Справа №464/8041/23
пр.№ 4-с/464/2/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2024 року Сихівський районний суд м.Львова у складі:

головуючої-судді - БЕСПАЛЬОК О.А.

при секретарі - БРИНОШ А.Я.

з участю представника скаржника ОСОБА_1

та представника заінтересованої особи ДЗВОНИК М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові цивільну справу за скаргою

ОСОБА_2 на бездіяльність Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління юстиції щодо не зняття арешту з майна та виключення записів з реєстрів,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулась до суду із скаргою на дії Сихівського відділу державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління юстиції щодо не зняття арешту з майна та виключення записів з реєстрів.

В обґрунтування вимог скарги покликається на те, що 18 жовтня 2023 року звернулась до Сихівського ВДВС із заявою про зняття арештів з її майна, які накладені в межах різних виконавчих проваджень за 2009-2011 роки. Однак, 02 листопада 2023 року отримала відповідь з відмовою у зняття арештів. Вважає, що бездіяльність Сихівського ВДВС щодо не зняття арештів з її майна протиправною, порушує її гарантоване право на вільне володіння та користування майном. Згідно з інформаційною довідкою з Єдиного державного реєстру заборон відчуження нерухомого майна від 10 листопада 2023 року щодо її нерухомого майна, Сихівським ВДВС накладені арешти, а саме, у справі 2-7755 на виконання ухвали Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 23 червня 2009 року, обтяження зареєстровано 05 жовтня 2009 року, реєстраційний номер обтяження 9116971, у справі 2-13531 на виконання ухвали Жовтневого районного суд м.Дніпропетровська від 05 жовтня 2010 року, обтяження зареєстровано 27 жовтня 2010 року, реєстраційний номер обтяження 10412555, постановою про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 08 червня 2012 року у виконавчому провадженні №32940026, з примусового виконання виконавчого листа №2-1161, виданого Сихівським районним судом м.Львова 02 лютого 2012 року, реєстраційний номер обтяження 12593443.

З відповіді Сихівського ВДВС від 31 жовтня 2023 року вбачається, що згідно даних автоматизованої системи виконавчих проваджень щодо неї на виконанні перебували наступні виконавчі провадження: №15038827 з примусового виконання ухвали Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 23 червня 2009 року у справі №2-7755 про накладення арешту на все майно, що їй належить в межах заявлених позовних вимог у розмірі 85401,75 доларів США на користь АТ КБ «Приват Банк», в межах якого винесені постанови про звернення стягнення на майно боржника та кошти на рахунках боржника, а 22 грудня 2009 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, оскільки ухвалу суду виконано, арешти накладено; виконавче провадження №32940026 з примусового виконання виконавчого листа №2-1161, виданого 02 лютого 2012 року Сихівським районним судом м.Львова про стягнення з неї на користь АТ КБ «Приват Банк» 149894,00 доларів США та судовий збір в розмірі 1820 грн., в межах якого постановою державного виконавця від 08 червня 2012 року накладено арешт на майно боржника, а 24 грудня 2013 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.9 ч.ст.47 Закону України «Про виконавче провадження»; виконавче провадження №22125713 у справі №2-13351 з примусового виконання ухвали Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 05 жовтня 2010 року про накладення арешту в межах заявлених позовних вимог у розмірі 260232 грн. 70 коп. на користь АТ КБ «Приват Банк» на все рухоме та нерухоме майно із здійсненням його опису та грошові кошти, на всіх рахунках, що їй належать, в межах якого винесені постанови про звернення стягнення на майно боржника та кошти на рахунках боржника, а 22 грудня 2009 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, оскільки ухвалу суду виконано, арешти накладено.

Як вбачається з відповіді, усі виконавчі провадження щодо неї виконані та завершені або ж винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, на підставі п.9 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», а відтак, наявність арештів на її майні є протиправними. В межах розгляду справи Сихівським районним судом м.Львова витребовувались виконавчі провадження, на підставі яких накладені арешти на її майно, однак Сихівський ВДВС повідомив, що термін зберігання завершених виконавчих проваджень становить три роки та надати матеріали таких не має можливості. Також з відповідей Сихівського ВДВС вбачається, що станом на сьогодні немає нових виконавчих проваджень щодо неї, відсутні майнові претензії до неї з боку стягувачів.

06 червня 2023 року зверталась до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з проханням про надання інформації щодо арештів, накладених на її майно, однак відповіді не отримала.

