Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/8356/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.04.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Леньо В.В., при секретарі Казимірська Н.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Виноградівської міської ради Берегівського району Закарпатської області, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Берегівського районного нотаріального округу Вашкеба Олена Іванівна про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулись до суду з позовом до Виноградівської міської ради Закарпатської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачів- ОСОБА_4 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 помер їх батько - ОСОБА_5 , останнє місце проживання яких було: АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_5 залишилось наступне спадкове майно: житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 , приміщення швейного цеху та склад швейного цеху за адресою: АДРЕСА_2 , дві земельні ділянки площами 1.1784 га з кадастровим номером: :07:011:0092 та 0.0896 га з кадастровим номером::07:010:0414 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Виноградівської міської ради і дві земельні ділянки, приватизація яких не завершена.

Згідно архівних даних КП «Виноградівське РБТІ» станом на 01.01.2013 року житловий будинок з надвірними спорудами зареєстрований за ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого Виноградівською міською радою 25.02.2005 року згідно рішення виконкому №4 від 25.01.2005 року.

Відповідно до «Технічного паспорта на будинок садибного типу з по господарськими будівлями та спорудами», складеного та підписаного керівником суб`єкта господарювання ОСОБА_6 інвентаризаційна вартість будинку становить 371 374 /триста сімдесят одна тисяча триста сімдесят чотири/ грн.

Загальна корисна площа будинку становить 157.7 кв.м., в тому числі житлова площа 77.9 кв.м., площа підвальних приміщень 79.5 кв.м.

Згідно наказу від 26.07.2018 року №186 «Про внесення змін до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна» площа підвалу заввишки 1.90 включається до загальної площі будинку, а тому загальна корисна площа житлового будинку становить 237.2 кв.м., в тому числі житлова площа 77.9 кв.м. На земельній ділянці знаходяться: -житловий будинок літ. А - цегла, -сарай літ. Б - цегла, -гараж літ. В-цегла, -ворота №1 -металеві, -огорожа №2-металева.

Згідно архівних даних КП «Виноградівське РБТІ» станом на 01.01.2013 року швейний цех та склад швейного цеху по вулиці Першотравневій, б/н , м.Виноградів зареєстрований за ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу швейного цеху та складу швейного цеху, посвідченого Виноградівською держнотконторою 28.10.2000 року за реєстром №3746.

Відповідно до «Технічного паспорта на будинок садибного типу з по господарськими будівлями та спорудами», складеного та підписаного керівником суб`єкта господарювання ОСОБА_6 інвентаризаційна вартість швейного цеху становить 342664 /триста сорок дві тисячі шістсот шістдесят чотири/ грн. 3агальна корисна площа швейного цеху та складу становить 208.4 кв.м.

Крім того, спадкодавцю належать на праві власності дві земельні ділянки площами 1.1784 га з кадастровим номером: :07:011:0092 та 0.0896 га з кадастровим номером::07:010:0414 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Виноградівської міської ради, які належали на праві власності ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 29.06.1999року серії ІІІ-ЗК 031679, виданого згідно рішення виконавчої влади Виноградівської РДА 12.03.1999 №113.

Нормативно грошова оцінка земельної ділянки площею 1.1784 га з кадастровим номером: :07:011:0092 становить суму 48 696.97 /сорок вісім тисяч шістсот дев`яносто шість гривень 97 коп/, а земельної ділянки площею 0.0896 га з кадастровим номером::07:010:0414 становить суму 951.87 /дев`ятсот п`ятдесят одна гривня 87 копійок/, що підтверджується Витягами із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, сформованих головним спеціалістом відділу №4 управління надання адміністративних послуг Головного управління Н.Калюжин від 17.02.2023 року.

Спадкування спадщини відбувається за законом. Спадкоємцями першої черги за законом відповідно до ст.1261 ЦК України після смерті спадкодавця є його діти - позивачі у справі.

Позивачі прийняли спадщину відповідно до статтей 1269, 1270 ЦК України шляхом подання заяв про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Берегівського районного нотаріального округу Вашкеби Олени Іванівни. Заведена у нотаріуса спадкова справа №21/2020.

Отже, кожний з позивачів мають право на успадкування 1/3 частки від всієї спадкової маси.

19.07.2023 року приватний нотаріус Вашкеба О.І. відмовила в оформленні спадщини із-за розбіжностей імені спадкодавця. У свідоцтві про смерть він записаний як « ОСОБА_5 » , а згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_1 №5 у графі «відомості про батька: ОСОБА_5 »; повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_5 /№0/, у графі «відомості про дитину: ОСОБА_7 », а у паспорті громадянина України: ОСОБА_3 », згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_8 /№3/: у графі «відомості про батька: ОСОБА_5 ». Крім того, рекомендовано визнати за кожним право власності на спадкове майно по 1/3 частці із-за відсутності правовстановлюючих документів та незавершену приватизацію на земельні ділянки. Оригінали документів втрачені позивачем ОСОБА_1 після смерті батька.

З вказаних підстав позивачі змушені звернутись до суду з метою встановлення факту належності правовстановлюючого документу та визнання права власності на спадкове майно.

Позивачі в судове засідання не явилася, їх представник адвокат Дидинська Б.М., надала до суду письмову заяву, в яких просить розглянути справу без її участі, позов підтримує та просить задовільнити.

Представник відповідача Виноградівської міської ради в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи наявна його заява у якій він просить розгляд справи проводити без його участі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачів - ОСОБА_4 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 помер їх батько - ОСОБА_5 , останнє місце проживання яких було: АДРЕСА_1 .

Позивачі прийняли спадщину відповідно до статтей 1269, 1270 ЦК України шляхом подання заяв про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Берегівського районного нотаріального округу Вашкеби Олени Іванівни. Заведена у нотаріуса спадкова справа №21/2020.

19.07.2023 року приватний нотаріус Вашкеба О.І. відмовила в оформленні спадщини із-за розбіжностей імені спадкодавця. У свідоцтві про смерть він записаний як « ОСОБА_5 », а згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_1 №5 у графі «відомості про батька: ОСОБА_5 »; повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_5 /№0/, у графі «відомості про дитину: ОСОБА_7 », а у паспорті громадянина України: ОСОБА_3 », згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_8 /№3/: у графі «відомості про батька: ОСОБА_5 ». Крім того, рекомендовано визнати за кожним право власності на спадкове майно по 1/3 частці із-за відсутності правовстановлюючих документів та незавершену приватизацію на земельні ділянки. Оригінали документів втрачені позивачем ОСОБА_1 після смерті батька.

У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Факт родинних відносин між позивачами ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та спадкодавцем ОСОБА_5 , підтверджується наступним, - свідоцтвом про народження ОСОБА_5 серії НОМЕР_1 , виданим завідуючим бюро записів актів цивільного стану від 12.08.1953 року; повторним свідоцтвом про шлюб ОСОБА_5 та ОСОБА_9 серії НОМЕР_2 від 15.11.2016 року, виданим Виноградівським РВ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Закарпатській області; свідоцтвом про народження ОСОБА_7 серії НОМЕР_3 , виданим завідуючим бюро записів актів цивільного стану 28.02.1960 року; Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища, виданого Виноградівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Берегівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ОСОБА_3 . В цьому документі зазначено власне ім`я , по батькові: « ОСОБА_10 »; паспортом серії НОМЕР_4 , виданим Виноградівським РВ УМВС України в Закарпатській області від 08.07.2000 року ОСОБА_3 ; карткою платника податків ОСОБА_3 ; свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 , виданим ОСОБА_1 керівником органу державної реєстрації актів цивільного стану від 26.10.2017 року; паспортом серії НОМЕР_6 , виданим Виноградівським РВ УМВС України в Закарпатській області від 18.11.1997 року ОСОБА_1 ; карткою платника податків ОСОБА_1 ; свідоцтвом про народження ОСОБА_8 серії НОМЕР_7 , виданим завідуючим бюро записів актів цивільного стану від 05.07.1962року; свідоцтвом про укладення про шлюб ОСОБА_8 та ОСОБА_11 серії НОМЕР_8 , виданим завідуючим бюро записів актів цивільного стану від 26.08.1980 року; паспортом серії НОМЕР_9 , виданим ОСОБА_2 Виноградівським РВ УМВС України в Закарпатській області від 31.05.1997 року; карткою платника податків ОСОБА_2 .

Розбіжності у написанні по батькові ОСОБА_1 , ОСОБА_12 , у ОСОБА_3 та по батькові спадкодавця виникла із-за допущеної помилки працівниками Виноградівського РАЦСу при виданні свідоцтва про укладення шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 . Замість того, щоб написати ім`я « ОСОБА_13 » вони написали « ОСОБА_13 ». На підставі свідоцтва про одруження батьків видавались свідоцтва про народження дітей.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України, передбачено що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Місцем відкриття спадщини відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В ст.1217 ЦК України, зазначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини.

Частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1268, 1269, 1270, 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Пленумом Верховного Суду України у п. 23 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

На підставі вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_5 залишилось наступне спадкове майно: житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 , приміщення швейного цеху та склад швейного цеху за адресою: АДРЕСА_2 , дві земельні ділянки площами 1.1784 га з кадастровим номером: :07:011:0092 та 0.0896 га з кадастровим номером::07:010:0414 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Виноградівської міської ради і дві земельні ділянки, приватизація яких не завершена.

Згідно архівних даних КП «Виноградівське РБТІ» станом на 01.01.2013 року житловий будинок з надвірними спорудами зареєстрований за ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого Виноградівською міською радою 25.02.2005 року згідно рішення виконкому №4 від 25.01.2005 року.

Відповідно до «Технічного паспорта на будинок садибного типу з по господарськими будівлями та спорудами», складеного та підписаного керівником суб`єкта господарювання ОСОБА_6 інвентаризаційна вартість будинку становить 371 374 /триста сімдесят одна тисяча триста сімдесят чотири/ грн.

Загальна корисна площа будинку становить 157.7 кв.м., в тому числі житлова площа 77.9 кв.м., площа підвальних приміщень 79.5 кв.м.

Згідно наказу від 26.07.2018 року №186 «Про внесення змін до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна» площа підвалу заввишки 1.90 включається до загальної площі будинку, а тому загальна корисна площа житлового будинку становить 237.2 кв.м., в тому числі житлова площа 77.9 кв.м. На земельній ділянці знаходяться: -житловий будинок літ. А - цегла, -сарай літ. Б - цегла, -гараж літ. В-цегла, -ворота №1 -металеві, -огорожа №2-металева.

Згідно архівних даних КП «Виноградівське РБТІ» станом на 01.01.2013 року швейний цех та склад швейного цеху по вулиці Першотравневій, б/н , м.Виноградів зареєстрований за ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу швейного цеху та складу швейного цеху, посвідченого Виноградівською держнотконторою 28.10.2000 року за реєстром №3746.

Відповідно до «Технічного паспорта на будинок садибного типу з по господарськими будівлями та спорудами», складеного та підписаного керівником суб`єкта господарювання ОСОБА_6 інвентаризаційна вартість швейного цеху становить 342664 /триста сорок дві тисячі шістсот шістдесят чотири/ грн. 3агальна корисна площа швейного цеху та складу становить 208.4 кв.м.

Крім того, спадкодавцю належать на праві власності дві земельні ділянки площами 1.1784 га з кадастровим номером: :07:011:0092 та 0.0896 га з кадастровим номером ::07:010:0414 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Виноградівської міської ради, які належали на праві власності ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 29.06.1999року серії ІІІ-ЗК 031679, виданого згідно рішення виконавчої влади Виноградівської РДА 12.03.1999 №113.

Нормативно грошова оцінка земельної ділянки площею 1.1784 га з кадастровим номером: :07:011:0092 становить суму 48 696.97 /сорок вісім тисяч шістсот дев`яносто шість гривень 97 коп/, а земельної ділянки площею 0.0896 га з кадастровим номером::07:010:0414 становить суму 951.87 /дев`ятсот п`ятдесят одна гривня 87 копійок/, що підтверджується Витягами із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, сформованих головним спеціалістом відділу №4 управління надання адміністративних послуг Головного управління Н.Калюжин від 17.02.2023 року.

Спадкування спадщини відбувається за законом. Спадкоємцями першої черги за законом відповідно до ст.1261 ЦК України після смерті спадкодавця є його діти - позивачі у справі.

Позивачі прийняли спадщину відповідно до статтей 1269, 1270 ЦК України шляхом подання заяв про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Берегівського районного нотаріального округу Вашкеби Олени Іванівни. Заведена у нотаріуса спадкова справа №21/2020.

Отже, кожний з позивачів мають право на успадкування 1/3 частки від всієї спадкової маси.

В п.3.1 Узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3 що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно.

Отже, застосуванню підлягаєст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно дост.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину.Статтею 1297 зазначеного Кодексувстановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

19.07.2023 року приватний нотаріус Вашкеба О.І. відмовила в оформленні спадщини із-за розбіжностей імені спадкодавця.

Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Разом з цим з матеріалів справи встановлено, що оригінали правовстановлюючих документів на спадкове у позивачів відсутні.

Ці обставини суд встановив на підставі достатньої сукупності належних та допустимих доказів.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до п.37 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою ( ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Крім того, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

У відповідності до вимог ст.392 ЦК України - власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Для спадкоємця, що прийняв спадщину, виникають як майнові права, так і обов`язки. До майнових прав належить, зокрема, право власності.

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_5 , до складу спадкової маси ввійшли дві земельні ділянки площами 1.1784 га з кадастровим номером: :07:011:0092 та 0.0896 га з кадастровим номером::07:010:0414 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Виноградівської міської ради і дві земельні ділянки, приватизація яких не завершена.

Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Згідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Спадкодавцем на підставі ст.81 Земельного Кодексу України ще за життя розпочата процедура приватизації земельних ділянок.

Технічна документація була майже завершена, про що свідчить копія технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, де вже був призначений кадастровий номер земельної ділянки, підписані акти погодження меж земельної ділянки із суміжними землекористувачами. Однак затвердження технічної документації не відбулося по причині смерті ОСОБА_14 .

Оскільки, приватизація вказаних земельних ділянок не завершена, позивачі не взмозі оформити право на спадщину за законом на вказані земельні ділянки.

Як вбачається з листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», передбачено, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям земельної ділянки відповідно до чинного у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено частиною 1 статті 1225 ЦК України.

За змістом статті 1296 ЦК України оформлення спадщини здійснюється шляхом видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до частин 1, 4 статті 116 ЗК України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян в межах норм, провадиться один раз по кожному виду використання. Виходячи з вимог частини 1 статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, в тому числі для ведення особистого селянського господарства.

Згідно зі статтею 118 ЗК України процедура приватизації розпочинається після надання громадянину дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органом державної влади або місцевого самоврядування, який надає відповідні дозволи.

Статтею 125 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Частиною 3 статті 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права. Згідно з пунктом «г» частини 1 статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18), а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17 (провадження №61-26091св18) викладено правовий висновок про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, що полягає в наступному.

Так, положеннями ЗК України встановлено, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Згідно статті 126 Земельного Кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Якщо видача державного акта на право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку.

Отже, у випадку, якщо спадкодавець за життя із дотриманням вимог законодавства розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, проте не отримав на неї право власності у зв`язку зі смертю, спадкодавці у порядку спадкування набувають право на завершення приватизації. У разі відмови компетентного органу спадкодавцям, належним та ефективним способом захисту їх прав у судовому порядку є звернення із позовом про визнання права на завершення приватизації.

Відтак, до складу спадщини входить, у тому числі, право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому законом порядку та не завершив у зв`язку зі смертю. Це право не залежить від наявності у спадкоємця особистого права на приватизацію землі.

Оскільки за життя ОСОБА_1 розпочав процедуру приватизації земельних ділянок, а позивачі є спадкоємцями за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_15 , то вважається, що позивачі набули право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали покійному на підставі статей 1216 та 1218 ЦК України.

Давши мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеному позивачем в позовній заяві, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд, з урахуванням відсутності заперечень з боку відповідача, дійшов висновку, що позивачі мають право успадкувати майнові права спадкодавця як спадкоємці за законом, оскільки вони прийняли спадщину після смерті ОСОБА_15 .

Враховуючи вище викладене та те, що пред`явлені позивачами докази на підтвердження своїх позовних вимог щодо встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно є належними та допустимими, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю.

Керуючись ст.ст.259, 263-265, 268, 273 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Встановити факт родинних відносин, а саме: що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Виноградів Берегівського району Закарпатської області, був рідним батьком:

- сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_10 , мешканця АДРЕСА_3 ; доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ,РНОКПП: НОМЕР_11 ,мешканки АДРЕСА_4 ;

- -доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_12 , мешканки АДРЕСА_5 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_10 , мешканцем АДРЕСА_3 , право власності на 1/3 частку житлового будинку з надвірними спорудами загальною корисною площею 237.2 кв.м., в тому числі житловою площею 77.9 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_5 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_11 , мешканкою АДРЕСА_4 , право власності на 1/3 частку житлового будинку з надвірними спорудами загальною корисною площею 237.2 кв.м., в тому числі житловою площею 77.9 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_5 .

