ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи: 766/3234/21
Номер провадження: 22-ц/819/13/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Приходько Л. А.,

суддів: Базіль Л.В.,

Воронцова Л.П.,

секретар Доброва К.О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Херсонрегіонгаз»,

третя особа - Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Херсоні ради,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою адвоката Сисак Світлани Петрівни поданої від імені ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 11 січня 2022 року у складі головуючого судді Шестакової Я.В., повний текст рішення складено 11 січня 2022 року,

встановив:

02 березня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонрегіонгаз», третя особа: Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Херсоні ради про визнання незаконними дій при наданні послуг споживачу та стягнення моральної шкоди.

Обґрунтовуючи позовні вимоги вказала, що вона є споживачем природнього газу послуги з якого надаються їй відповідачем за адресою АДРЕСА_1

З 01 липня 2015 року функції розподілу та постачання природного газу на території м. Херсона здійснює ПАТ «Херсонсгаз», а функції постачання природного газу ТОВ «Херсонрегіонгаз».З 2017 року управлінням праці та соціального захисту населення Дніпровської районного у м. Херсоні ради Карпенко А.О. призначена житлова субсидія на опалювальний сезон 2017-2018 рік, однак кошти перераховані вказаним органом на рахунок ТОВ «Херсонрегіонгаз» були зараховані відповідачем на погашення оскаржуваної у судовому порядку заборгованості. Крім того, субсидія призначена на площу 76,17 кв.м., а в рахунку зазначена площа 130 кв.м.

В результаті того, що кошти в якості субсидії не зараховані в рахунок поточних платежів за спожиті послуги утворилась нова заборгованість в сумі 4 443,25 грн., через що позивач була позбавлена можливості користуватися житловою субсидією в опалювальний період 2017-2018 року та змушена була сплачувати послуги з газопостачання у повному обсязі. Вважає дії відповідача неправомірними які грубо порушують права споживача, які спричинили негативні наслідки, оскільки позивачка була змушена обмежувати себе у користуванні газовими приладами.

Посилаючись на те, що відповідачем не надсилалися повідомлення про сплату заборгованості, не запропоновано укласти графік погашення заборгованості, а відтак позивачу не було відомо про намір постачальника погасити заборгованість за рахунок субсидії, враховуючи зазначене, враховуючи зазначене посилаючись на порушення своїх прав як споживача, створення несприятливих умов та неналежне виконання умов договору, що призвело до виникнення спірних питань ОСОБА_1 просила суд визнати незаконними дії ТОВ «Херсонрегіонгаз» при перерахуванні коштів, що є житловою субсидією ОСОБА_1 на опалювальний період з листопада 2017 року по квітень 2018 року в рахунок погашення заборгованості у розмірі 10173,44грн. та стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 50 000 грн.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 11 січня 2022 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що заборгованість позивача виникла в зв`язку з невиконанням нею приписів Кодексу та Правил, жодного порушення прав споживача з боку відповідача не встановлено, і списання коштів за рахунок житлової субсидії на погашення заборгованості, яка виникла у позивача є правомірною та такою, що відповідає вимогам закону.

В апеляційній скарзі адвокат Сисак С.П. поданій від імені ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі, посилаючись на неповне встановлення судом обставин, які мають значення для справи, неправильне дослідження та оцінку доказів, порушення норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення суду не врахував, що предметом даного позову є оскарження дій вчинених ТОВ «Херсонрегіонгаз» при перерахуванні коштів, що є житловою субсидією ОСОБА_1 на опалювальний за період з листопада 2017 року по квітень 2018 року в рахунок погашення заборгованості у розмірі 10173,44грн. та стягнення моральної шкоди. Зазначивши, що кошти, перераховані Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Херсоні ради на рахунок ТОВ «Херсонрегіонгаз» були використані відповідачем по справі не за цільовим призначенням, що спричинило негативні наслідки для ОСОБА_1 як споживача послуг.

Окрім того, висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 не зверталася до ТОВ «Херсонрегіонгаз» з пропозицією укласти договір реструктуризації заборгованості є необ`єктивним, оскільки ОСОБА_1 звернулась за захистом своїх прав до суду та на той момент справа щодо спірної заборгованості розглядалася у суді, і позивачка не могла передбачити дій відповідача щодо списання коштів до вирішення справи.

Правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу інші учасники справи не скористалися.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 , адвокат Сисак С.П., приймаючи участь в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу підтримала за обставинами викладеними у скарзі, просила рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Інші учасники справи будучі повідомленими про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явились.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Отже, зі змісту вказаної норми права вбачається, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. З врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

З огляду на вказане та враховуючи передбачені чинним процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, обізнаність учасників справи про дату, час та місце розгляду справи, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності представників відповідача та третьої особи, які не з`явилися в судове засідання та не повідомили причини своєї неявки.

Відповідно до частини першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, у визначених цивільно-процесуальним законом межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є побутовим споживачем послуг газопостачання в будинку за адресою АДРЕСА_2 особовий рахунок за № НОМЕР_1 та використовує газ, у тому числі, і для опалення житла за вказаною адресою.

Правовідносини, як виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про ринок природного газу», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015 Типовим договором постачання природного газу, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2500 від 30.09.2015 (далі - Типовий договір) та Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30.09.2015 (надалі-Кодекс ГРМ).

З 01 липня 2015 року на виконання вимог статті 16 Закону України Про засади функціонування ринку природного газу ПАТ Херсонгаз проведено відокремлення функцій розподілу та постачання природного газу, тобто функції розподілу на території Херсонської області здійснює газорозподільне підприємство ПАТ Херсонгаз, а функції постачання - ТОВ Херсонрегіонгаз.

ТОВ Херсонрегіонгаз, як постачальник, забезпечує споживачів ресурсом природного газу, надає споживачам виключно послуги з постачання природного газу, а інші послуги, зокрема, ведення обліку використаних обсягів газу, опалювальної площі, групи споживання планових місячних об`ємів споживання, підключення та відключення споживачів, своєчасне технічне обслуговування газопроводів, газових приладів і пристроїв, лічильників газу та технічні види робіт з підключення, обмеження, локалізації і ліквідації аварійних ситуацій тощо, на території Херсонської області здійснює Оператор TPM (AT Херсонгаз).

У відповідності з чинним законодавством, ТОВ Херсонрегіонгаз з 01 липня 2015 року здійснює розрахунки за спожитий природний газ на підставі даних об`ємів газу, наданих Оператором TPM (AT Херсонгаз).

Таким чином відносини між споживачами та оператором газорозподільних систем регулюються укладеним між ними Типовим договором затвердженим постановою НКРЕКП №2496 від 30 вересня 2015 року, відповідно до якого, ОСОБА_1 є споживачем, а ТОВ «Херсонрегіонгаз» - постачальником.

10 березня 2017 року ОСОБА_1 було підписано заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам (далі-Договір) з персоніфікованими даними щодо споживача та його об`єкта за встановленою формою. Відповідно до умов Договору споживачем, ОСОБА_1 , самостійно визначено спосіб оплати - за квитанціями розрахункової книжки Постачальника.

Згідно пункту 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 21жовтня1995 року №848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» (далі - Постанова КМУ № 848), житлові субсидії призначаються за наявності різниці між розміром плати за житлово-комунальні послуги та/або скраплений газ, тверде та рідке пічне побутове паливо, за абонентське обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються у багатоквартирних будинках за індивідуальними договорами, внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку, внеску/платежу об`єднанню на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком у межах соціальної норми житла, соціальних нормативів житлово-комунальних послуг, скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, витрат на управління багатоквартирним будинком (далі - соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування) і розміром обов`язкового відсотка платежу, установленого відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 липня 1998 р. N 1156 "Про новий розмір витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива у разі надання житлової субсидії".

З пояснень на позовну заяву Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Херсоні ради, наданих на адресу суду вбачається, що ОСОБА_1 перебувала на обліку управління , як одержувач субсидії з жовтня 2015 року. Субсидія призначалася автоматично по квітень 2017 року. У травні 2017 року, у зв`язку з наявністю боргу з оплати послуг ТОВ «Херсонрегіонгаз» у сумі 7651.72грн, управлінням прийнято рішення не призначати субсидію. 13 жовтня 2017 року повідомленням №02/8094 заявниці відмовлено у призначені субсидії, у зв`язку з відсутністю документально підтвердження сплати заборгованості або укладення договору про її реструктуризацію, або оскарження заборгованості у судовому порядку.

