Провадженн № 2/127/4241/23
УХВАЛА

25 січня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Іщук Т. П.,

за участі секретаря судового засідання Коваленко Д. І.,

розглянувши у підготовчому засіданні заяви позивача в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи,яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 , про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького міського суду Вінницької області є вказана справа. Позивач, звертаючись до суду, просила визнати житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 та належить відповідачу на підставі договору дарування від15 вересня 2008 року, спільною сумісною власністю подружжя та визнати за нею права власності на вказаний будинок та земельну ділянку, кадастровий номер :02:074:0074, розташовану за цією ж адресою.

24 листопада 2023 року через систему «Електронний суд» до суду надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач, крім згаданих вимог, просить також зняти арешт з житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_1 , та земельної ділянки за цією ж адресою, накладений в ході виконавчого провадження, вказуючи, що майно, яке вона обґрунтовано вважає своєю власністю перебуває на реалізації та може бути реалізовано без її згоди та участі. А також подала заяви про залучення приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Собчука Валентина Васильовича як співвідповідача та Вінницьку філію Державного підприємства «Сетам» як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів.

Суд, дослідивши подані заяви, дійшов такого висновку.

Процесуальні права та обов`язки сторін визначені ст. 49 ЦПК України, тож відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Верховний Суд у постанові від 09 липня 2020 року в справі № 922/404/19 зазначив, що позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема у статті 16 Цивільного кодексу України, а відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин. Необхідність у зміні предмету позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів. Зміна предмету позову можлива, зокрема у такі способи:1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру.

Як слідує з позовної заяви позивач, звертаючись до суду, просила поділити нерухоме майно, вказуючи, що це майно є спільною власністю подружжя.

Наразі, звертаючись до суду з заявою іменованою як збільшення розміру позовних вимог, позивач доповнює позовні вимоги новими вимогами зняттям арешту з вказаного майна, яке є спірним між сторонами.

Доповнення позовних вимог новими вимогами немайнового характеру відбувається шляхом зміни предмету позову, а не через збільшення розміру позовних вимог.

Тобто, доповнивши позовні вимоги двома вимогами немайнового характеру, позивач змінила предмет позову.

Зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого, на відміну від первісно обраного способу захисту порушеного права, однак в межах спірних правовідносин.

Здійснивши оцінку змісту заяви позивача в сукупності зі змістом раніше поданого нею позову, суд дійшов висновку, що позивач заявляє додаткові вимоги (зняття арешту з майна), які перебувають поза межами спірних правовідносин у справі (поділу спільного майна подружжя), та наводить додаткові обставини щодо накладення арешту на майно та його ймовірного продажу, тобто змінює і підстави позову.

Заяву позивача про зміну предмета або підстав позову можна вважати новим позовом у разі, якщо в ній зазначена самостійна матеріально-правова вимога (або вимоги) та одночасно на її обґрунтування наведені інші обставини (фактичні підстави), які не були визначені позивачем первісною підставою позову та які у своїй сукупності дають особі право на звернення до суду з позовними вимогами.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 22 липня 2021 року в справі № 910/18389/20 та від 10 листопада 2021 року в справі № 916/1988/20.

Враховуючи вищевказане, суд вважає, що заява позивача іменована як збільшення позовних вимог не відповідає вимогам ст.49 ЦПК України, оскільки це не є збільшенням позовних вимог, позивач доповненими вимогами змінює не тільки предмет, але й підстави позову, а тому її слід розглядати як новий позов з новими позовними вимогами, які позивач має права реалізувати у відповідності з ЦПК України, а тому в її прийняті слід відмовити.

Крім того, суд не вбачає підстав для залучення як співвідповідача в справі приватного виконавця Собчука В.В.

Відповідно до ч.1 ст.51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Разом з тим, суд враховує, що предметом спору є поділ спільного майна подружжя. Приватний виконавець не є учасником правовідносин, які виникли між сторонами, суд відмовив в прийняті заяви про збільшення позовних вимог позивача, а тому відсутні підстави для залучення приватного виконавця як співвідповідача в справі про поділ майна подружжя.

Щодо залучення Вінницької філії ДП «Сетам», як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.53 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Тобто підставою участі третіх осіб у справі є їх юридична заінтересованість, яка ґрунтується на матеріально-правових відносинах з однією із сторін даної цивільної справи.

Матеріальною підставою залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, є обґрунтоване припущення, що судове рішення може вплинути на права і обов`язки осіб, які не є стороною у справі. Судове рішення може вплинути на права або обов`язки третьої особи, якщо між цією третьою особою і стороною, на боці якої вона бере участь у справі, існують певні правовідносини (права і обов`язки), які за наслідками вирішення справи можуть змінитися або припинитися, або якщо на підставі рішення суду між стороною і третьою особою виникнуть нові правовідносини (права і обов`язки).

Разом з тим, як вказувалося предметом спору є поділ спільного майна подружжя та у разі прийняття судового рішення в цій справі Вінницька філія ДП «Сетам» не буде наділена новими правами чи покладено нові обов`язки щодо однієї із сторін, або змінені наявні права та/або обов`язки, або позбавлена певних прав та/або обов`язків у майбутньому, а тому суд не вбачає підстав для залучення цієї особи до участі в справі, а тому в задоволенні клопотання позивача про залучення до участі у справі Вінницької філії ДП «Сетам» як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача слід відмовити.

Керуючись ст.49, 51, 53, 261, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити позивачу ОСОБА_1 в прийнятті заяви про збільшення розміру позовних вимог.

Відмовити в залученні як співвідповідача - приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Собчука Валентина Васильовича.

Відмовити в залученні як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Вінницької філії Державного підприємства «Сетам».

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Повний текст ухвали складений 26.01.2024.

Суддя: