Номер провадження 2-др/756/58/23
20 березня 2023 року м. Київ
Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Шролик І.С.,
секретар судового засідання - Крикун І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м Києві заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Мазур Ірини Олександрівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Житлобуд-1» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 04 березня 2024 року відмовлено ТОВ «Сервіс Житлобуд-1» в задоволенні позовних вимоги до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

11 березня 2024 року за допомогою документа сформованого в системі «Електронний суд» адвокат Мазур І.О. в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду зі заявою, в якій просить суд: ухвалити додаткове рішення у цивільній справі № 756/16049/23 за якими стягнути судові витрати з ТОВ «Сервіс Житлобуд-1» у розмірі 6000,00 грн на користь ОСОБА_1 , що складаються з витрат на правничу допомогу.

В обґрунтування клопотання зазначає, що ОСОБА_1 з метою отримання правової допомоги уклав договір про надання правової допомоги № 17 від 17 січня 2019 року з АБ «Ірини Мазур «Голдрейн Партнерс», а 19 лютого 2020 року у зв`язку з реорганізацією виконавця було підписано додаткову угоду № 1 та вподальшому додаткову угоду № 2. Вартість наданої ОСОБА_1 правової допомоги в рамках розгляду цивільної справи № 756/16049/23 склала 6000,00 грн. 04 березня 2024 року судом ухвалено рішення, проте не вирішено питання про розподіл судових витрат.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному судді 12 березня 2024 заяву передано на розгляд судді Шролик І.С.

Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва Шролик І.С. від 14 березня 2024 року прийнято заяву до провадження та призначено розгляд на 20 березня 2024 року.

Сторони в судове засідання 20 березня 2024 року не з`явилися, про день та час судового засідання сповіщені належним чином.

Дослідивши матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 04 березня 2024 року відмовлено ТОВ «Сервіс Житлобуд-1» в задоволенні позовних вимоги до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положення ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомогу.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).

Вищевказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в додатковій постанові від 24.01.2019 у справі № 922/15944/17. Яка на підставі положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України має ураховуватися судом при застосуванні відповідних норм.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VI від 05 липня 2012 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини друга-четверта статті 137 ЦПК України).

На підтвердження понесених відповідачем витрат на правову допомогу представником надано: копію договору № 17 про надання правової допомоги від 17 січня 2019 року; копії додаткової угоди № 1 та додаткової угоди № 2; акт виконаних робіт № 001009 від 04 березня 2024 року; платіжна інструкція на перерахування коштів у сумі 6000,00 грн.

Верховний Суд дотримується позиції (постанови КГС ВС від 07.08.2018 у справі № 916/1283/17, від 30.07.2019 у справі № 902/519/18), що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених вимогами процесуального законодавства. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.

Верховний Суд у своїх рішеннях зазначив, що для визначення суми відшкодування необхідно керуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (постанови КГС ВС від 10.10.2018 у справі № 910/21570/17, від 14.11.2018 у справі № 921/2/18, додаткова постанова КГС ВС від 11.12.2018 у справі № 910/2170/18, від 10.10.2019 у справі № 909/116/19, від 18.03.2021 у справі № 910/15621/19, постанова ВП ВС від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

За приписами ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, оскільки в задоволенні позову відмовлено, то на позивача покладається обов`язок відшкодувати судові витрати, понесені відповідачем.

При визначені розміру компенсації відповідачу ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу, суд враховує категорію справи, обсяг матеріалів у справі, обсяг фактичних витрат, понесених стороною відповідача, їх необхідність та доцільність. Керуючись принципом законності, співмірності та справедливості, з урахуванням загальної тривалості розгляду справи в суді, кількості часу витраченого адвокатом на участь у судових засіданнях, адвокат Мазур І.О. приймала участь в одному судовому засіданні, вважаю необхідним стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 6000,00 грн, що буде відповідати принципу справедливості та розумності.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 133,137, 270 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Мазур Ірини Олександрівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Житлобуд-1» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Житлобуд-1» (, місцезнаходження: м. Київ, просп. Героїв Сталінграда, 16-Д) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) витрати на правову допомогу в розмірі 6000,00 грн. (шість тисяч гривень).

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено 20 березня 2024 року.

Суддя І.С. Шролик