МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа №521/2471/24
Пр. №2/521/2969/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Сегеда О.М., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики,

встановила:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики.

Разом із позовом позивач надав до суду клопотання, згідно якого просив суд звільнити його від сплати судового збору, оскільки він не працює, отримує лише пенсію в розмірі 44100,68 грн. в рік, не має свого житла. Крім того, зазначив, що розмір судового збору перевищує 5% розміру його річного доходу, на підтвердження чого надав довідку про доходи.

Дослідивши матеріали позовної заяви та поданого клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Встановлено, що предметом спору у даній справі є стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованості по сплаті відсотків за договором позики від 20 червня 2014 року у розмірі 5760 дол. США.

Так, при зверненні до суду позивач зазначив ціну позову у розмірі 240882.00 грн., тобто судовий збір за вимогу майнового характеру становить 2408,82 грн.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач є пенсіонером за віком та за період з січня 2023 року по грудень 2023 року отримав пенсію в розмірі 44100,68 грн., що підтверджується довідкою про доходи №322214.

При цьому згідно позовної заяви, вбачається, що ним передано відповідачу ОСОБА_5 за договору позики від 12 травня 2020 року під 120% річних 7000,00 грн.

Таким чином, суд вбачає додатковий дохід позивача, тому відсутні підстави для застосування положень ст. 8 зазначеного Закону про звільнення від сплати судового збору.

У ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

За положеннями ст. 8 Закону України «Про судовий збір» відстрочення, розстрочення, зменшення розміру оплати судового збору або звільнення від його сплати є правом, а не обов`язком суду, а предметом даного позову не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд зауважує, що позивачем не подано клопотань про відстрочку або розстрочку сплати судового збору.

Слід зазначити, що в рішенні у справі «Креуз проти Польщі» Європейський Суд з прав людини зазначив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатись обмеженням доступу до суду.

Зважаючи на викладене, суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 133, 136, 258, 261 ЦПК України, суддя

ухвалила:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.М. Сегеда