Справа № 462/1771/23 Головуючий у 1 інстанції: Палюх Н.М.
Провадження № 22-ц/811/3235/23 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року м.Львів

Справа № 462/1771/23

Провадження № 22ц/811/3235/23

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.

секретар Салата Я.І.

розглянув апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення Залізничного районного суду міста Львова, ухвалене у м. Львові 4 серпня 2023 року у складі судді Палюх Н.М., у справі за позовом ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , з участю третіх осіб: ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , про відшкодування шкоди,-

встановив:

10 березня 2023 року ОСОБА_6 звернувся з позовом в інтересах ОСОБА_7 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , з участю третіх осіб: ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. Просить стягнути солідарно з відповідачів на користь ОСОБА_7 52 746 грн. майнової шкоди, 15 000 грн. моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, та 4 500 грн. витрат на проведення робіт з визначення вартості майновогого збитку, завданого внаслідок залиття квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він (позивач) є співвласником вказаної квартири. Вказує, що понад рік ним (позивачем) спостерігались постійні сліди залиття квартири. Звернення до власників квартири АДРЕСА_2 , яка розташована поверхом вище - над його квартирою, результатів не дали. Відповідно до Акта №2 від 24 травня 2022 року, складеного ОСББ «Наш рідний дім», встановлено недбальство мешканців квартири АДРЕСА_2 , які періодично затоплювали мешканців поверхом нижче. Також в Актах зазначено, що у результаті обстеження квартири АДРЕСА_2 виявлено поламаний кран у санвузлі. Згідно із Звітом про визначення матеріальних збитків, що нанесені власнику пошкодженого майна, внаслідок затоплення двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 від 22 листопада 2022 року, вартість майнового збитку складає 52 746 грн. За послуги, пов`язані з оцінкою, сплачено 4 500 грн. Зазначає, що неправомірні дії відповідачів завдали йому (позивачу) моральної шкоди, яка полягала у душевних стражданнях, які виразились у його емоційному стресі, негативних емоціях, переживаннях з приводу залиття та пошкодження квартири, як наслідок вимушене проживання у квартирі, яка перебуває у неналежному санітарному стані, та умови проживання, у якій у зв`язку із перезволоженням є неприйнятними, зміна звичного укладу життя, що безсумнівно є негативними явищами. Розмір моральної шкоди оцінює у 15 000 грн. Просить позов задовольнити.

Рішенням Залізничного районного суду міста Львова від 4 серпня 2023 року позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у користь ОСОБА_7 52 746 грн. майнової шкоди, 5 000 грн. моральної шкоди та 4 500 грн. за проведення оцінки майна, всього: 62 246 грн. Вирішено питання судових витрат. В решті вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржує представник відповідачів ОСОБА_5 . Вважає рішення суду незаконним, необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові. Вказує, що відповідачі не були повідомлені про розгляд справи. Посилається на те, що з Акту №2 від 24 травня 2022 року, складеного головою правління ОСББ «Наш рідний дім», вбачається, що на момент виходу у квартирі позивача виявлено часткові сліди залиття на стелі і стіні у кімнаті і кухні, а також стелі ванної кімнати. Залиття виникло через несправні сантехнічні прилади квартири відповідачів. Однак, відповідачі цього Акту не підписували, вони не знали про його існування. Судом першої інстанції не здобуто доказу, що вказаний Акт складений за наслідком перебування у квартирі відповідачів, що є порушенням норм матеріального права, а також не отримано інформації від позивача, що даний будинок потребує заміни даху, і дах протікає і скарги на затоплення квартир є періодичні до шостого поверха (відповідач проживає на 8 поверсі, а позивач на 7). Зазначає, що через несправні системи водопостачання і каналізування неодноразові є випадки затоплень окремих квартир, в той час як квартира поверхом вище є цілком сухою. Мешканці ще в 2014 році зверталися до Львівської міської ради щодо цього. В матеріалах справи відсутнє підтвердження отримання позову та додатків відповідачами, тому відповідачі були позбавлені права на захист .

22 січня 2024 року позивач подав до Львівського апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому посилається на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції. Просить апеляційну скаргу відповідачів залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до частин 4,5 ст.268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою прийняття рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Встановлено, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 перебуває у спільній сумісній власності ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , що стверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Згідно з інформацією, сформованою за допомогою додатку «Реєстр нерухомості», квартира за адресою: АДРЕСА_3 перебуває у спільній частковій власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Відповідно до п. 2.3.6. «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17 травня 2005 року, у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, типова форма якого міститься в Додатку № 4 до зазначених Правил.

