Справа № 691/1505/23
Провадження № 2/691/126/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

19 січня 2024 року м. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області в складі судді Синиці Л.П., за участю секретаря судового засідання Харук Л.Ю., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городище Черкаської області, позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авансар", треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Плесюк Олексій Степанович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ "Авансар", треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Плесюк Олексій Степанович, про визнання виконавчого напису, таким, що не підлягає виконанню.

На обґрунтування позовної заяви позивач ОСОБА_1 вказав, що 21.08.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Плесюк Олексієм Степановичем відкрто виконавче провадження № 69696320 на підставі виконавчого напису від 01.06.2021 № 76686, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, де його визначено боржником. Сума, що підлягає стягненню за виконавчим написом 45 399,74 грн.. Стягувачем за виконавчим написом від 01.06.2021 № 76686 та за постановою від 21.08.2022 № 69696320 є Товариство з обмеженою відповідальністю "Авансар". Позивач не погоджується та вважає, що виконавчий напис від 01.06.2021 року № 76686 вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем із грубим порушенням норм Закону України "Про нотаріат", Наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" від 22.02.2012 № 296/5 та Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" від 29.06.1999 № 1172, у зв`язку з чим є всі підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню. При вчиненні виконавчого напису від 01.06.2021 № 76686 ТОВ "Авансар" та приватним нотаріусом не було дотримано жодної з основних умов, які має виконувати нотаріус при вчиненні виконавчого напису, та цим було грубо порушено норми чинного законодавства України. Жодним документом ні відповідачем, ті третьою особою не доведено наявність правовідносин між позивачем та відповідачем. ТОВ "ФК "Авансар" є новим кредитором або фактором після відступлення прав вимоги за певним кредитиним правочином, укладеним іх третьою стороною. Згідно із відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 07.11.2021 ТОВ "ФК "Авансар" змінило назву на ТОВ "Авансар", також видами діяльності стали 82.91 Діяльність агенств зі стягнення платежів і бюро кредитиних історій (основний). Відповідно до "Комплексної інформаційної системи Національного банку України" відповідача було виключено з реєстру фінансовий компаній, та були анульовані відповідні ліцензії. Відповідно до виконавчого напису від 01.06.2021 року № 76686 між позивачем ОСОБА_1 та ПАТ "Банк Михайлівський" (код ЄРДПОУ: 38619024) 10.05.2016 було укладено кредитний договір № 200172677. Згідно із договором факторингу від 19.05.2016 № 1905, новим кредитором стало ТОВ "Плеяда" (код ЄРДПОУ: 40210636). Відповідно до договору факторингу від 20.05.2016 № 1 наступним новим кредитором стало ТОВ "ФК "Фагор" (код ЄРДПОУ: 40202955). В свою чергу, за договором факторингу від 27.05.2020 № 27/05/2020-4 ТОВ "ФК "Фагор" відступило права вимоги на користь нового кредитора ТОВ "Фінансова компанія "Авансар". Однак, ніяких правочинів, в тому числі кредитних, позивач ніколи не укладав із ПАТ "Банк Михайлівський". Також позивача не було письмово повідомлено про можливе відступлення прав вимоги в порядку ч. 2 ст. 516, ч. 2 ст. 1082 ЦК УКраїни на користь ТОВ "ФК "Плеяда", ТОВ "ФК "Фагор" та ТОВ "ФК "Авансар". Більше того, не отримано доказів по відступленню прав вимоги. За твердженнями ТОВ "Авансар" кредитний договір № 200172677 між ОСОБА_1 та ПАТ "Банк Михайлівський" було укладено 10.05.2016 року. Тобто, на дату вчинення виконавчого напису пройшло більше 5 років з дати укладення кредитного правочину. Кредитний договір лише підтверджує наміри кожної з сторін про його виконання, та не є доказом по заборгованості позичальника або ж права вимоги до нього. Однак у матеріалах виконавчого провадження № 69696320 немає відомостей про строк дії такого кредитного договору та вірогідний сплив позовної давності за зобов`язаннями. Єдиними письмовими доказами, що можуть доводи отримання грошових коштів та наявність заборгованості, є оригінали первнних фінансово - господарських документів. Вважає, що відповідачем ТОВ "Авансар" та третьою особою приватним нотаріусом Остапенко Є.М. не дотримано вимог щодо обов`язкового переліку документів (доказів) та безспірності, що встановлені ст. ст. 87 - 88 Закону України "Про нотаріат" та Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затверджених Постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172. У зв`язку з цим, просив суд визнати виконавчий напис від 01.06.2021 № 76686 вчинений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Остапенком Є.М., сума, що підлягає стягненню за виконавчим написом становить 45 399,74 грн., стягувачем є Товариство з обмеженою відповідальністю "Авансар", таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою судді від 24 листопада 2023 року відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання в даній справі на 19 січня 2024 року.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового розгляду даної справи повідомлені належно, враховуючи приписи ст. 128 ЦПК України, що підтверджено матеріалами цивільної справи.