У зв`язку із наданням ОСОБА_1 ухвали про відкриття провадження у справі щодо оскарження заборгованості в судовому порядку, 24 січня 2018 року управлінням прийнято рішення щодо скасування відмови в призначені субсидії від 13 жовтня 2017 року та призначено субсидію на період з травня 2017 року по квітень 2018 року. Житлова субсидія за цей період на послугу з газопостачання для домогосподарства ОСОБА_1 за цей період становить 13631.58грн, а саме за вересень 2017 року 70.75грн., за жовтень 2017 року -1139.46грн., за період з листопада по грудень 2017року - 2266.82грн щомісячно, за період з січня по березень 2018 року 2262.87грн. щомісячно, за квітень 2018 року 1099.11грн.

Всі кошти перераховані на рахунок заявниці в ТОВ «Херсонрегіонгаз». Повернення невикористаних сум субсидій ТОВ «Херсонрегіонгаз» на рахунок управління не провадилось.

З повідомлень про призначення субсидії на ЖКП до особової справи №18607 від 07 лютого 2018 року, 08 лютого 2018 року та від 18 квітня 2018 року ОСОБА_1 призначена житлова субсидія (площа, на яку призначається субсидія 76.17кв.м) утому числі і на послугу з газопостачання за період: з листопада по грудень 2017 року у розмір 2266.82грн щомісячно; з січня по березень 2018 року у розмірі 2262.87грн щомісячно; у квітні 2018 року у розмірі 1099.12грн.

Згідно інформації що міститься у файлі обміну відділу субсидії Управління праці та соціального захисту населення у лютому 2018 року на рахунок ОСОБА_1 в ТОВ «Херсонрегіонгаз» перераховані кошти призначеної житлової субсидії: за вересень 2017 року -70.75грн, за жовтень 2017 року 1139.46грн., за листопад-грудень 2017 року 4533.64грн., за січень 2018 року - 2262.87грн., за лютий-березень 2018 року 2262.87грн, всього 10269.59грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, щодо незаконності дій відповідача при перерахуванні коштів, що є житловою субсидією в сумі 10173.44грн. в рахунок погашення спірної заборгованості ОСОБА_1 посилалася на зменшення розміру її заборгованості за спожиті послуги з газопостачання, що виникла на момент призначення субсидії на період 2017-2018 роки, з 14247.78грн до 4443.25грн станом на кінець квітня 2018 року.

Однак, матеріали справи не містять жодних доказів наявності заборгованості за послуги з газопостачання на момент призначення субсидії на період 2017-2018 роки у сумі з 14247.78грн. Так, додана до позовної заяви частина розрахунку нарахування та оплати за надані послуги з газопостачання по особовому рахунку № НОМЕР_1 станом на 10 березня 2017 року не містить відомостей щодо розміру заборгованості , що існувала станом на 10 березня 2017 року. Повний розрахунок в матеріалах справи відсутній.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 05 травня 2020 року у справі № 766/24679/18, яке набрало законної сили, та яким відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до AT Херсонгаз та ТОВ Херсонрегіонгаз про зобов`язання вчинити певні дії, а саме здійснити перерахунок об`єму споживання природного газу з 2016 року та відмінити нарахування заборгованості за надані послуги з газопостачання станом на 10 березня 2017 року в сумі 14 274,78грн, обставини щодо розміру заборгованості за спожиті ОСОБА_1 послуги з газопостачання не встановлені.

Зі змісту пояснень на позовну заяву Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Херсоні ради, як зазначалось вище, вбачається, що станом на травень 2017 року за даними ТОВ «Херсонрегіонгаз» заборгованість з оплати послуг за газопостачання одержувача субсидії ОСОБА_1 становила 7651.72грн.

З доданого до позовної заяви рахунку на сплату послуг з газопостачання за листопад 2017 року вбачається , що заборгованість за надані послуги станом на 01 грудня 2017 року становить 12951.42 грн, нараховано до сплати без урахування субсидії 1141.10грн., сплачено споживачем у розрахунковому місяці 1204.00грн, підлягає сплаті з боку управління соціального захисту населення субсидією 0.00грн., підлягає до сплати станом на кінець розрахункового місяця 12888.52грн.

