даному випадку не має, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не свідчать про неправильність висновків суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги стосовно незаконності та необґрунтованості ухвали суду є безпідставними та зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з ухвалою суду, переоцінки висновків суду та не спростовують правильність ухвали суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність ухвали суду в апеляційній скарзі не наведено, тому ухвалу суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно зі статею 141 ЦПК України, судові витрати, понесені заявником у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката Борисенко Олександра Васильовича в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2023 року -залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

М.Ю. Лопатіна