Справа № 489/3562/23
Номер провадження 2/489/140/24
19 січня 2024 року місто Миколаїв
Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючого судді Кокорєва В. В.,
за участі секретаря судового засідання Ковальової С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до ОСОБА_2 (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Виконавчий комітет Миколаївської міської ради як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав
В липні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з березня 2008 року по серпень 2009 року позивач та відповідач перебували у фактичних шлюбних відносинах, не перебуваючи у зареєстрованому шлюбі. Від цих стосунків у сторін народилася дитина - син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З часу припинення сімейних відносин відповідач проживає окремо, не піклується про фізичний і духовний розвиток своєї дитини та не бере ніякої участі у вихованні сина, свідомо нехтуючи своїми обов`язками. Весь цей час дитина перебуває на повному утриманні позивача, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, в житті дитини, у вихованні, розвитку участі не приймає. Відповідач своїх батьківських обов`язків, зокрема, обов`язку виховувати та утримувати дитину до досягнення нею повноліття не виконує та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. При цьому ні позивач, ні будь-яка інша особа не чинила перешкод відповідачу у реалізації своїх батьківських прав. ОСОБА_2 не спілкується з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не приймає ніякої участі в його утриманні, не цікавиться життям сина, його станом здоров`я, потребами та інтересами.
Крім того, позивач вказує на те, що 31.10.2013 Баштанським районним судом Миколаївської області ухвалено заочне рішення у цивільній справі №468/2000/13-ц, яким позов про стягнення аліментів на утримання дитини задоволено та з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі однієї четвертої частини всіх доходів боржника щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 19.09.2013. Однак, відповідач від виконання рішення суду ухилявся та ухиляється на даний час. Вихованням, медичним оглядом та обстеженням сина ОСОБА_3 займається лише ОСОБА_1 . Тому, позивач просить позбавити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 , а також стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн.
Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, просив розглядати справу без його участі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомлено, відзив до суду не подано.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, просив розглядати справу без його участі.
Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, вирішено проводити заочний розгляд справи.
Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.
З копії повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Баштанського районного управління юстиції Миколаївської області, вбачається, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Відповідно до копії довідки з виконавчого комітету Інгульської сільської ради Баштанського району Миколаївської області №466/14.01.15 від 26.05.2023 батько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на території с. Добра Криниця Баштанського району Миколаївської області не перебував і разом із сім`єю не проживав.
Згідно з копією довідки, виданої головою правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Рассвет» (далі - ОСББ «Рассвет») В. Лозинською, ОСОБА_1 з березня 2023 року по теперішній час мешкає разом з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на найманій квартирі ОСББ «Рассвет» за адресою: АДРЕСА_2 . За час проживання батько ОСОБА_2 за даною адресою не з`являвся і у вихованні дитини участь не приймає.
З копії заочного рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 31.10.2013 у справі №468/2000/13-ц вбачається, що стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі однієї четвертої частини всіх доходів боржника щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 19.09.2013.
Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєві від 27.02.2019 у справі №489/7630/18 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді 120 год. суспільно корисних робіт. Крім того, стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 384,20 грн.
З копії відомостей про стан виконання батьківських обов`язків ОСОБА_2 від 30.05.2023, наданих Миколаївською загальноосвітньою школою-інтернатом І-ІІІ ступенів №3 Миколаївської обласної ради, вихованцем якої є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , хлопець проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 у м. Миколаєві. Батько ОСОБА_2 за весь період навчання ОСОБА_3 жодного разу не відвідав навчальний заклад, не цікавиться навчанням сина та не підтримує зв`язок з педагогічними працівниками.
Відповідно до копії відповіді з Комунального некомерційного підприємства Миколаївської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3» №544/01-24 від 03.07.2023 між лікарем - педіатром сімейної амбулаторії №4 КНП ММР «ЦПМСД №3» ОСОБА_4 та представником дитини ОСОБА_1 укладено декларацію на медичне обслуговування її сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На прийом до лікаря з сином приходить мати ОСОБА_1 .
Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про неї - ст.9 Конвенції.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 155 Сімейного кодексу України (далі - СК України) здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Згідно з ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей.
У п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.
Тлумачення наведених норм права дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 203/3505/19 від 26.01.2022)
Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 753/73/20 від 27.04.2022 врахувавши конкретні обставини справи, «якнайкращі інтереси дитини», а також те, що відповідач не підтримував стосунків з дитиною протягом тривалого часу, не цікавився його життям, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про застосування до відповідача крайнього заходу впливу у вигляді позбавлення його батьківських прав, оскільки особа свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків.
Суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не піклується про його фізичний та духовний розвиток, навчання, не спілкується, не надає коштів на утримання дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування сина. ОСОБА_2 не підтримує стосунків з дитиною протягом тривалого часу, не цікавиться життям ОСОБА_3 , самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, що свідчить про те, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками. Суд вважає, що позбавлення батьківських прав є доцільним та відповідає інтересам дитини, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073 грн. 60 коп.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2-13, 259, 263-265 ЦПК України, суд
Позовні вимоги задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_1 , батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у сумі 1073 грн. 60 коп. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).
Інформація про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання особи №90/18.06-7/1 від 11.10.2021: АДРЕСА_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_5 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в раз і пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення - з моменту складення повного тексту рішення.

Позивач, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 19.01.2024.

Суддя В. В. Кокорєв