Просить врахувати, що наявність протягом тривалого часу, більше 10 років, не скасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Накладені арешти в межах виконавчих проваджень давно не є заходом, який спрямований на реальне виконання судових рішень. Ніхто з стягувачів протягом 10 років не подавав повторно виконавчі документи для виконання, а станом на сьогодні сплив строк на повторне подання виконавчих документів. Не зняття Сихівським ВДВС арешту з майна боржника у виконавчому провадженні за обставинами справи є протиправною бездіяльністю, і її порушене право підлягає захисту шляхом зобов`язання зняття арешту з майна боржника. Просить скаргу задоволити та визнати протиправною бездіяльність Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління юстиції, яка полягає у невжитті заходів щодо зняття арешту з майна, зобов`язати виключити записи з Єдиного державного реєстру заборон відчуження нерухомого майна, Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

28 листопада 2023 року Сихівським відділом державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції до суду скеровано відзив на скаргу, у задоволенні якої заступник начальника Сихівського ВДВС у м.Львові Дзвоник М.В. просила відмовити, мотивуючи тим, що на виконанні у Сихівському ВДВС у м.Львові згідно даних автоматизованої системи виконавчих проваджень перебували наступні виконавчі провадження щодо ОСОБА_3 :

- ВП15038827 з примусового виконання ухвали №2-7755 від 23 червня 2009 року Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська накладено арешт на все майно, що належить відповідачу ОСОБА_3 в межах заявлених позовних вимог у розмірі 85401,75 доларів США на користь АТ КБ «Приватбанк». В межах виконавчого провадження винесені постанови про звернення стягнення на майно та кошти боржника. 22 грудня 2009 року 22 грудня 2009 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.8 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (фактичне повне виконання рішення суду), оскільки ухвалу суду виконано, арешти накладені;

- ВП22125713 з примусового виконання ухвали Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська №2-13351 від 05 жовтня 2010 року про накладення арешту у межах заявлених позовних вимог у розмірі 260232 грн. 70 коп. на користь АТ КБ «Приватбанк» на все рухоме і нерухоме майно із здійсненням його опису та грошові кошти на всіх рахунках, що належать ОСОБА_3 в межах виконавчого провадження винесені постанови про звернення стягнення на майно та кошти на рахунках боржника. 22 грудня 2009 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.8 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (фактичне повне виконання рішення), оскільки ухвалу суду виконано, арешти накладено;

- ВП23928342 з примусового виконання виконавчого листа Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська №2-13531 від 22 грудня 2010 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 260232 грн. 70 коп. В межах виконавчого провадження постановою державного виконавця від 26 січня 2011 року накладено арешт на майно боржника, а 24 грудня 2013 року винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві на підставі п.9 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника);

- ВП32940026 з примусового виконання виконавчого листа Сихівського районного суду м.Львова від 02 лютого 2012 року про стягнення з ОСОБА_3 та інших на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 149894 доларів США та судового збору в розмірі 1820 грн. В межах виконавчого провадження накладено арешт на майно боржника, а 24 грудня 2013 року винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві на підставі п.9 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника).

Окрім того, згідно даних автоматизованої системи виконавчих проваджень у відділі на виконанні щодо ОСОБА_3 перебували наступні виконавчі провадження:

1.Виконавче провадження №12548118 з примусового виконання наказу Господарського суду Львівської області від 20 березня 2009 року №19/10 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ВАТ «Сведбанк» 269993 грн. 49 коп. В межах виконавчого провадження постановою державного виконавця від 29 квітня 2009 року накладено арешт на майно боржника, а 27 червня 2013 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.9 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження»;

2.Виконавче провадження №33464151 з примусового виконання виконавчого листа Сихівського районного суду м.Львова у справі №2-709, виданого 12 серпня 2011 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОТП банк» 21985,89 доларів США, що становить 175733 грн. 21 коп., а 27 червня 2013 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.9 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження»;

3.Виконавче провадження № 33464616 з примусового виконання виконавчого листа Сихівського районного суду м.Львова у справі №2-709, виданого 12 серпня 2011 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОТП банк» 46665,75 доларів США, що становить 372999 грн. 33 коп., а 27 червня 2013 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.9 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження»;

4.Виконавче провадження №42085048 з примусового виконання наказу Господарського суду Львівської області від 20 березня 2009 року №19/10 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТзОВ «Українська боргова компанія» 269993 грн. 49 коп., а 27 січня 2016 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.9 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження»;

