ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1509/24 Справа № 209/2875/21 Суддя у 1-й інстанції - Шендрик К. Л. Суддя у 2-й інстанції - Канурна О. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Канурної О.Д.,

суддів: Космачевської Т.В., Халаджи О.В.,

за участю секретаря судового засідання: Керімової Бандюкової Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі апеляційнї скарги ОСОБА_1 та Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа - Первинна профспілкова організація співробітників Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовною заявою до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк, третя особа - Первинна профспілкова організація співробітників Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання незаконним та скасування наказу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» № Э.DN-УВ-2021-6949397-п від 01 липня 2021 року про її звільнення, поновлення її на роботі в АТ КБ «ПриватБанк» на посаді керівника Департаменту торгового фінансування Головного офісу.

У листопаді 2021 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська з уточненою позовною заявою, в якій просила: визнати незаконним та скасувати наказ Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» № Э.DN-УВ-2021-6949397-п від 01 липня 2021 року про звільнення ОСОБА_1 ; поновити ОСОБА_1 на роботі в Акціонерному товаристві Комерційний банк «ПриватБанк» на посаді керівника Департаменту торгового фінансування Головного офісу; стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 01 липня 2021 року та по час ухвалення рішення з розрахунку середньоденної заробітної плати у розмірі 3094,26 грн. та стягнути на її користь невиплачену премію у розмірі 69310,21 грн. (том № 3, а.с. 81 83).

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалася на те, що вона з 16 травня 2017 року очолила Департамент торгового фінансування, який був структурним підрозділом АТ КБ «ПриватБанк» у напрямку корпоративного бізнесу. Трудову діяльність у АТ КБ «ПриватБанк» вона почала з 24 жовтня 2005 року, загальний стаж на дату звільнення склав 15 років 8 місяців. Згідно рішення Наглядової ради банку (протокол № 9/21 від 12.02.2021 року, протокол № 17/21 від 25.03.2021 року) затверджено зміни до організаційної структури Дирекції по роботі з бізнес-клієнтами, до якого входив очолюваний нею Департамент. Відповідно до вказаних змін Дирекція малого та середнього бізнесу була перейменована в Дирекцію по роботі з бізнес-клієнтами. Очолюваний нею Департамент торгового фінансування в складі Дирекції по роботі з бізнес-клієнами, був ліквідований. У зв`язку з ліквідацією підрозділів було вирішено скоротити посади: 262 штатні одиниці з дотриманням 2-х місячного строку попередження працівників, що займають такі посади.

28 квітня 2021 року в системі електронного документообігу «ПриватДок» вона отримала повідомлення № Е.28.0.0.0/3-6819262 «Про зміни в організації виробництва і праці та наступне можливе вивільнення працівників» та ознайомилась із ним, підписавши його за допомогою кваліфікованого електронного підпису. До повідомлення було додано два файли: файл «Наказ AT КБ «ПриватБанк» Е.17.U.0.0/4-6744266 від 07.04.2021р.» та файл «Список вакантних посад AT КБ «ПриватБанк» станом на 21.04.2021року» в форматі .xls, який не був підписаний кваліфікованим електронним підписом автора повідомлення і не давав їй змогу обрати вакантну посаду з урахуванням професійного рівня та спеціалізації.

Список вакантних посад був не актуальний, оскільки персональне повідомлення було датоване від 28.04.2021р., а список вакантних посад станом на 21.04.2021р. При цьому, роботодавець повинен пропонувати працівнику вакансії, які були на день попередження, а не ті, які були за тиждень до попередження.

Файл зі списком, як і персональне попередження, не був підписаний кваліфікованим електронним підписом автора повідомлення та / або уповноваженої особи, у зв`язку з чим, такий файл не є документом в розумінні Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». Список містив більше 700 посад, що унеможливило пошук посади, яка б відповідала її кваліфікації та освітньому рівню, зокрема, їй не вдалося у цьому списку знайти посаду керівника Управління документарного бізнесу та торгового фінансування.