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_12 , мешканкою АДРЕСА_5 , право власності на 1/3 частку житлового будинку з надвірними спорудами загальною корисною площею 237.2 кв.м., в тому числі житловою площею 77.9 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_5 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_10 , мешканцем АДРЕСА_3 , право власності на 1/3 частку приміщення швейного цеху та складу швейного цеху загальною корисною площею 208.4 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_5 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_11 , мешканкою АДРЕСА_4 , право власності на 1/3 частку приміщення швейного цеху та складу швейного цеху загальною корисною площею 208.4 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_5 .

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_12 , мешканкою АДРЕСА_5 , Виноградів, право власності на 1/3 частку приміщення швейного цеху та складу швейного цеху загальною корисною площею 208.4 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_5 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_10 , мешканцем АДРЕСА_3 , право власності на 1/3 частку земельної ділянки площею 1.1784 га з кадастровим номером: :07:011:0092, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Виноградівської міської ради та належала на праві власності спадкодавцю ОСОБА_5 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю від 29.06.1999року серії ІІІ-ЗК 031679, виданого на підставі рішення виконавчої влади Виноградівської РДА 12.03.1999 №113.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_11 , мешканкою АДРЕСА_4 , право власності на 1/3 частку земельної ділянки площею 1.1784 га з кадастровим номером: :07:011:0092, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Виноградівської міської ради та належала на праві власності спадкодавцю ОСОБА_5 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю від 29.06.1999року серії ІІІ-ЗК 031679, виданого на підставі рішення виконавчої влади Виноградівської РДА 12.03.1999 №113.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_12 , мешканкою АДРЕСА_5 , право власності на 1/3 частку земельної ділянки площею 1.1784 га з кадастровим номером: :07:011:0092, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Виноградівської міської ради та належала на праві власності спадкодавцю ОСОБА_5 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю від 29.06.1999року серії ІІІ-ЗК 031679, виданого на підставі рішення виконавчої влади Виноградівської РДА 12.03.1999 №113.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_10 , мешканцем АДРЕСА_3 , право власності на 1/3 частку земельної ділянки площею 0.0896 га з кадастровим номером: :07:010:0414, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Виноградівської міської ради та належала на праві власності спадкодавцю ОСОБА_5 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю від 29.06.1999року серії ІІІ-ЗК 031679, виданого на підставі рішення виконавчої влади Виноградівської РДА 12.03.1999 №113.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_11 , мешканкою АДРЕСА_4 , право власності на 1/3 частку земельної ділянки площею 0.0896 га з кадастровим номером: :07:010:0414, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Виноградівської міської ради та належала на праві власності спадкодавцю ОСОБА_5 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю від 29.06.1999року серії ІІІ-ЗК 031679, виданого на підставі рішення виконавчої влади Виноградівської РДА 12.03.1999 №113.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_12 , мешканкою АДРЕСА_5 , право власності на 1/3 частку земельної ділянки площею 0.0896 га з кадастровим номером::07:010:0414, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Виноградівської міської ради та належала на праві власності спадкодавцю ОСОБА_5 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю від 29.06.1999року серії ІІІ-ЗК 031679, виданого на підставі рішення виконавчої влади Виноградівської РДА 12.03.1999 №113.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_10 , мешканцем АДРЕСА_3 , право на завершення приватизації 1/3 частки земельної ділянки площею 0.30 га з кадастровим номером :00:008:0178 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по АДРЕСА_1 та на завершення приватизації 1/3 частки земельної ділянки площею 0.10 га для обслуговування житлового будинку та надвірних споруд по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_11 , мешканкою АДРЕСА_4 , право на завершення приватизації 1/3 частки земельної ділянки площею 0.30 га з кадастровим номером::00:008:0178 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по АДРЕСА_1 та на завершення приватизації 1/3 частки земельної ділянки площею 0.10 га для обслуговування житлового будинку та надвірних споруд по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_12 , мешканкою АДРЕСА_5 , Виноградів, право на завершення приватизації 1/3 частки земельної ділянки площею 0.30 га з кадастровим номером :00:008:0178 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по АДРЕСА_1 та на завершення приватизації 1/3 частки земельної ділянки площею 0.10 га для обслуговування житлового будинку та надвірних споруд по АДРЕСА_1

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийВ. В. Леньо