Справа № 2-2337/11
Провадження № 6/487/2/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Сухаревич З.М., за участю секретаря судового засідання Удовиченко Д.Д., представника заявника Лисенко В.С., представника АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління (в режимі відеоконференції) Поплавської О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: стягувач - Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Булахевіч Степан Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Баришніков Артем Дмитрович, про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

13 липня 2021 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа № 2-2337/11, виданого Заводським районним судом м. Миколаєва від 22.12.2018 року в частинні стягнення із ОСОБА_3 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості за кредитним договором №1805-н від 02.08.2007 р. в розмірі 2 196 050,22 грн., в тому числі заборгованості по кредиту 807 000 грн., заборгованості по процентам 1 023 493,74 грн., інфляційних витрат від прострочених сум заборгованості за кредитом 233 554,42 грн., інфляційних витрат за несвоєчасну сплату процентів 78 762,79 грн., 3% річних 53239,27 грн. таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення суми в розмірі 445 000,00 грн.

Також заявник просить зупинити виконання за виконавчим листом виданим 22.12.2018 Заводським районним судом м. Миколаєва по справі № 2-2337/11 до набрання судовим рішення за наслідками розгляду заяви, законної сили.

Заява мотивована тим, що рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 19.05.2016 по справі «2-2337/11 провадження № 22-ц/784/492/16 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний Ощадний банк України» заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії № 1805-н від 02 серпня 2007 року в розмірі 2 196 050,22 грн.; в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 за договором відновлювальної кредитної лінії №1805-н укладеним 02.08.2011 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі Філії-Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_4 , в розмірі 3 186 917,42 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 .

Виконання рішення здійснюється одночасно приватним виконавцем Булахевічем С.В. в частині стягнення заборгованості (ВП №60423345); приватним виконавцем Баришніковим А.Д. в частині звернення стягнення на іпотечне майно (ВП № 61203408 закінчено у зв`язку з повним виконанням). 22.10.2020 у ВП № 61203408 було здійснено реалізацію однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала ОСОБА_2 , за ціною 455 000,00 грн. Тобто рішення суду, за яким здійснено стягнення заборгованості в розмірі 2 196 050,22 грн виконано частково на суму 455 000,00 грн шляхом звернення стягнення на іпотечне майно. Таким чином наявні підстави для визнання виконавчого листа щодо стягнення заборгованості таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення суми в розмірі 445 000,00 грн.

15 липня 2021 року зазначену заяву прийнято до розгляду, зупинено виконання за виконавчим листом від 22.12.2018 по справі №2-2337/11 провадження 2/487/156/2015 в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний Ощадний банк України» заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії № 1805-н від 02 серпня 2007 року в розмірі 2 196 050,22 грн.

23 липня 2021 року надійшло заперечення представника АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк», відповідно до якого представник заперечує проти задоволення заяви, посилаючись на те, що в рахунок часткового виконання рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 19 травня 2016 року по справі 2-2337/11 надійшли кошти внаслідок реалізації іпотечного майна у розмірі 390 000,00 грн, а не в сумі 455 000,00 грн, як зазначає боржник. В межах виконавчого провадження № 60423345 відбулися електронні торги, на яких реалізовано майно боржника ОСОБА_3 - кв. АДРЕСА_3 ; кв. АДРЕСА_4 . Тому вважає посилання на те, що у разі невжиття заходів щодо зупинення виконання за виконавчим листом боржник буде безпідставно позбавлений свого майна не відповідає дійсності.

В судовому засіданні представник заявника адвокат Лисенко В.С. підтримала заяву, уточнивши, що просить визнати виконавчий лист про стягнення заборгованості таким, що не підлягає виконанню в частині суми 390 000,00 грн., оскільки саме ця сума була перерахована стягувачу в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 1805-н після звернення стягнення на іпотечне майно в іншому виконавчому провадженні. Щодо іншого реалізованого майна у виконавчому провадженні № 60423345, представник зазначила що в провадженні суду перебуває позовна заява щодо оскарження реалізації цього майна та скарга щодо скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_5 .

Представник стягувача в судовому засіданні підтримала заперечення з підстав, викладених у ньому, доповнивши тим, що в 2021 році було реалізовано ще три об`єкти нерухомості у цьому виконавчому провадженні, тому сума погашення буде іншою. Заявник не звертався до Банку із запитом щодо залишку заборгованості. Вважає доцільним відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 за її безпідставністю. Кожного разу у зв`язку з погашенням заборгованості у виконавчому провадженні сума заборгованості зменшується, тому не передбачено визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Дослідивши матеріали заяви, матеріали справи, суд дійшов такого:

Встановлено, що рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 25.12.2015, яке змінено рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 19.05.2016 по справі №2-2337/11 провадження № 22-ц/784/492/16 стягнуто з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії № 1805-н від 02 серпня 2007 року в розмірі 2 196 050,22 грн., в тому числі заборгованість по кредиту 807 000 грн., заборгованість по процентам 1023493,74 грн., інфляційні витрати від прострочених сум заборгованості за кредитом 233554,42 грн., інфляційні витрати за несвоєчасну сплату процентів 78762,79 грн., 3% річних 53239,27 грн.

Також в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 за договором відновлювальної кредитної лінії №1805-н укладеним 02.08.2011 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі Філії-Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_4 , в розмірі 3 186 917,42 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 .

22.12.2018 за вказаним рішенням видано виконавчий листи.

