Справа № 147/1449/23
Провадження № 2/147/39/24
24 січня 2024 року смт Тростянець
Тростянецький районний суд Вінницької області у складі:
головуючого судді Натальчук О.А.,
із секретарем Свистун А.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні Тростянецького районного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,
ОСОБА_1 звернулася до Тростянецького районного суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, а саме на земельну ділянку, яка залишилася після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позовна заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Тростянець померла її мати ОСОБА_3 . Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 4,0573 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Тростянецької селищної ради Гайсинського (колишнього Тростянецького) району Вінницької області. Спадкоємцем до майна померлої матері по заповіту від 25.02.2000 являється позивач по справі. На даний час заповіт ніким не змінено та не скасовано. ОСОБА_1 своєчасно прийняла спадщину, тому що подала приватному нотаріусу заяву про прийняття спадщини, в межах строків, передбачених ст.1268 ЦК України. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.
ОСОБА_1 просила визнати за нею право власності на земельну ділянку, розташовану на території Тростянецької селищної ради Гайсинського району Вінницької області, що належала ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі Державного акту серії ЯЕ №686775, виданого 29.02.2008.
Ухвалою суду від 06.11.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 06.11.2023 дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Витребувано від приватного нотаріуса Гайсинського районного нотаріального округу Вірської А.І. належним чином засвідчену копію спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та на день смерті мешкала в смт Тростянець Гайсинського району Вінницької області.
На виконання вимог ухвали суду від 06.11.2023 приватний нотаріус Вірська А.І. подала до суду копію спадкової справи №25/2023 після смерті ОСОБА_3 .
Ухвалою суду від 18.12.2023 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач в судове засідання не з`явилася, представник позивача подала до суду заяву в якій просила розглянути справу без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечила.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, будь-яких клопотань не заявляла, відзив на позов не подала.
З врахуванням вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов наступного висновку.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.
Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1ст.13 ЦПК України).
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт Тростянець Тростянецького району Вінницької області. Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , її батьками зазначено: батько ОСОБА_5 , мати ОСОБА_3 (а.с.12)
Після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 змінила прізвище на ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с.13).
Також встановлено, що 25.02.2000 приватний нотаріус Тростянецького районного нотаріального округу Вихватнюк Л.А. посвідчила заповіт, який зареєстровано в реєстрі за №550, згідно якого ОСОБА_3 , що проживає в АДРЕСА_1 , на випадок її смерті зробила заповітне розпорядження: належне їй право на земельну частку (пай), у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Україна», розміром 3,78 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, підтверджене сертифікатом серії ВН №0505139 заповіла ОСОБА_1 (а.с.6).
Відповідно до копії свідоцтва про смерть (повторно) серії НОМЕР_3 , ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 83 років, про що 24.01.2023 складено відповідний актовий запис №34 (а.с. 5).
Листом головного спеціаліста Відділу №3 Управління у Гайсинському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 12.09.2023, повідомлено, що ОСОБА_3 отримала сертифікат на земельну частку (пай) на території Тростянецької селищної ради серія ВН №0505139 від 23.10.1997, про що свідчить підпис в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку(пай) по Тростянецькій селищній раді, та була включена до списку-додатку, що додавався до державного акту на право колективної власності на землю колишнього КСП «Україна» смт Тростянець. Додатково звернуто увагу, що ОСОБА_3 отримала державний акт на право власності на земельну ділянку ЯЕ №686775 від 29.02.2008 року, про що свідчить підпис в Книзі реєстрації державних актів на право власності (а.с.10).
Державний акт на право власності на землю серії ЯЕ №686775 від 29.02.2008, виданий на ім`я ОСОБА_3 втрачено, про що опубліковано оголошення в газеті «Тростянецькі вісті» від 01.09.2023 №35 (а.с.27,28).
Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно із ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Статтею 1297 ЦК України встановлено, що (спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Так, з метою реалізації своїх спадкових прав, позивач звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.
Згідно копії спадкової справи №25/2023 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після її смерті зверталися ОСОБА_1 . Заява надійшла 16.06.2023 за №3135. Тобто позивач звернулася до нотаріальної контори у визначений законом строк (а.с.47).
Також, із спадкової справи вбачається, що із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері зверталася відповідачка ОСОБА_2 , заява надійшла 13.03.2023 за №61 (а.с.38).
Заповіт від 24.05.1994 було посвідчено державним нотаріусом Пірникозою О.А., яким ОСОБА_3 заповіла все своє майно, в тому числі житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 (а.с.39).
Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.
Разом з тим, у постанові приватного нотаріуса Вірської А.І. про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 12.10.2023 №65/02-31 вказано, що так як документ, що посвідчує право власності спадкодавця на земельну ділянку у ОСОБА_1 відсутній, то свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно видане бути не може (а.с.9).
Пунктом 3.5 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4- 13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вказано, що «Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених у пунктах 10,11 ППВСУ від 30 травня 2008 року №7 про те, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування із збереженням її цільового призначення.
Згідно з ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.
Враховуючи те, що позивач не має іншої можливості захистити своє право на спадщину, суд вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК України, його цивільне право підлягає захисту шляхом визнання за нею права.
З огляду на викладене суд дійшов висновку, що оскільки ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і спадкоємцем до її майна за заповітом від 25.02.2000 є ОСОБА_1 , яка своєчасно прийняла спадщину, оскільки у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №686775 у позивача відсутній, а тому позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 268, 272 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, - задовольнити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Роз`яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , громадянка України, місце реєстрації: АДРЕСА_3 .
Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_5 , громадянка України, місце реєстрації: АДРЕСА_4 .
Повний текст рішення складено 24.01.2024.
Суддя О.А. Натальчук