З Акта №2, складеного головою правління ОСББ «Наш рідний дім», від 24 травня 2022 року вбачається, що на момент виходу за адресою: АДРЕСА_1 виявлено часткові сліди залиття на стелі і стіні у кімнаті і кухні, а також стеля ванної кімнати. Залиття виникло через несправні сантехнічні прилади квартири АДРЕСА_2 .

У Акті №2.1 про наслідки залиття житлового/нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 від 24 травня 2022 року, складеного комісією ОСББ «Наш рідний дім», відображено, що при обстеженні квартири позивачів на предмет залиття встановлено, що квартира розташована на 7 поверсі 9 поверхового будинку, складається з 2-ох кімнат. На день обстеження комісія встановила: під час залиття у квартирі АДРЕСА_4 пошкодження мають загальну площу 14,2 кв.м. У результаті обстеження квартири відповідачів виявлено поламаний кран у санвузлі. Таким чином, причиною залиття квартири АДРЕСА_4 стало недбальство мешканців квартири АДРЕСА_2 , які періодично затоплювали мешканців поверхом нижче (позивачів). Необхідно провести ремонт силами мешканців квартири АДРЕСА_2 .

Встановлено, що позивач звертався до відповідачів з вимогою щодо врегулювання спору мирним шляхом, надіслав їм висновок про величину матеріального збитку.

Згідно звіту про визначення майнових збитків, що нанесені власнику пошкодженого майна внаслідок затоплення двокімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , матеріальні збитки на дату оцінки становлять 52 746 грн.

Оскаржуване рішення мотивовано наступним.

Згідно із ст. 317, ч.4 ст. 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власність зобов`язує.

Згідно із ч. 1 ст. 177 ЖК України громадяни зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об`єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під`їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках та в інших місцях загального користування.

Відповідно до ст. 179 цього Кодексу користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно із п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України «Про механізм впровадження Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» №572 від 8 жовтня 1992 року, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків, дотримувати правил пожежної безпеки, проводити за власні кошти ремонт квартири.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно із ст. 1166 цього Кодексу майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Встановлено, що залиття квартири АДРЕСА_5 , співвласниками якої є позивачі відбулося з вини відповідачів, які в силу закону мають нести майнову відповідальність за заподіяну шкоду.

Відповідачі не надали суду заперечень щодо нанесення шкоди майну позивачів, та доказів про добровільне відшкодування шкоди.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 4 квітня 2018 року у справі № 331/4392/16-ц відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам заподіювач шкоди.

Згідно із п. 2 постанови Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Цивільне законодавство у деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

Позивач, на підтвердження своїх доводів щодо розміру завданої майнової шкоди, надав суду звіт про визначення майнових збитків, що нанесені власнику пошкодженого майна внаслідок затоплення квартири, що на дату оцінки складає 52 746 грн.

Встановлено, що причиною залиття квартири позивачів є несправні сантехнічні прилади у квартирі відповідачів, тому відповідачі мають нести відповідальність за заподіяну шкоду.

Відповідачами не надано суду доказів того, що залиття квартири позивача відбулося не з їх вини, а з вини інших осіб.

Згідно із ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що протиправними діями відповідачів позивачу завдано моральної шкоди, яка полягає у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним; що вимагало від позивача додаткових зусиль для організації свого життя та побуту.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує глибину фізичних та душевних страждань позивача, з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення, беручи до уваги, що немає і не може бути точних критеріїв майнового виразу фізичного, душевного болю, страждань, а будь-яка компенсація моральної шкоди не може відповідати дійсним стражданням позивача і може мати тільки умовний вираз та виходячи з міркувань розумності та справедливості.

Судом першої інстанції в розмірі 5 000 грн. Зазначений розмір моральної шкоди ґрунтується на вимогах закону, відповідає встановленим обставинам на підставі матеріалів справи.

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що завдана позивачу шкода підлягає стягненню з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Таку відповідальність не може нести малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З висновками суду першої інстанції належить погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Підстави для скасування рішення суду не встановлені.

Керуючись ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Залізничного районного суду міста Львова від 4 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та за загальним правилом оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України (якщо касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

При наявності передбачених законом підстав для касаційного оскарження, касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту безпосередньо до Верховного Суду.

Постанова складена 12 лютого 2024 року.

Головуючий-______________________Т. І. Приколота

Судді: ________________Ю.Р. Мікуш ___________________ Р.В. Савуляк