Єдиний унікальний номер судової справи 945/1694/20
Провадження № 22-ц/812/306/24
У Х В А Л А

01 лютого 2024 року місто Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі головуючого судді Самчишиної Н.В. та суддів Коломієць В.В., Серебрякової Т.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником адвокатом Бєловою Родікою Володимирівною на рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 22 березня 2021 року, ухвалене у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив:

Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 22 березня 2021 року задоволено частково вищевказаний позов.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк заборгованість за кредитним договором № б/н від 16 жовтня 2013 року в сумі 76062,13 грн, яка станом на 31 серпня 2020 року складається із заборгованості за тілом кредиту, а також судовий збір 1475,60 грн, а всього 77537 грн 73 коп.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 24 жовтня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 , діючи через свого представника адвоката Бєлову Р.В. 17 січня 2024 року надіслав безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду апеляційну скаргу разом із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 24 січня 2024 року апеляційна скарга відповідача залишена без руху та витребувано матеріали цивільної справи з метою перевірки доводів заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

30 січня 2024 року вказана цивільна справа надійшла на адресу апеляційного суду.

Провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 не може бути відкрито виходячи з наступного.

Заява про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду обґрунтована тим, що 22 березня 2021 року у справі було винесено заочне рішення суду. Копію рішення суду відповідач не отримував. Про його наявність дізнався 31 липня 2023 року після отримання копії рішення суду його представником. Після цього, 29 серпня 2023 року ним було подано заяву про перегляд заочного рішення для дотримання процедури оскарження рішення суду, яка ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 24 жовтня 2023 року залишена без задоволення. Копію цього судового рішення було отримано його представником адвокатом Бєловою Р.В. лише 02 січня 2024 року.

Посилаючись на викладене відповідач зазначав, що пропустив строк на апеляційне оскарження рішення суду з поважних причин та просив його поновити.

Згідно з ч.1 ст.352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч.1 ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 цього Кодексу.

Отже, вказаною нормою процесуального права чітко передбачено, що питання поважності пропуску строку на апеляційне оскарження досліджується у всіх наведених випадках, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Відповідно до частини 2 статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Аналіз вказаної правової норми дає підстави для висновку про те, що за відсутності виключних випадків сплив річного строку з дня складення повного тексту судового рішення є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження, тобто законодавець імперативно встановив процесуальні обмеження для оскарження судового рішення зі спливом річного строку.

В контексті наведеної статті під неповідомленням особи про розгляд справи розуміються випадки, коли учасник справи взагалі ніяким чином не повідомлявся судом і не знав про наявність справи у провадженні суду. Однак до таких випадків не може бути віднесено неповідомлення особи про окреме судове засідання у справі, навіть якщо в цьому засіданні було ухвалено рішення (за умови, що матеріалами справи безспірно підтверджується факт обізнаності особи про розгляд судом справи та її участь у ній).

Вказаний висновок викладено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 27 січня 2021 року у справі № 201/13990/15-ц.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 23 листопада 2020 року відкрито провадження у справі за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження на 20 січня 2021 року на 13.00 год. (а.с. 74). В зазначений день в судовому засіданні було оголошено перерву до 22 березня 2021 року (а.с. 77). Судову повістку-повідомлення було надіслано ОСОБА_1 за адресою реєстрації його місця проживання АДРЕСА_1 . Згідно зворотнього повідомлення поштове відправлення було отримано відповідачем 20 березня 2021 року (а.с. 88).

22 березня 2021 року ОСОБА_1 було подано до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Крім того в заяві було зазначено про визнання позову (а.с. 80).

З огляду на зазначене ОСОБА_1 не може вважатись таким, що не повідомлений про розгляд справи у суді першої інстанції.

Оскаржуване судове рішення ухвалено Миколаївським районним судом Миколаївської області 22 березня 2021 року. Повний текст судового рішення складено того ж дня. Зі змісту судового рішення вбачається, що воно не є заочним рішенням. Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень вказане рішення суду було оприлюднене в реєстрі 26 березня 2021 року.

Апеляційна скарга подана 17 січня 2024 року, тобто поза межами річного строку.

Беручи до уваги обізнаність відповідача про розгляд справи судом першої інстанції, подачу заяви про розгляд справи у його відсутність та визнання позову, то для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення є лише одна підстава виникнення обставин непереборної сили, проте відповідачем у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження про таке зазначено не було, тому виключні випадки, передбачені частиною другою статті 358 ЦПК України, для відкриття апеляційного провадження у разі спливу одного року після складення повного тексту рішення суду також відсутні.

Враховуючи імперативний характер положень частини другої статті 358 ЦПК України та те, що річний строк, визначений вказаною процесуальною нормою, є присічним і поновленню не підлягає, то суд позбавлений у цьому випадку можливості оцінювати поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Отже, вирішувати доводи заяви про поновлення строку щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження немає законних підстав, так як ці доводи перевіряються після дотримання тридцятиденного строку на оскарження, а не річного.

Згідно з частиною першою статті статтею 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановленні державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Нешев проти Болгарії" від 28 жовтня 2004 року).

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Дія 97" проти України від 21 жовтня 2010 року).

Аналогічний висновок про застосування норми права у подібних відносинах міститься в постанові Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 лютого 2019 року в справі № 361/161/13-ц (провадження № 61-37352сво18).

За таких обставин, враховуючи, що апеляційна скарга подана після спливу одного року, колегія суддів вважає, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною ОСОБА_1 , яка подана його представником адвокатом Бєловою Р.В. на рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 22 березня 2021 року необхідно відмовити.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі.

Керуючись ст.358 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану його представником адвокатом Бєловою Родікою Володимирівною на рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 22 березня 2021 року, ухвалене у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Повернути фактичному платнику ОСОБА_1 з Державного бюджету України сплачений на розрахунковий рахунок Миколаївського апеляційного суду UA0014478 судовий збір в розмірі 2213 грн 40 коп. за квитанцією про сплату № 0.0.5.2 від 17 січня 2024 року.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення і з цього часу протягом тридцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий Н.В. Самчишина

Судді В.В. Коломієць

Т.В. Серебрякова