ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

25 березня 2024 року

м. Харків

справа № 642/886/24

провадження № 22ц/818/1807/24

Харківський апеляційний суд в складі судді Бурлака І.В., перевіривши відповідність вимогам закону апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укредбт Плюс» на ухвалу судді Ленінського районного суду м. Харкова від 05 березня 2024 року в складі судді Петрова Н.М. по справі за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «УкрСиббанк», Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадиров Владислав Володимирович), Товариства з обмеженою відповідальністю «Укредбт Плюс», треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання іпотеки припиненою, виключення з Державних реєстрів записів про обтяження предмету іпотеки

в с т а н о в и в:

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Харкова від 05 березня 2024 року заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено.

На вказану ухвалу судді поштою 15 березня 2024 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Укредбт Плюс» до суду апеляційної інстанції подав апеляційну скаргу.

Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» внесено зміни до Цивільного процесуального кодексу України, який набрав чинності 15 грудня 2017 року.

Статтею 355 ЦПК України встановлено, що апеляційні скарги подаються безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.3 пункту 15 статті 1 Перехідних положень ЦПК України, який набув чинності 15 грудня 2017 року, розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Згідно з підпунктом 15.5 пунктом 9 статті 1 Перехідних положень ЦПК України, який набув чинності 15 грудня 2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Особа, яка подає скаргу, вправі очікувати застосування норм процесуального законодавства (статті 355 ЦПК України, підпункту 15.5 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України),які надають їй право як безпосереднього подання апеляційної скарги до апеляційного суду, так і подання апеляційної скарги через місцевий суд. Протилежне тлумачення норм процесуального законодавства (статті 355 ЦПК України, підпункту 15.5 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України) матиме наслідком порушення судами статті 6 Конвенції ЄСПЛ в контексті «права на справедливий суд».

Відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 20 червня 2018 року по справі 514/134/17 зазначено, що відсутність на даний час Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи жодним чином не створює перешкоди учасникам провадження та апеляційному суду в поданні та прийнятті апеляційних скарг у паперовій формі безпосередньо до апеляційних судів.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Однак, за відсутності матеріалів справи в Харківському апеляційному суді до початку функціонування ЄСІТС не можливо вирішити питання про відкриття провадження у справі у передбаченому статтями 357-359 ЦПК України порядку.

За таких обставин дані матеріали оскарження ухвали підлягають витребуванню із Ленінського районного суду м. Харкова для вирішення питання про відкриття провадження у справі за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укредбт Плюс» на ухвалу судді Ленінського районного суду м. Харкова від 05 березня 2024 року в складі судді Петрова Н.М.

Питання про відкриття апеляційного провадження по справі буде вирішуватися після надходження матеріали оскарження ухвали до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтею 355 ЦПК України, статтею 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України

у х в а л и в:

Витребувати із Ленінського районного суду м. Харкова матеріали оскарження ухвали по справі № 642/886/24 за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «УкрСиббанк», Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадиров Владислав Володимирович), Товариства з обмеженою відповідальністю «Укредбт Плюс», треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання іпотеки припиненою, виключення з Державних реєстрів записів про обтяження предмету іпотеки, для вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укредбт Плюс» на ухвалу судді Ленінського районного суду м. Харкова від 05 березня 2024 року в складі судді Петрова Н.М.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання, касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Бурлака