У х в а л а

22 березня 2024 року

м. Київ

Справа № 755/8130/23

Провадження № 61-3194ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Гудими Д. А., суддів Краснощокова Є. В., Русинчука М. М. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження

за касаційною скаргою, яку від імені Акціонерного товариства «Укргазвидобування» (далі - відповідач) підписав адвокат Шляхетський Андрій Леонідович (далі - адвокат) як представник,

на постанову Київського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року

у справі за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до відповідача про визнання дій протиправними, стягнення річної премії за результатами оцінки досягнення індивідуальних цілей і ключових результатів та

в с т а н о в и в:

1. У травні 2023 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, у якій просив (1) визнати протиправними дії відповідача щодо встановлення умов виплати одноразової винагороди за результатами оцінки досягнення індивідуальних цілей і ключових результатів та щодо встановлення умов нарахування і виплати позивачеві премії за результатами оцінки досягнення цілей та ключових результатів, (2) стягнути з відповідача на користь позивача 7 030 800,00 грн річної премії за результатами оцінки досягнення індивідуальних цілей і ключових результатів, установлених на 2021 рік. Мотивував так:

- 27 вересня 2019 року відповідач уклав із позивачем трудовий договір № 88/1 (далі - трудовий договір);

- 29 червня 2022 року відповідач і позивач уклали Додаткову угоду про припинення трудового договору;

- Процедура встановлення та оцінки індивідуальних цілей і ключових результатів Акціонерного товариства «Укргазвидобування» (далі - Процедура) передбачає у пункті 8, що працівникам, які відпрацювали у Товаристві повний звітний рік і звільняються до оцінювання досягнення індивідуальних цілей та ключових результатів у передбачені цією Процедурою строки, таке оцінювання, а також виплата відповідної винагороди відбуваються згідно з цією Процедурою;

- 28 червня 2022 року директор з управління дивізіоном «Розвідка та видобуток» й особа, яка тимчасово виконує обов`язки Генерального директора відповідача оцінили виконання позивачем індивідуальних цілей і ключових результатів на 94,5 %;

- відповідно до пункту 4.2 розділу 4 трудового договору зі змінами, внесеними згідно з Додатковою угодою № 2 від 10 лютого 2020 року, за досягнення цілей і ключових результатів, які встановлюються щорічно у відповідному додатку до цього Договору, працівнику нараховується премія за підсумками роботи за рік; постановка й оцінка досягнення річних цілей здійснюється згідно з Процедурою;

- у передбачений трудовим договором строк позивачу не виплатили премію за досягнення цілей і ключових результатів за 2021 рік;

- 15 березня 2023 року позивач звернувся до відповідача з проханням повідомити: чи приймав акціонер відповідача рішення щодо порядку розрахунку та виплати річної премії за результатами досягнення індивідуальних цілей і ключових результатів за 2021 рік; чи приймав відповідач як роботодавець рішення про порядок розрахунку та виплати премії на основі оцінки досягнення індивідуальних цілей і ключових результатів за 2021 рік; чи видав відповідач наказ щодо виплати працівникам такої премії за 2021 рік. Крім того, просив надати документи, що підтверджують прийняття відповідних рішень;

- 1 квітня 2023 року позивач отримав відповідь про те, що відповідач 6 жовтня 2022 року затвердив Порядок розрахунку та виплати працівникам Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (далі - НАК «Нафтогаз України), її відокремлених підрозділів, юридичних осіб Групи «Нафтогаз» окремих видів інших заохочувальних та компенсаційних виплат, а 26 жовтня 2022 року видав наказ № 518 «Про преміювання за досягнення цілей та ключових результатів роботи працівників за підсумками 2021 року». Відповідно до зазначених документів для звільнених працівників відповідача, які станом на 3 жовтня 2022 року вже не працювали у відповідача, НАК «Нафтогаз України», її відокремлених підрозділах, інших юридичних особах Групи «Нафтогаз», премія за результатами оцінки досягнення цілей і ключових результатів за 2021 рік мала бути виплачена протягом трьох місяців із дня припинення або скасування воєнного стану в Україні;

- визначення такого порядку виплати премії лише для колишніх працівників є дискримінаційним щодо позивача і таким, що погіршує умови оплати його праці, встановлені трудовим договором.

2. 24 жовтня 2023 року Дніпровський районний суд міста Києва ухвалив рішення про відмову в задоволенні позову. Мотивував так:

- факт дискримінації можна встановити лише у випадку, коли різниця у ставленні до особи вмотивована притаманною останній певною персональною ознакою, внаслідок чого особа зазнає обмеження у визнанні, реалізації або користуванні правами та свободами у будь-якій формі, встановленій у статті 5 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні»;

- сторони спору досягнули домовленості про умови нарахування та виплату відповідачем премії за підсумками роботи за 2021 рік після припинення трудових відносин. Позивач мав право прийняти рішення про продовження трудових відносин до закінчення процедури нарахування та виплати річної премії;

- позивач не довів факт дискримінації за статусом наявності чи відсутності трудових відносин.