5.Виконавче провадження №43524529 з примусового виконання виконавчого листа Сихівського районного суду м.Львова у справі №2-709, виданого 12 серпня 2011 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОТП банк» 175733 грн. 21 коп. В межах виконавчого провадження постановою державного виконавця від 04 червня 2014 року накладено арешт на майно боржника, а 24 червня 2015 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.9 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження»;

6.Виконавче провадження №43524549 з примусового виконання виконавчого листа Сихівського районного суду м.Львова у справі №2-709 від 12 серпня 2011 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОТП банк» 372999 грн. 33 коп. В межах виконавчого провадження постановою державного виконавця від 04 червня 2014 року накладено арешт на майно боржника, а 24 червня 2015 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.9 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження»;

7.Виконавче провадження №43812424 з примусового виконання виконавчого листа Дніпровського районного суду м.Києва у справі №6-501/2009. Виданого 01 липня 2009 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь АКБ «Укрсоцбанк» 212007 грн. 66 коп. боргу та 2520 грн. 07 коп. третейського збору, а 27 січня 2016 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.9 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження»;

8.Виконавче провадження №45273920 з примусового виконання виконавчого листа Львівського окружного адміністративного суду у справі №2а-10116/12/1370, виданого 29 вересня 2014 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ДПІ у Сихівському районі 155454 грн. 90 коп., а 24 червня 2015 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.9 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження»;

9.Виконавче провадження №51773335 з примусового виконання виконавчого листа Сихівського районного суду м.Львова у справі №2-709, виданого 12 серпня 2011 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОТП банк» 368192 грн. 77 коп., а 29 листопада 2016 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.9 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження»;

10.Виконавче провадження №51773445 з примусового виконання виконавчого листа Сихівського районного суду м.Львова у справі №2-709, виданого 12 серпня 2011 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОТП банк» 173468 грн. 67 коп., а 29 листопада 2016 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.9 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження».

Станом на 27 листопада 2023 року на виконанні перебувають наступні виконавчі провадження стосовно ОСОБА_3 :

1.Виконавче провадження №68950205 з примусового виконання виконавчого листа Франківського районного суду м.Львова у справі №465/915/20 про стягнення з ОСОБА_3 на користь держави 840 грн. 80 коп.;

2.Виконавче провадження №68952172 з примусового виконання виконавчого листа Франківського районного суду м.Львова у справі №465/3039/21 про стягнення з ОСОБА_3 на користь держави 8310 грн.

У відповідності до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за суб`єктом, станом на 27 листопада 2023 року наявні такі арешти Сихівського ВДВС:

-арешт на підставі ухвали Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська у справі №2-7755 від 23 червня 2009 року;

-арешт на підставі ухвали Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська у справі №2-13531 від 05 жовтня 2010 року;

-арешт на підставі постанови виконавця в межах виконавчого провадження №23928342 від 26 січня 2011 року;

-арешт на підставі постанови державного виконавця в межах виконавчого провадження №32940026 від 08 червня 2012 року.

Просить зауважити, що арешт накладений на нерухоме майно ОСОБА_3 як Сихівським ВДВС, так і Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська. Заявниця у своїй скарзі безпідставно та передчасно прийшла до висновку щодо відсутності нових виконавчих проваджень на виконанні у відділі, тому з боку стягувачів відсутні майнові претензії до неї. Однак, до Сихівського ВДВС у м.Львові не надходила інформація про наявність претензій до ОСОБА_3 або ж про їх відсутність. Підстав для зняття арешту з майна ОСОБА_3 немає, скарга є необґрунтованою та безпідставною, а дії Сихівського ВДВС є правомірними, тому у задоволенні такої необхідно відмовити (а.с.66-69).

В судовому засіданні представник скаржника вимоги скарги підтримав, надав пояснення аналогічні змісту скарги, просив таку задоволити.

Представник заінтересованої особи в судовому засіданні вимоги скарги заперечила з підстав наведених у відзиві.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 23 листопада 2023 року призначено скаргу до судового розгляду на 29 листопада 2023 року.

Ухвалою суду від 29 листопада 2023 року розгляд скарги відкладено до 12 грудня 2023 року, через неявку сторін та подані клопотання про відкладення.

12 грудня 2023 року в судовому засіданні оголошено перерву до 16 січня 2024 року у зв`язку з неявкою представника Сихівського ВДВС.

