РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Лутая А.М.,

при секретарі судового засідання Жолоб К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів, третя особа державний виконавець Іваничівського відділу державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Микитюка Миколи Миколайовича,

ВСТАНОВИВ

10.08.2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів, який обгрунтовує тим, що згідно судового наказу Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 10.02.2022 з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.01.2022 та до повноліття дочки. З 03.05.2022 здійснюється примусове виконання судового наказу, стягнення аліментів відбувається через Іваничівський відділ державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області у виконавчому провадженні №68918683. Відповідачем за час примусового виконання судового наказу жодного разу не сплачено аліменти, заборгованість становить 53 505,00 грн.

Вважає, що з часу виникнення заборгованості зі сплати аліментів у відповідача не було жодних перешкод для своєчасної сплати аліментів та погашення боргу. Вказана заборгованість по аліментам виникла з вини відповідача, так як він достовірно знаючи про наявність рішення суду про стягнення з нього аліментів, про розмір аліментів, що підлягає сплаті, про період стягнення з нього аліментів, не виконує покладений на нього обов`язок по сплаті аліментів, не працює та не намагається працевлаштуватися, що й стало підставою звернення до суду.

Враховуючи викладене позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь неустойку за несвоєчасну сплату аліментів, за період з 11.01.2022 по 04.08.2023 у сумі 53505,00 грн.

Ухвалою суду від 14.09.2023 року на підставі вказаної позовної заяви відкрито провадження у справі та призначено її розгляд по суті за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, просили розглядати справу за їх відсутності, не заперечували проти винесення по справі заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з`явився за невідомими суду причинами, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, відзив на позовну заяву не надавав.

Третя особа в судове засідання також не з`явилася за невідомими суду причинами, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Пояснення щодо позову не надала.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

На підставі ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, без участі сторін, так як про дату, час і місце розгляду справи їх було повідомлено належним чином.

Суд, згідно до ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень з боку позивача та її представника, вважає за можливе розглянути справу та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Враховуючи те, що учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося.

Суд, оцінивши наявні у справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що згідно судового наказу Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 10.02.2022 з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.01.2022 та до повноліття дочки.

03 травня 2022 року головним державним виконавцем Іваничівського ВДВС ЗМУМЮ Микитюком М.М. відкрите виконавче провадження № 68918683 з примусового виконання вказаного судового наказу.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментам, наданого державним виконавцем Іваничівського відділу державної виконавчої служби у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Микитюком М.М. встановлено, що станом на 19.07.2023 за ОСОБА_2 числиться заборгованість по аліментам у загальному розмірі 53 505,00 грн.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч.4 ст. 155 Сімейного кодексу України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.2 постанови №3 від 15.05.2006р «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Суд вважає, що вказана заборгованість по аліментам виникла з вини відповідача, оскільки, будучи обізнаним про свій обов`язок сплачувати аліменти на утримання дитини, відповідач аліменти жодного разу не сплатив.

Доказів про те, що вказана заборгованість по аліментах виникла з незалежних від нього причин, відповідач суду не надав, а тому суд дійшов висновку про необхідність стягнення з нього неустойки.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) зроблено висновок, що «правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Наданий позивачем розрахунок пені за несвоєчасну сплату аліментів, розмір якої станом на 04.08.2023 складає 156 769,68 грн, суд визнає вірним, оскільки зроблений відповідно до вказаної формули.

Враховуючи, що пеня за несплачені своєчасно аліменти значно перевищує розмір заборгованості по аліментам, суд, у відповідності до вимог ч.1 ст.196 СК України, вважає необхідним стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача пеню у розмірі, що дорівнює розміру заборгованості по аліментам, тобто 53505,00 грн.

Підстав для зменшення розміру неустойки суд не вбачає.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. (ч.6 ст.141 ЦПК України)

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, то судовий збір підлягає стягнення на користь держави з ОСОБА_2 у сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп.

Крім того суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею та документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4294,40 грн.

Керуючись ст.ст.180, 195, 196 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 4, 10, 12, 76, 141, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , неустойку за прострочення сплати аліментів у сумі 53 505 (п`ятдесят три тисячі п`ятсот п`ять) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4294 (чотири тисячі двісті дев`яносто чотири) грн 40 коп витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку для подання заяви про перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 30.01.2024.

Головуючий: А.М. Лутай