30.04.2021 року був прийнятий наказ № E.17.U.0.0/4-6802287 «Про впровадження змін в організації виробництва і праці та в штатному розкладі банку», яким були скасовані ті посади, які були зазначені у переліку станом на 21.04.2021 року.

08 червня 2021 року в системі електронного документообігу «ПриватДок» вона отримала друге персональне повідомлення № Е.28.0.0.0/3-6936254 від 08.06.2021 року «Про зміни в організації виробництва і праці та наступне можливе вивільнення працівників», до якого було долучено файл «Список вакантних посад станом на 04.06.2021 року» в форматі .xls, який також не був підписаний кваліфікованим електронним підписом автора повідомлення та уповноваженої особи і не давав їй змогу обрати вакантну посаду з урахуванням професійного рівня та спеціалізації. Вказаний перелік являв собою документ у форматі .xls, який за своєю структурою та змістом є багатовіконним (багатовкладочним) документом, при відкритті якого на екрані за замовчуванням з`являються вкладки з інформацією, яка не має жодного відношення до вакантних посад відповідача.

01 липня 2021 року позивачка отримала наказ про звільнення № Э.DN-УB-2021-6949397-п від 01 липня 2021 року, в якому в якості підстав для її звільнення було зазначено: Наказ AT КБ «ПриватБанк» № E.17.U.0.0/4-6744266 від 07.04.2021 року, персональне попередження про зміни в організації виробництва і праці та наступне можливе вивільнення працівників № Е.28.0.0.0/3-6819262 від 28.04.2021 року, повторне персональне попередження № Е.28.0.0.0/3-6936254 від 08.06.2021 року.

Позивачка зазначає, що відповідач мав можливість перевести її на іншу роботу, вона не відмовлялась від переведення, до того ж функції очолюваного нею та ліквідованого Департаменту торгового фінансування були покладені на Управління документарного бізнесу та торгового фінансування, і відповідач мав можливість перевести її на посаду керівника цього управління, однак цього не зробив, відповідної вакантної посади не запропонував.

Щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, позивач вказує, що відповідно до довідки з Пенсійного фонду України її заробітна плата за травень 2021 року становила 42924,54 грн., а червень - 74657,61 грн. Отже сукупний розмір заробітної плати склав 117582,15 грн. Відповідно до п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, розмір середньоденної заробітної плати становить 3094,26 грн., з урахуванням 38 робочих днів за період з травня по червень 2021 року (117582,15/38=3094,26).

Також посилається, що протягом всього часу роботи вона отримувала премію один раз на шість місяців у розмірі 20% від загальної суми заробітної плати за шість місяців. Проте їй не було її виплачено. Її заробітна плата за період з 01 січня 2021 року по 30 червня 2021 року склала 346551,06 грн. Таким чином 20% від її заробітної плати це 69310,21 грн., яку також просить стягнути з відповідача.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 серпня 2022 року позовна заява ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа - Первинна профспілкова організація співробітників Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про скасування наказу та поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та невиплаченої премії - задоволена частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» № Э.DN-УB-2021-6949397-п від 01.07.2021 про звільнення ОСОБА_1 .

Поновлено ОСОБА_1 на роботі в Акціонерному товаристві комерційний банк «ПриватБанк» на посаді керівника Департаменту торгового фінансування Головного офісу.

Стягнуто з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 667993 грн. 20 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Стягнуто з Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь держави судовий збір в розмірі 6679 грн. 93 коп.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення в частині поновлення на роботі незаконно звільненого працівника - ОСОБА_1 допущено до негайного виконання.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» подав до Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповне з`ясування та недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, ставить питання про скасування рішення суду та прийняття нового рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі, обґрунтовуючи це тим, що відповідачем дотримано порядок звільнення позивача. Позивачу запропоновано список вакантних посад в системі електронного документообігу, факт ознайомлення засвідчений кваліфікованим електронним підписом позивача. При цьому позивачу були запропоновані вакантні посади у підрозділах Головного банку та у всіх маркорегіональних управліннях. Крім того, список вакантних посад наданий позивачу у друкованому вигляді 30 червня 2021 року. Стягуючи середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, суд першої інстанції не взяв до уваги, що справа розглядалася судом більше року та неодноразово відкладалася за клопотаннями представника позивача.

Також з рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 серпня 2022 року не погодилась позивачка ОСОБА_1 , подала до Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, ставить питання про зміну рішення суду в частині суми стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначивши суму до стягнення в розмірі 774944.61 грн., обґрунтовуючи це тим, що при визначенні середнього заробітку судом першої інстанції не врахована премія, виплачена в січні 2021 року за друге півріччя 2020 року в розмірі 45673.65 грн., яку відповідач мав пропорційно врахувати в якості доходу в травні та червні 2021 року; в сумі: за травень 2021 року - 5709, 15 грн.; за червень 2021 року - 6089, 76 грн.. Таким чином, середньоденна заробітна плата, на думку апелянта, повинна становити 2757, 81 грн, а середній заробіток за час вимушеного прогулу 774944,61 грн.. Суд першої інстанції безпідставно відмовив у стягненні премії за 1 півріччя 2021 року. При цьому суд взяв до уваги наданий відповідачем наказ № Э 28.0.0.0/1-7168241 від 30.09.2020 року, не врахувавши відсутність доказів щодо письмового повідомлення позивача про зміну умов оплати праці. В той час, як скасування виробничої премії, яка є складовою заробітної плати є погіршенням умов оплати праці, та відповідач повинен був повідомити позивача не пізніш як за два місяця до їх запровадження або зміни.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 26 січня 2023 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» залишено без задоволення, рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 серпня 2022 року залишено без змін.

Не погодившись з постановою Дніпровського апеляційного суду від 26 січня 2023 року, відповідач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» 07 лютого 2023 року подав до Верховного Суду касаційну скаргу, а 03 березня 2023 року позивачка ОСОБА_1 через свого представника подала до Верховного Суду касаційну скаргу.

Постановою Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року касаційні скарги ОСОБА_1 та Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задоволені частково. Постанову Дніпровського апеляційного суду від 26 січня 2023 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 серпня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 26 січня 2023 року в частині вирішення позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення невиплаченої премії залишено без змін.

29 листопада 2023 року дана цивільна справа надійшла з Верховного Суду до канцелярії Дніпровського апеляційного суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.11.2023 року визначений склад колегії суддів: головуючий суддя (судді доповідач) Канурна О.Д., судді: Космачевська Т.В., Халаджи О.В. (том № 5, а.с. 107)

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 04 грудня 2023 року справу призначено до розгляду по суті в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В судове засідання Дніпровського апеляційного суду 07 лютого 2024 року позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується довідкою (том № 5, а.с. 155 зв.).

В судове засідання Дніпровського апеляційного суду 07 лютого 2024 року представник третьої особи - Первинної профспілкової організації співробітників Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою (том № 5, а.с. 155 зв.).

Заслухавши головуючого суддю, вислухавши пояснення представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Переверзева І.В., представника відповідача - Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» Мужевську Є.Л., дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» та позивачки ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно частини 2 вказаної вище статті, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 1 статті 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процессуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 із 24 жовтня 2005 року по 01 липня 2021 року працювала в АТ КБ «ПриватБанк».

Наказом від 01 липня 2021 року № Э.DN-УB-2021-6949397 ОСОБА_1 звільнена з посади директора Департаменту, посадова підгрупа - керівник Департаменту торгового фінансування Головного офісу Приватбанку на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України.

01 липня 2021 року ОСОБА_1 отримала трудову книжку та копію наказу про звільнення, що засвідчила своїм підписом (том № 2, а. с. 144).

Згідно з довідкою про середню заробітну плату, наданої відповідачем, заробітна плата ОСОБА_1 за травень 2021 року склала - 37566,21 грн., за червень 2021 року - 36 127,12 грн., з 01 травня по 30 червня 2021 року позивачкою фактично відпрацьовано 31 робочий день; таким чином, середньоденна заробітна плата позивачки за період з 01 травня по 30 червня 2021 року складає 2377,20 грн. (том № 3, а.с. 150).

Пунктом 2.4. Наказу № Э.28.0.0.0/1-7168241 від 30 вересня 2020 року внесено зміни в накази, якими регламентовано порядок виплати змінної винагороди за кількома групами преміювання, в тому числі за 2-ою групою преміювання, встановлену ОСОБА_1 , та скасовано наказ № PR-2014-6535408 від 17 лютого 2014 року з 01 січня 2021 року в цілому. Піврічна премія за період з 01 липня 2020 року по 31 грудня 2020 року буде виплачена працівникам у строки та у розмірах, які встановлені Наказом № PR-2014-6535408 від 17 лютого 2014 року (том 3, а. с. 169-175).

Рішенням суду першої інстанції стягнуто з відповідача на користь позивачки середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 667993 грн. 20 коп.

Проте, Дніпровський апеляційний суд не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 27 Закону України «Про оплату праці» (із змінами) передбачено, що порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається із частини 2 статті 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до розділу II Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (у редакції на час ухвалення судового рішення) передбачено, що у всіх інших випадках середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

Пунктом 8 розділу IV вказаного вище Порядку передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим або другим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Згідно з пунктом 3 розділу ІІІ Порядку № 100 при обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору, крім визначених у пункті 4 цього Порядку.

За абзацом 3 пункту 3 розділу ІІІ Порядку № 100 премії (в тому числі за місяць) та інші заохочувальні виплати за підсумками роботи за певний період під час обчислення середньої заробітної плати враховуються в заробіток періоду, який відповідає кількості місяців, за які вони нараховані, починаючи з місяця, в якому вони нараховані. Для цього до заробітку відповідних місяців розрахункового періоду додається частина, яка визначається діленням суми премії або іншої заохочувальної виплати за підсумками роботи за певний період на кількість відпрацьованих робочих днів періоду, за який вони нараховані, та множенням на кількість відпрацьованих робочих днів відповідного місяця, що припадає на розрахунковий період.

Тобто премії, які виплачуються за квартал і більш тривалий проміжок часу, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два календарні місяці, включаються до заробітку у частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді та пропорційно до відпрацьованого часу.

Вказане вище співпадає з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 грудня 2022 року у справі № 753/15508/20, провадження № 61-9255св22.

Дніпровський апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, розраховуючи суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу, не врахував виплачену ОСОБА_1 у січні 2021 року премію за результатами роботи у другому півріччі 2020 року в розмірі 45673, 65 грн, як це передбачено розділом ІІІ Порядку № 100 і погоджується з розрахунком середньоденної заробітної плати, наданої позивачкою, розмір якої складає 2757,81 грн. (том № 4, а.с. 94).

Разом із тим, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги відповідача - Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про те, що суд першої інстанції не надав належного мотивування в оскаржуваному рішенні щодо наявності підстав для стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, незважаючи на те, що справа розглядалась більше одного року і не дослідив належним чином матеріали справи на предмет вчинення з боку позивача та його представника дій, спрямованих на затягування розгляду справи.

Із матеріалів справи вбачається, що представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Переверзев І.В. 04.10.2021 року подав до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська клопотання про відкладення підготовчого судового засідання для підготовки клопотань (том № 2, а. с. 230).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 жовтня 2021 року відкладене підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», третя особа: третя особа - Первинна профспілкова організація співробітників Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про скасування наказу та поновлення на роботі на 10-10 год. 13 жовтня 2021 року (том № 2, а.с. 232).

Відповідно до протоколу судового засідання від 13.10.2021 року за клопотанням представника позивача адвоката Переверзева І.В. відкладено розгляд справи на 25.10.2021 року на 10-00 год. (том № 3, а.с. 64 65).

02.11.2021 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області із заявою про зміну предмета позову шляхом доповнення позовних вимог (том № 3, а.с. 81).

05.01.2022 року представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Переверзев І.В. звернувся до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з клопотання про перенесення судового засідання через перебування представників позивачки ОСОБА_1 у службовому відрядженні у м. Харків (том № 3, а.с. 225).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06.01.2022 року відкладене підготовче провадження у вказаній вище справі на 25.01.2022 року на 13-30 год. (том № 3, а.с. 227).

Відповідно до ухвали Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 січня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», третя особа: третя особа - Первинна профспілкова організація співробітників Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про скасування наказу та поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та невиплаченої премії до судового розгляду по суті на 09 год. 45 хв. 18.02.2022 року (том № 3, а.с. 236).

Як вбачається із ухвали Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18 лютого 2022 року представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Переверзев І.В. у судове засідання не з`явився, надав суду заяву з клопотанням про відкладення розгляду справи через виїзд за кордон, у зв`язку з чим розгляд справи відкладено на 10 березня 2022 року на 13-30 год. (том № 3, а.с. 245).

10.03.2022 року від представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Переверзева І.В. надійшло клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з початком відкритої військової агресії з боку російської федерації, введенням на всій території України воєнного стану, створенням блок-постів на дорогах загального користування, наявністю регулярних сигналів повітряної тривоги у м. Кам`янське, у позивача та її представника виникли труднощі з можливістю вчасно потрапити до суду (том № 4, а.с. 1).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 березня 2022 року відкладено розгляд вказаної вище справи на 28.03.2022 року на 10-30 год. (том № 4, а.с. 5).

28.03.2022 року представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Переверзев І.В. надіслав до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області заяву про відкладення розгляду справи, посилаючись на те, що у зв`язку з початком відкритої військової агресії з боку російської федерації, введенням на всій території України воєнного стану, створенням блок-постів на дорогах загального користування, наявністю раптових сигналів повітряної тривоги у м. Кам`янське, у позивача та її представника виникли труднощі з можливістю вчасно потрапити до суду. Для запобігання загрози життю та здоров`ю учасників судового процесу у період воєнного стану просить відкласти розгляд справи (том № 4, а.с. 10).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28.03.2022 року відкладено розгляд вказаної вище справи на 10-10 год. 11.04.2022 року (том № 4, а.с. 12).

11.04.2022 року представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Переверзев І.В. надіслав до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області заяву про відкладення розгляду справи, посилаючись на те, що у зв`язку з початком відкритої військової агресії з боку російської федерації, введенням на всій території України воєнного стану, створенням блок-постів на дорогах загального користування, наявністю раптових сигналів повітряної тривоги у м. Кам`янське, у позивача та її представника виникли труднощі з можливістю вчасно потрапити до суду.

Крім того, позивачка, яка мала намір взяти особисту участь у розгляді справи по суті, через загрозу життю та здоров`ю себе та своїх близьких, тимчасово виїхала за межі України та має повернутися після закінчення бойових дій. Для запобігання загрози життю та здоров`ю учасників судового процесу у період воєнного стану просить відкласти розгляд справи на іншу дату.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11.04.2022 року відкладено розгляд вказаної вище справи на 11 год.00 хв. 29.04.2022 року (том № 4, а.с. 18).

28.04.2022 року представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Переверзев І.В. надіслав до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області заяву про відкладення розгляду справи, посилаючись на те, що у зв`язку з початком відкритої військової агресії з боку російської федерації, введенням на всій території України воєнного стану, створенням блок-постів на дорогах загального користування, наявністю раптових сигналів повітряної тривоги у м. Кам`янське, у позивача та її представника виникли труднощі з можливістю вчасно потрапити до суду.

Крім того, позивачка, яка мала намір взяти особисту участь у розгляді справи по суті, через загрозу життю та здоров`ю себе та своїх близьких, тимчасово виїхала за межі України та має повернутися після закінчення бойових дій. Для запобігання загрози життю та здоров`ю учасників судового процесу у період воєнного стану просить відкласти розгляд справи на іншу дату (том № 4, а.с. 21).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29.04.2022 року відкладено розгляд вказаної вище справи на 10 год.00 хв. 18.05.2022 року (том № 4, а.с. 23, 25).

18.05.2022 року представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Переверзев І.В. надіслав до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області заяву про відкладення розгляду справи, посилаючись на ті ж самі підстави, що в заяві від 28.04.2022 року (том № 4, а.с. 29).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18.05.2022 року відкладено розгляд вказаної вище справи на 13 год.00 хв. 26.05.2022 року (том № 4, а.с. 31).

Як вбачається із протоколу судового засідання в режимі конференції № 664389 від 26.05.2022 року за участю представника відповідача, в судове засідання позивачка та її представник не з`явились та ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 травня 2022 року відкладено розгляд справи на 11-00 год. 15 червня 2022 року (том № 4, а.с. 37).

Згідно з ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15.06.2022 року визнана обов`язковою явку позивача у судове засідання та відкладено розгляд справи на 10-15 год. 20.06.2022 року. Представник позивачки адвокат Переверзев І.В. в судове засідання з`явився (том № 4, а.с. 42).

22.07.2022 року представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Переверзев І.В. надіслав до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області клопотання про відкладення розгляду справи, призначеної на 22.07.2022 року у зв`язку з необхідністю у представника позивача взяти участь у проведенні обшуку у кримінальному провадженні № 0000118 від 04.04.2022 року, який здійснюється у м. Дніпро слідчими СУ ГУНП в Житомірській області (том № 4, а.с. 57).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 липня 2022 року відкладено розгляд справи до 10-00 год. 29.07.2022 року (том № 4, а.с. 59).

За правилами частини другої статті 235 КЗпП України при ухваленні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, ухвалює рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

У пункті 32 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» судам роз`яснено, що відповідно до частини другої статті 235 КЗпП України оплата середнього заробітку за весь час понад один рік провадиться за вимушений прогул і за умови, що заява про поновлення на роботі розглядалась більше одного року і в цьому не було вини працівника. При частковій вині працівника оплата вимушеного прогулу за період понад один рік може бути відповідно зменшена. Висновок суду про наявність вини працівника (не з`являвся на виклик суду, вчиняв інші дії по зволіканню розгляду справи) або її відсутність, про межі зменшення розміру виплати має бути мотивованим.

У частині першій статті 44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Так, принцип добросовісності - це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав.

У суб`єктивному значенні добросовісність розглядається як усвідомлення суб`єктом власної сумлінності та чесності при здійсненні ним прав і виконанні обов`язків.

Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб. Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право, що, на переконання судової колегії, і мало місце у даній справі.

Вказане вище співпадає з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 27 травня 2022 року у справі № 344/17593/19 (провадження № 61-563св22), а також з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 липня 2020 року у справі № 766/6227/17, провадження № 61-21615св19.

Дніпровський апеляційний суд вважає, що у справі, яка є предметом перегляду, вбачається, що саме з вини сторони позивача розгляд справи відкладався декілька разів, внаслідок чого тривав більше одного року, вважає за необхідне зменшити розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Позивачка та її представник мали можливість взяти участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції відповідно до статті 212 ЦПК України.

Враховуючи викладене вище, Дніпровський апеляційний суд вважає, що середній заробіток за час вимушеного прогулу підлягає стягненню з відповідача за період з 02 липня 2021 року по 01 липня 2022 року, тобто в межах одного року з наступного розрахунку:

2757,81 грн. х 250 робочих днів за період з 02.07.2021 року по 01.07.2022 року = 689452 грн. 50 коп.

В іншій частині позовних вимог позивачки про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу слід відмовити.

Керуючись ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 серпня 2022 року в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 689452 (шістсот вісімдесят дев`ять тисяч чотириста п`ятдесят дві грн.) 50 коп.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: О.Д. Канурна

Т.В. Космачевська

О.В.Халаджи

Повний текст судового рішення складений 13 лютого 2024 року

Суддя: О.Д.Канурна