3. 27 лютого 2024 року Київський апеляційний суд прийняв постанову, згідно з якою: (1) скасував рішення суду першої інстанції у частині відмови в задоволенні вимоги про стягнення премії; (2) позов у цій частині задовольнив частково, а саме стягнув з відповідача 2 753 933,19 грн річної премії за результатами оцінки досягнення індивідуальних цілей і ключових результатів, установлених на 2021 рік; (3) змінив мотивувальну частину рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні інших позовних вимог. Мотивував так:

- згідно з проведеною 31 вересня 2022 року оцінкою виконання позивачем індивідуальних цілей і ключових результатів за 2021 рік на підставі локальних актів відповідача розмір річної премії за результатами такої оцінки становить 2 753 933,19 грн;

- позивач не надав належних і допустимих доказів на підтвердження того, що, визначаючи розмір премії на підставі нового порядку, не врахували якісь конкретні досягнуті цілі чи результати роботи;

- термін виплати повного розміру премії за результатами роботи за 2021 рік працюючим працівникам визначений 2023 роком. Позивач мав законні сподівання на отримання такої премії саме після прийняття наприкінці 2022 року відповідних рішень і нового порядку для її визначення. Тому відмова у задоволенні позову порушує право позивача на отримання належних при звільненні сум і не відповідає принципам розумності та справедливості;

- зміст угоди, укладеної під час дії воєнного стану, не давав можливості працівникові передбачити та допустити, що стосовно нього як звільненої особи роботодавець вирішить виплатити таку премію через три місяці після скасування воєнного стану, тобто у термін, який ніхто не може передбачити та визначити;

- нові умови нарахування та виплати премії за 2021 рік звільненим працівникам протягом трьох місяців із дня припинення або скасування воєнного стану в Україні: (1) є дискримінаційними, бо відсутнє об`єктивне та розумне обґрунтування розмежування осіб, які за результатами роботи протягом 2021 року досягли необхідних показників цілей і ключових результатів та продовжують працювати і тих, які припинили трудові відносини з відповідачем; (2) пов`язують момент для нарахування та виплати премії з подією, яка не може бути визнана такою, що має неминуче настати, оскільки її настання не залежить від волі та поведінки відповідача та/або позивача; (3) порушують принцип незворотності дії нормативних актів у часі у порівнянні з тими умовами, на яких працівники досягали встановлені їм індивідуальні цілі та ключові результати і на яких результати роботи мали бути оплачені . Тому встановлена відповідачем умова фактично нівелює положення Додаткової угоди про припинення трудового договору щодо нарахування та виплати премії.

4. 5 березня 2024 року відповідач подав до Верховного Суду касаційну скаргу (вх. № 1103/0/216-24 від 5 березня 2024 року), яку підписав від його імені адвокат. Просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

5. 13 березня 2024 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу про повернення касаційної скарги (вх. № 1103/0/216-24 від 5 березня 2024 року).

6. 13 березня 2024 року відповідач повторно подав до Верховного Суду касаційну скаргу (вх. № 1228/1/216-24 від 13 березня 2024 року), яку підписав від його імені адвокат. Просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року та залишити в силі рішення суду першої інстанції. Обґрунтував так:

- суд апеляційної інстанції не врахував висновки, викладені у постановах Верховного Суду у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2023 року у справі № 464/1410/20 та Верховного Суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 5 квітня 2023 року у справі № 127/9533/21, про те, що, вирішуючи спори про виплату премій, винагороди за підсумками роботи за рік або за вислугу років, надбавок і доплат, необхідно застосовувати нормативно-правові акти, які визначають умови та розмір цих виплат; працівники, на яких поширюються зазначені акти, можуть бути позбавлені відповідних виплат (або розмір останніх може бути зменшений) лише у випадках і за умов, передбачених у таких актах; через відсутність коштів у вказаних виплат можна відмовити тоді, коли вони обумовлені у зазначених актах наявністю певних коштів або фінансування;

- суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права, а саме приписи статті 42 КЗпП України, статей 1, 5 і 6 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні». Не врахував висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 1 квітня 2020 року у справі № 804/2823/16 (про те, що факт дискримінації можна встановити лише у випадку, коли розрізнення у ставленні до особи вмотивоване притаманною їй певною персональною ознакою) та Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 1 червня 2023 року у справі № 752/15831/16-ц (про те, що дискримінація - це менш прихильне поводження з людиною, ніж з іншими в аналогічній ситуації, через певні ознаки цієї людини);

- відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах щодо застосування положень статей 13, 95, 97 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), статей 1, 2, 14 та 15 Закону України «Про оплату праці», статті 5 Закону України «Про колективні договори і угоди» про виплату річної премії за результатами оцінки досягнення індивідуальних цілей і ключових результатів відповідно до умов колективного договору підприємства;

- суд апеляційної інстанції не застосував до спірних правовідносин норми статей 1, 2, 5 і 7 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», відповідно до яких встановлена відповідачем умова нарахування та виплати премії (протягом трьох місяців із дня припинення або скасування воєнного стану в Україні) є належним строком. Це призвело до помилкового скасування рішення суду першої інстанції, яке відповідало закону.

7. Одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) (частина перша статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)).

8. Верховний Суд вважає, що є підстави для відкриття касаційного провадження. Касаційна скарга подана у передбачений законом строк (повне судове рішення складене 6 березня 2024 року) і з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. У касаційній скарзі є доводи, які потребують перевірки, щодо передбачених пунктами 1 і 3 частини другої статті 389 ЦПК України підстав для касаційного оскарження.

9. Окремо від касаційної скарги відповідач подав до Верховного Суду заяву про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року до ухвалення Верховним Судом рішення. Обґрунтував так: виконавши цю постанову та виплативши позивачу до закінчення її перегляду у касаційному порядку 2 753 933,19 грн премії за результатами оцінки досягнення індивідуальних цілей і ключових результатів, установлених на 2021 рік, поворот виконання оскарженої постанови буде неможливим через обмеження, встановлене у частині другій статті 445 ЦПК України.

10. Позивач подав заперечення на заяву про зупинення виконання постанови апеляційного суду. Обґрунтував так:

- заява відповідача є необґрунтованою, а його дії з її подання є продовженням властивої для нього системної поведінки з нехтування правами та майновими інтересами працівників. Зупинення виконання судового рішення не тільки не забезпечить рівновагу інтересів сторін, але й призведе до істотного дисбалансу на користь відповідача;

- відповідач просить суд зупинити виконання постанови суду апеляційної інстанції щодо стягнення із нього тієї суми премії позивача, на правильності якої він сам наполягав. Це засвідчує умисне та послідовне відтермінування моменту виплати належних позивачу коштів у сумі, визнаній відповідачем;

- оскільки позивач просив стягнути 7 030 800,00 грн, доводячи, що такий розмір премії відповідає домовленостям, зафіксованим сторонами у трудовому договорі, а апеляційний суд задовольнив вимоги позивача у сумі, на якій наполягав відповідач, - 2 753 933,19 грн, то позивач вважає, що апеляційний суд забезпечив баланс інтересів сторін спору;

- позивач у 2022 році долучився до лав сил безпеки й оборони України. Тому зупинення виконання оскарженої постанови та чергове відтермінування виплати позивачеві премії за виконану ним більше двох років тому роботу буде проявом зневаги до фундаментальних прав і свобод працівника та захисника України.

11. За наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії (абзац другий частини восьмої статті 394 ЦПК України).

12. Суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку. Про зупинення виконання або зупинення дії судового рішення постановляється ухвала (частини перша та друга статті 436 ЦПК України).

13. У справах про стягнення аліментів, а також у справах про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання не допускається незалежно від того, у якому порядку ухвалено рішення, за винятком випадків, коли рішення було обґрунтоване на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача (частини друга статті 445 ЦПК України).

14. Метою вирішення питання про зупинення виконання (дії) судового рішення є недопущення порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка подала касаційну скаргу та інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням (дією) судового рішення. З огляду на імперативний характер припису частини другої статті 445 ЦПК України, а також беручи до уваги декларативний характер заперечення позивача проти заяви відповідача про зупинення виконання постанови апеляційного суду, помилковість твердження позивача про те, що зупинення виконання оскарженого судового рішення призведе до істотного дисбалансу на користь відповідача, неподання позивачем підтвердження того, що відповідач наполягав на присудженні апеляційним судом суми стягнення у розмірі, який цей суд задовольнив, Верховний Суд вважає, що заяву про зупинення виконання оскарженого судового рішення, яку адвокат подав в інтересах відповідача, необхідно задовольнити.

Керуючись статтями 260, 261, 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд

у х в а л и в :

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Укргазвидобування» на постанову Київського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укргазвидобування» про визнання дій протиправними, стягнення річної премії за результатами оцінки досягнення індивідуальних цілей і ключових результатів.

2. Витребувати з Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу № 755/8130/23.

3. Зупинити виконання постанови Київського апеляційного суду від 27 лютого 2024 року щодо стягнення з Акціонерного товариства «Укргазвидобування» 2 753 933,19 грн до закінчення перегляду цього судового рішення у касаційному порядку.

4. Надіслати ОСОБА_1 копію касаційної скарги та доданих до неї матеріалів; роз`яснити йому право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, впродовж десяти днів із дня отримання цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Судді Д. А. Гудима
Є. В. Краснощоков
М. М. Русинчук