16 січня 2024 року в судовому розгляді продовжено перерву до 31 січня 2024 року, через оголошену повітряну тривогу.

31 січня 2024 року в судовому засіданні продовжено перерву до 15 лютого 2024 року через оголошену повітряну тривогу.

Заслухавши сторони, розглянувши матеріали справи, скаргу, мотиви її обґрунтування, надавши правову кваліфікацію діям учасників виконавчого провадження, правову норму, яка підлягає застосуванню у відносинах сторін, дослідивши її фактичні обставини, пов`язані з виконанням рішення суду, врахувавши доводи представника боржника, суд приходить до наступного висновку.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно із положеннями статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

До скарги долучено актуальну інформацію на нерухоме майно №908-6 від 10 листопада 2023 року, з якої вбачається, про накладені арешти на нерухоме майно, що належить ОСОБА_3 , а саме:

-відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження у ВП № жовтня 2015 року накладено арешт на нерухоме майно з номером запису про обтяження 11680127 від 21 жовтня 2015 року;

-Сихівським відділом державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції на підставі ухвали Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 23 червня 2009 року у справі №2-7755 накладено арешт на нерухоме майно з реєстраційним номером обтяження 9116971;

-підрозділом примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області постановою від 23 листопада 2009 року накладено арешт на нерухоме майно з реєстраційним номером обтяження 9274274;

-Сихівським відділом державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції на підставі ухвали Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 05 жовтня 2010 року у справі №2-13531 накладено арешт на нерухоме майно з реєстраційним номером обтяження 10412555;

-Арешт, накладений на підставі на підставі ухвали Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 05 жовтня 2010 року у справі №2-13531/2010 на нерухоме майно з реєстраційним номером обтяження 10415180;

-Сихівським відділом державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження 32940026 від 08 червня 2012 року накладено арешт на нерухоме майно з реєстраційним номером обтяження 12593443 (а.с.11-13).

Як зазначила ОСОБА_3 у своїй скарзі, що зверталась до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з клопотанням про надання інформації про розгляд щодо неї справи про стягнення грошових коштів, чи розглядалась справа №2-13531/2010, чи знаходиться в матеріалах справи оригінал виконавчого листа у справі №2-13531/2010 від 22 грудня 2010 року, надання завіреного примірника рішення суду від 23 листопада 2010року та виконавчий лист у справі №2-13531/2010 від 22 грудня 2010 року (а.с.14), яке вручене 20 червня 2023 року (а.с.15).

У відповідь на судовий запит в межах розгляду даної скарги Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська надіслав відповідь №ОДВ-10803/23 від 28 листопада 2023 року, відповідно до якої, перевіривши дані алфавітних покажчиків на цивільні справи за 2010 рік встановлено, що в провадженні Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська перебувала цивільна справа за №2-13531/2010 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ТОВ «УФА «ВЕРУС», ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, рішенням суду від 23 листопада 2010 року позов задоволено в повному обсязі. Перевіривши матеріали справи встановлено, що в останній міститься оригінал виконавчого листа про стягнення витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, який було повернуто після виконання з Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, інших виконавчих листів у справі не міститься в матеріалах справи наявна відмітка про отримання останніх представником ПАТ КБ «Приватбанк». Крім того, перевіривши дані автоматизованої системи документообігу суду встановлено, що в провадженні суду перебувала цивільна справа за №2-2430/11 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус», ОСОБА_4 , ОСОБА_3 ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, рішенням суду від 27 лютого 2012 року позов задоволено частково. Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 10 жовтня 2012 року заяву ПАТ КБ «Приватбанк» про часткове скасування заходів забезпечення позову задоволено. Перевіривши матеріали справи встановлено, що оригінали виконавчих листів справа не містить (а.с.48).

Листом Сихівського ВДВС у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №69436 від 01 серпня 2023 року на виконання ухвали №464/3335/22 від 21 червня 2023 року Сихівського районного суду м.Львова (копію листа долучено до скарги, однак дана відповідь на запит суду в межах розгляду іншої справи) повідомлено наступне:

- у межах ВП15038827 з примусового виконання ухвали №2-7755 від 23 червня 2009 року Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська накладено арешт на все майно, що належить відповідачу ОСОБА_3 в межах заявлених позовних вимог у розмірі 85401,75 доларів США, стягувач ЗАТ КБ «Приватбанк», постановою державного виконавця від 01 жовтня 2009 року накладено арешт на все майно боржника, а 22 грудня 2009 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.8 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження»;

- в межах ВП22125713 з примусового виконання ухвали Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська №2-13351 від 05 жовтня 2010 року про накладення арешту у межах заявлених позовних вимог у розмірі 260232 грн. 70 коп. на все рухоме і нерухоме майно із здійсненням його опису та грошові кошти на всіх рахунках, що належать ОСОБА_3 , стягувач ПАТ КБ «Приватбанк», постановою державного виконавця від 25 жовтня 2010 року накладено арешт на майно боржника, 16 грудня 2010 року накладено арешт на рахунках боржника в АКБ «Укрсиббанк», ПАТ «Райфайзен банк Аваль» у м.Львові та м.Києві, а 30 грудня 2010 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.8 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження»;

- в межах ВП 23928342 з примусового виконання виконавчого листа Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська №2-13531 від 22 грудня 2010 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 260232 грн. 70 коп. постановою державного виконавця відділу від 26 січня 2011 року накладено арешт на майно боржника, а 24 грудня 2013 року винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві на підставі п.9 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження»;

- в межах ВП32940029 з примусового виконання виконавчого листа Сихівського районного суду м.Львова від 02 лютого 2012 року про солідарне стягнення з ОСОБА_3 та інших на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 149894 доларів США та судовий збір в розмірі 1820 грн., постановою державного виконавця відділу від 08 червня 2012 року накладено арешт на майно боржника, а 24 грудня 2013 року винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві на підставі п.9 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». Оскільки термін зберігання завершених виконавчих проваджень складає 3 роки, тому надати матеріали виконавчих проваджень відділ не має можливостей (а.с.16).

Відповідно до заяви ОСОБА_3 від 17 жовтня 2023 року, така звернулась до Сихівського ВДВС у м.Львові ЗМУЮ МЮ з клопотанням про зняття арештів з усього майна, які накладено в межах виконавчих проваджень 5038827, 22125713, з примусових виконань ухвал Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 23 червня 2009 року, 05 жовтня 2010 року, ВП23928342 з примусового виконання виконавчого листа №2-13351, виданого Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська від 22 грудня 2010 року, ВП32940026 з примусового виконання виконавчого листа №2-1161, виданого 02 лютого 2012 року Сихівським районним судом м.Львова, ВП11832357 з примусового виконання виконавчого листа №№2-704/09, виданого Сихівським районним судом м.Львова 05 березня 2009 року, ВП23928342, арешт накладений постановою про відкриття виконавчого провадження Сихівським ВДВС ЛМУЮ від 26 січня 2011 року (а.с.7).

Листом Сихівського ВДВС у м.Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції №102601 від 30 жовтня 2023 року ОСОБА_3 відмовлено у скасуванні арештів, оскільки підстави для зняття арешту з майна відсутні (а.с.8-9).

Враховуючи вищенаведене, судом встановлено, що арешти на нерухоме майно ОСОБА_3 накладено ухвалами Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська та Сихівським ВДВС в межах виконавчих проваджень.

Щодо накладених арештів Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська на нерухоме майно ОСОБА_3 .

В межах розгляду цивільної справи №2-13531/2010 та заявлених позовних вимог у розмірі 260232 грн. 70 коп. ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 05 жовтня 2010 року накладено арешт на все рухоме і нерухоме майно із здійсненням його опису та грошові кошти на усіх рахунках, що належать ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с.51).

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 23 листопада 2010 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено, присуджено солідарне стягнення на користь банку з ОСОБА_4 , ТОВ «УФА «Верус», ОСОБА_3 260232 грн. 70 коп. заборгованості до договором кредиту. 1700 грн. судового збору, 120 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи (а.с.49зв-50 зв).

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 05 жовтня 2012 року у справі №2-13531/10 скасовано частково заходи забезпечення позову. Застосовані ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 05 жовтня 2010 року за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ТОВ «УФА «Верус», ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, а саме, знято арешт з частини квартири9, що по АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_3 . Мотивами звернення до суду з даною заявою послужило те, що між ПАТ КБ «Приватбанк», відповідачем та органом ДВС була досягнута домовленість про реалізацію вищевказаного майна для погашення заборгованості за кредитом (а.с.51зв).

Як зазначив Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська у відповідь на запит суду у справі №2-13531/2010 міститься оригінал виконавчого листа про солідарне стягнення з ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ТОВ «УФА «Верус» на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення (а.с.48зв-49). У виконавчому листі міститься відмітка державного виконавця Вороніної І.М., що 30 червня 2011 року виконавче провадження завершено на підставі п.8 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.49).