Позивач ОСОБА_1 з позовом до суду подав заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та за наявності умов, визначених ст. 280 ЦПК України, ухвалити заочне рішення у справі, судові витрати позивача покласти на відповідача.

Представник відповідача ТОВ "Фінансова компанія "Авансар" в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, підтверджено рекомендованою кореспонденцією № 561, причини неявки не повідомив, будь - яких заяв, клопотань, не надав. Правом подачі відзиву не скористався.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., та приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Плесюк О.С. не з`явилися, повідомлені належним чином. Заяв (клопотань) на час розгляду справи в суді не надходило. Правом на надання пояснення щодо позову не скористалися.

За таких обставин, підстав для відкладення судового розгляду даної справи не встановлено. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без їх участі, суд вважає за можливе розглянути справу, з урахуванням думки позивача, на підставі наявних доказів, відповідно до вимог статті 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за відсутності всіх учасників справи, не здійснюється, що узгоджується з положеннями частини 2 статті 247 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Цивільного кодексу України, Закону України "Про нотаріат" та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 1 Закону України від 02.09.1993 № 3425-XII "Про нотаріат" нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина 1 статті 39 ЗУ "Про нотаріат") .

Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 рокку № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 ЗУ "Про нотаріат").

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України "Про нотаріат" та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі Україні "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Із моменту прийняття цієї постанови і до 10.12.2014 була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно та на підставі документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання (пункт 1 Переліку).

10.12.2014 набула чинності постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних відносин", яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями (пункт 2 Переліку).

Проте постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 визнано незаконним та нечинним зазначений вище розділ "Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних відносин", а відтак Перелік повернувся до попередньої редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально не посвідченому кредитному договорі, зазначена постанова набула законної сили, при цьому в мотивувальній частині постанови апеляційної інстанції зазначено: "Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку із укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальникам, вважає за необхідне визнати не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття".

З аналізу вказаних норм законодавства вбачається, що для одержання виконавчого напису нотаріусу подаються оригінал нотаріальної посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного.

Боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи у частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити і зазначити у рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 06.05.2020 по справі № 320/7932/16-ц.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюк Олексія Степановича перебуває виконавче провадження № 69696320 від 21.08.2022 року, на підставі виконавчого напису № 76686 виданий 01.06.2021, документ видав приватний нотаріус КМНО Остапенко Є.М., про стягнення з ОСОБА_1 (позивач) на користь ТОВ "АВАНСАР" боргу у розмірі 45 399,74 грн..

Як вбачається з інформації, зазначеної у виконавчому написі нотаріуса № 76686 від 01 червня 2021 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., пропонується стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "АВАНСАР", код ЄРДПОУ: 40199031, місце знаходження м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, 5-Б, оф. 501/5, реквізити IBAN № НОМЕР_1 відкритий в АТ "ОТП Банк", МФО 300528, якому Товарство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФАГОР", код ЄРДПОУ 40202955 відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 27/05/2020-4 від 27.05.2020 року, якому в свою чергу Товарство з обмеженою відповідальністю "ФК Плеяда", код ЄРДПОУ 40210636 відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 1 від 20.05.2016 року, якому в свою чергу Публічне акціонерне товариство "Банк Михайлівський" код ЄРДПОУ 38619024 на підставі договору факторингу № 1905 від 19.05.2016 року, відступлено право вимоги за Кредитним договором № 200172677 від 10.05.2016 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Банк Михайлівський" та ОСОБА_1 (позивач). Розмір заборгованості за період з 10.05.2016 по 28.05.2021 року складає 45 399,74 грн., в тому числі: заборгованість за тілом кредиту 11 891,71 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 31 758,03грн.; заборгованість за нарахованою пенею 900,00 грн..

В оспорюваному виконавчому написі приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. посилається на ст. 87 Закону України "Про нотаріат" та пункт 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172.

Однак, заявляючи про дійсність і безспірність своїх вимог до позивача ОСОБА_1 в сумі 45 399,74 грн., відповідач ТОВ "Авансар" не надав суду жодних доказів на їх підтвердження, зокрема, копії кредитного договору № 200172677 від 10.05.2016 року, що укладений між Публічним акціонерним товариством "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ" та ОСОБА_1 (позивач) та інших документів, що були підставою для вчинення оскаржуваного виконавчого напису. Крім того, витребувана судом інформація, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., щодо надання матеріалів на підставі яких вчинено виконавчий напис № 76686 виданий 01.06.2021, залишилася без виконання.

За відсутності таких документів суд позбавлений можливості перевірити належність їх оформлення, зокрема, в частині нотаріального посвідчення договору, перевірити дійсність та безспірність заборгованості, встановити момент виникнення права вимоги та правильність нарахування заборгованості.

Стаття 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Відповідач ТОВ "Фінансова компанія "Авансар" своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався.

Суд звертає увагу, що відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України.

Належними доказами в розумінні статті 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно з принципом диспозитивності, встановленим статтею 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Законом України "Про нотаріат" та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, передбачено, що стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Крім того, згідно з позицією Верховного Суду, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що приватний нотаріус не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої пунктом 2.3. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та не надав достатніх та належних доказів відповідно до п. 2 передбаченого Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, у зв`язку з чим, оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, а тому суд вважає за необхідне, визнати даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. На увагу заслуговує й те, що суд позбавлений можливості встановити момент виникнення права вимоги та правильність нарахування заборгованості.

При прийнятті рішення, суд бере до уваги, що ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 24 листопада 2023 року вжито заходи забезпечення майбутнього позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим провадженням № 69696320 від 21.08.2022 року відкритим на підставі виконавчого напису № 76686 виданого 01.06.2021 приватним нотаріусом КМНО Остапенко Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "АВАНСАР" боргу у розмірі 45 399,74 грн..

Відповідно до частини 7 статті 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Таким чином, заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 24.11.2023 року, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили, після чого вважаються скасованими.

Згідно статті 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в сумі 1703,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 34, 87, 88 Закону України "Про нотаріат", Порядком вчинення виконавчих діх нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" від 29.06.1999 № 1172, ст. ст. 10, 12, 13, 19, 80, 81, 141, 263 - 265, 268, 273, 274, 277, 279, 280 - 284, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем № 766866 від 01.06.2021 року щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "АВАНСАР" заборгованості в сумі 45399,74 грн..

Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 24.11.2023 року, шляхом зупинення стягнення за виконавчим провадженням № 69696320 від 21.08.2022 року відкритим на підставі виконавчого напису № 76686 виданого 01.06.2021 приватним нотаріусом КМНО Остапенко Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "АВАНСАР" боргу у розмірі 45 399,74 грн., продовжують діяти протягом девяноста днів з дня набрання даним рішенням законної сили, після чого вважаються скасованими.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "Авансар", , адреса: вул. Січових Стрільців, 21/27, оф. 405 м. Київ, 04053, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , судові витрати в розмірі 1703,60 грн. (одна тисяча сімсот три гривні шістдесят копійок) сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л. П. Синиця