УХВАЛА
"20" лютого 2024 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
судді Єфіменко Н.В.,
за участі секретаря Лущан В.О.,
02 серпня 2019р. АТ КБ «ПриватБанк» (далі: позивач) звернулось до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 (далі: відповідач) заборгованості за кредитним договором №б/н від 24.06.2008 в сумі 54 802, 80 грн., з яких: 26 845, 54грн. заборгованість за тілом кредиту, 11 294, 24 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 13 715, 27 грн. нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 100 грн. пеня за несвоєчасну сплату боргу на суму 100 грн., 250 грн. штраф (фіксована частина), 2 597, 75 грн. штраф (процентна складова).
Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач вказує на те, що 24.06.2008р. між ним та відповідачем укладено договір, на підставі якого відповідачу був наданий кредит, який останнім своєчасно не повернутий, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість. У зв`язку з цим позивач вирішив звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.
Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог через невідповідність розрахунків заборгованості, не зазначенням періоду виникнення заборгованості та її суми, не зазначенням розрахунку процентів, пені та комісії, не посвідченням належним чином розрахунку заборгованості та «Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку», не зазначенням типу картки, строку дії та дати перевипуску. Також зазначив, що штраф та пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те ж саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
На підтвердження своєї позиції представником відповідача подані клопотання: про виклик та допит працівників банку - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у якості свідків з метою встановлення обставин підписання відповідачем анкеті-заяви від 19.09.2014р.; зобов`язання працівників АТ КБ «ПриватБанк» надати Київському районному суду м. Харкова оригінал анкети-заяви від 19.09.2014 для огляду у судовому засіданні; постановлення ухвали про зобов`язання працівників банку відповісти на питання відповідача та його представника пов`язані з укладенням анкеті-заяви від 19.09.2014р.
До судового засідання сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду не з`явились, представник позивача та відповідача подали заяви про розгляду справи за їх відсутності.
Розглянувши подані представником відповідача клопотання, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного:
Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 5 ст. 84 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Частинами 1 та 2 ст.83 ЦПК України передбачено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.
Відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
Згідно з ч. ч.2,4, 5 ст.95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
Приписами ч.6 ст.95 ЦПК України передбачено, що якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.
Згідно з ч.1, ч.2 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до ч.1 ст.90 ЦПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини.
Положеннями частинами 1-3 ст.91 ЦПК України унормовано, що виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи. У заяві про виклик свідка зазначаються його ім`я, місце проживання (перебування) або місце роботи, обставини, які він може підтвердити. Заява про виклик свідка має бути подана до або під час підготовчого судового засідання, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, - до початку першого судового засідання у справі.
Частиною 1 ст.93 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право поставити в першій заяві по суті справи, що ним подається до суду, не більше десяти запитань іншому учаснику справи про обставини, що мають значення для справи.
За таких обставин, враховуючи предмет та підстави позову, суд дійшов висновку про відмову в їх задоволенні.
Керуючись ст.ст. 76, 84,90, 91,95, 260 ЦПК України, суд, -
У задоволенні клопотань представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_5 про витребування документів, допит свідків та постановлення ухвали про зобов`язання працівників банку відповісти на запитання відповідача та його представника, - відмовити.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Єфіменко