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 27 лютого 2012 року у справі №2-412/1146/2012 позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено частково, вирішено солідно стягнути з ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 на користь банку суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 1025643 грн. 93 коп., 370185 грн. 94 коп. пені, 13178 грн. 22 коп. штрафу, 70041 грн. 49 коп. штрафу та 3219 грн. судового збору (а.с.50-53).

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 23 червня 2009 року у справі №2-7705/09 заяву ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено, накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_3 в межах заявлених позовних вимог у розмірі 85401,75 доларів США (а.с.55).

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 10 жовтня 2012 року у справі за №2-412/1146/2012 заяву ПАТ КБ «Приватбанк» про часткове скасування заходів забезпечення позову задоволено, заходи забезпечення позову, прийняті ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 23 червня 2009 року стосовно ОСОБА_3 (у 2009 році номер справи був 2-7755/09) в частині накладення арешту на частину квартири АДРЕСА_2 і належить на праві власності ОСОБА_3 скасовано, в решті ухвала залишена без змін (а.с.54).

Відповідно до частини першої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Схожі за змістом положенням містились у статті 25 цього ж Закону у редакції, чинній на час накладення арешту на майно боржника.

Відповідно до положень частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент звернення заявника до суду із цією скаргою) підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.

Порядок скасування заходів забезпечення позову та підстави для їх скасування, накладених ухвалами Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська, містяться в положеннях ст.158 ЦПК України.

Однією з підстав для скасування заходів забезпечення позовів, накладених ухвалами Жовтневого районного суду м.Львова для державного виконавця, є, зокрема, п.6 ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження».

Однак, в судовому засіданні не встановлено, що ОСОБА_3 зверталась до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з заявами про скасування заходів забезпечення позовів, накладених в межах розгляду цивільних справ Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська, тому у Сихівського ВДВС відсутні підстави для зняття таких.

Щодо накладених арештів державним виконавцем в межах виконавчих проваджень.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно із ст.10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Пунктом 1 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

В період винесення державним виконавцем постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження діяв Закон України «Про виконавче провадження» №606-XIV.

Цей Закон визначав умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.57 Закону №606-XIV арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

Отже, державним виконавцем постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження винесено підставно, оскільки боржником в добровільний термін рішення суду не виконано.

Відповідно до ч.1 ст.50 Закону №606-XIV у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Необхідно звернути увагу, що ні Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII, ні Законом України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-XIV не передбачено право (обов`язок) державного виконавця зняти арешт, або скасувати інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення у разі винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу з підстав письмової заяви стягувача; відсутності у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. На цій стадії боржник вчиняє дії на виконання рішення суду добровільно або під примусом.

У відповідності до ч.1 та ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадії судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується виконанням судового рішення або спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання. Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Як вже зазначалося вище, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відсутність виконавчих проваджень у відділі ДВС, не є підставою для скасування арештів, накладених в межах виконавчого провадження, оскільки рішення суду не виконано.

У даному випадку судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що арешт накладено з порушенням вимог діючого законодавства і подальша дія такого суперечить Закону, за вказаних обставин певне втручання в реалізацію прав боржника, яке прямо передбачено законом, переслідує легітимну мету виконання рішення суду, з дотриманням справедливого балансу інтересів, тому в задоволенні скарги в частині зобов`язання Сихівського ВДВС у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) скасувати арешти щодо нерухомого майна ОСОБА_3 , накладених в межах виконавчих проваджень шляхом припинення обтяження та виключення записів про обтяження (накладення арешту) щодо майна ОСОБА_3 , також не підлягає до задоволення.

Матеріали скарги підтверджують те, що станом на день розгляду такої, рішення суду не виконано, тому вимога скарги в частині визнання незаконною бездіяльність, а саме відмови Сихівського ВДВС у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) щодо не зняття арештів та не припинення обтяжень і виключення записів про обтяження (накладення арешту) у межах виконавчих проваджень щодо майна ОСОБА_3 , задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищенаведене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні скарги необхідно відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.447,449,450,451 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

у задоволенні скарги ОСОБА_2 на бездіяльність Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління юстиції щодо не зняття арешту з майна та виключення записів з реєстрів відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 15 лютого 2024 року.

СУДДЯ Оксана БЕСПАЛЬОК