25.10.2019 р. приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Булахевічем Степаном Вікторовичем відкрито ВП № 60423345 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний Ощадний банк України» заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії № 1805-н від 02 серпня 2007 року в розмірі 2 196 050,22 грн, в тому числі заборгованість по кредиту 807 000 грн., заборгованість по процентам 1023493,74 грн., інфляційні витрати від прострочених сум заборгованості за кредитом 233554,42 грн., інфляційні витрати за несвоєчасну сплату процентів 78762,79 грн., 3% річних 53239,27 грн.

Приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Баришніковим Артемом Дмитровичем здійснювалось примусове виконання у виконавчому провадженні № 61203408 виконавчого листа № 2-2337/11 виданого 26.02.2019 року Заводським районним судом м. Миколаєва про звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 за договором відновлювальної кредитної лінії №1805-н укладеним 02.08.2011 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі Філії-Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_4 , в розмірі 3 186 917,42 грн.

В порядку примусового виконання вказаного виконавчого провадження здійснено продаж предмета іпотеки за ціною 455 000,00 грн (протокол № 507780 проведення електронних торгів, акт про реалізацію предмета іпотеки від 13 листопада 2020 року).

Відповідно до платіжних доручень № 5468 від 06.11.2020, № 5470 від 06.11.2020, № 5467 від 06.11.2020, № 5469 від 06.11.2020:

- Філії-Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» перераховано: 3000,00 грн як повернення суми авансового внеску боржника ОСОБА_2 ; 390000,00 грн як погашення боргу за виконавчим листом від 26.02.2019 №2-2337/11 боржник ОСОБА_2 ;

- ОСОБА_6 перераховано 250,00 грн витрати виконавчого провадження боржника ОСОБА_2 , 39000,00 грн основна винагорода приватного виконавця стягнута з боржника ОСОБА_2

24.11.2020 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 61203408. При цьому виконавцем у тексті вказаної постанови зазначено, що коштів, які надійшли від реалізації заставленого майна (за виконавчим документом про звернення стягнення на заставлене майно), недостатньо для задоволення вимог стягувача.

Як на підставу для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в частині заявник посилається на часткове погашення заборгованості за виконавчим листом за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковими до виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавець встановлює підстави, за яких суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, зокрема, у разі якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Законодавець не дав чіткого визначення "інших причин" для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у частині другій статті 432 ЦПК України.

При цьому словосполучення "або з інших причин" не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

До матеріальних підстав відносяться випадки відсутності обов`язку боржника через його припинення, добровільне виконання боржником чи іншою особою.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: - видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); - коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; - видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; - помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; - видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; - пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 24 червня 2020 року у справі № 520/1466/14-ц, провадження № 61-43447св18, від 09 вересня 2021 року у справі № 824/67/20, провадження № 61-10482ав21, від 09 червня 2022 року у справі № 2-118/2001, провадження № 61-1762ав22, які підтримані в постанові Верховного Суду від 09.02.2023 у справі № 824/85/21.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 76, 77, 78, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як зазначено вище, судом встановлено, що рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 25 грудня 2015 року, яке було змінено рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 19 травня 2016 у справі № 2-2337/11 було передбачено декілька способів захисту прав позивача, в тому числі щодо стягнення заборгованості та щодо звернення стягнення на предмет іпотеки.

Тому судом було видано виконавчі листи і щодо стягнення заборгованості, і щодо звернення стягнення на предмет іпотеки.

За виконавчим листом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний Ощадний банк України» заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії № 1805-н від 02 серпня 2007 року в розмірі 2 196 050,22 грн, відкрито виконавче провадження № ВП № 60423345.

За виконавчим листом про звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 за договором відновлювальної кредитної лінії №1805-н укладеним 02.08.2011 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі Філії-Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_4 , в розмірі 3 186 917,42 грн, відкрито виконавче провадження № 61203408, у якому реалізоване іпотечне майно, після чого завершено виконавче провадження.

Отже встановлено, що обидва виконавчі провадження стосуються виконання рішення суду у справі № 2-2337/11 щодо заборгованості за одним кредитним договором. Тож, за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки у ВП № 61203408 відбулось фактичне погашення заборгованості у ВП № 60423345 на суму перераховану стягувачу.

Заявником доведено належними та допустимими доказами та не заперечувалось стягувачем перерахування йому у рахунок погашення заборгованості за договором відновлювальної кредитної лінії №1805-н укладеним 02.08.2011 за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки суму 390 000,00 грн.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що покладений на ОСОБА_1 рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 25 грудня 2015 року, яке було змінено рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 19 травня 2016 по справі №2-2337/11, обов`язок сплатити ПАТ «Державний Ощадний банк України» заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії № 1805-н від 02 серпня 2007 року в розмірі 2 196 050,22 грн. виконаний частково, а саме на суму 390 000,00 грн.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити задля уникнення подвійного стягнення заборгованості.

Керуючись ст.ст. 12, 89, 260-261, 353, 432 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Виконавчий лист № 2-2337/11 виданий 22.12.2018 р. Заводським районним судом міста Миколаєва про стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного Акціонерного Товариства «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором №1805-н від 02.08.2007 року в розмірі 2 196 050 грн. 22 коп, в тому числі заборгованість по кредиту 807 000 грн, заборгованість по процентам 1 023 493 грн 74 коп, інфляційні витрати від прострочених сум заборгованості за кредитом 233 554 грн 42 коп, інфляційні витрати за несвоєчасну сплату процентів 78 762 грн 79 коп, 3% річних 53 239 грн 27 коп. визнати таким, що не підлягає виконанню в частині суми в розмірі 390 000,00 грн.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 лютого 2024 року.

Суддя З.М. Сухаревич