З рахунку на сплату послуг з газопостачання за грудень 2017 року вбачається, що заборгованість за надані послуги станом на 01 січня 2018 року становить 12888.52грн, нараховано до сплати без урахування субсидії - 1377.66грн, сплачено споживачем у розрахунковому місяці 2135.00грн, підлягає сплаті з боку управління соціального захисту населення субсидією 0.00грн., підлягає до сплати станом на кінець розрахункового місяця 12131.18грн.

З рахунку на сплату послуг з газопостачання за квітень 2018 року вбачається, що заборгованість за надані послуги станом на 01 квітня 2018 року становить 5750.10грн, нараховано до сплати без урахування субсидії - 946.27грн., сплачено споживачем у розрахунковому місяці 1154.00грн, підлягає сплаті з боку управління соціального захисту населення субсидією 1099.12грн., підлягає до сплати станом на кінець розрахункового місяця 4443.25грн.

Матеріали справи не містять будь-яких доказів, що призначена та перерахована на рахунок споживача субсидія була використана відповідачем не за цільовим призначенням. Само по собі зменшення наявної заборгованості у споживача зазначеної у рахунках на сплату послуг з газопостачання не є достатнім доказом на підтвердження доводів позивача щодо незаконності дій газопостачальника при використанні ним коштів житлової субсидії зарахованих на рахунок споживача.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України кожній особі надано право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно частини 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже як цивільне так і цивільно-процесуальне законодавство пов`язує можливість захисту особою свого права лише у разі його порушення, невизнання чи оспорювання.

Однак під час розгляду справи, ні в суді першої інстанції, ні при апеляційному перегляді рішення суду, позивачем у встановленому законом порядку не доведено, що зменшенням розміру загальної заборгованості за рахунок призначеної житлової субсидії, були порушені будь-які її права чи інтереси.

Так, доводи позивача на те, що в результаті перерахування відповідачем коштів житлової субсидії не в рахунок поточних платежів за спожиті послуги призвели до утворення нової заборгованості , у зв`язку із чим ОСОБА_1 була вимушена відмовитися від опалення будинку та суттєво зменшити споживання природного газу в опалювальний період 2017-2018 роки та була вимушена сплачувати послуги з газопостачання у повному обсязі із розрахунку 407 та 453куб.м. не знайшли своє підтвердження під час розгляду справи та спростовуються дослідженими судом доказами.

По-перше, матеріали справи не містять доказів утворення нової заборгованості позивача за опалювальний період 2017-2018 роки, а лише свідчать про зменшення існуючої заборгованості до 4443.25грн станом на кінець квітня 2018 року.

По-друге, як вбачається з матеріалів справи, та не оспорюється учасниками справи, 13 жовтня 2017 року ОСОБА_1 відмовлено у призначені житлової субсидії на опалювальний період 2017-2018 роки у зв`язку із наявною заборгованістю за спожиті послуги.

Лише 24 січня 2018 року Управлінням праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Херсоні ради, після надання заявником доказів оспорювання у судовому порядку заборгованості, прийнято рішення щодо скасування відмови в призначені субсидії від 13 жовтня 2017 року та призначено субсидію на період з травня 2017 року по квітень 2018 року.

Кошти житлової субсидії перераховані на рахунок заявниці в ТОВ «Херсонрегіонгаз» за період з вересня 2017 року по лютий 2018 року включно лише у лютому 2018 року.

З наданого позивачем рахунку на оплату послуг з газопостачання за квітень 2018 року вбачається, що відповідачем при здійснені розрахунку розміру оплати за розрахунковий місяць врахована призначена субсидія у розмірі зазначеному у повідомлені про призначення субсидії, що свідчить про те, що газопостачальником призначена субсидія, після її призначення, враховувалася саме при розрахунку платежів за розрахунковий місяць.

Вказані обставини спростовують доводи позивача, що саме внаслідок перерахування відповідачем коштів житлової субсидії не в рахунок поточних платежів за спожиті послуги вона була вимушена відмовитися від опалення будинку та суттєво зменшити споживання природного газу в опалювальний період 2017-2018 роки та була вимушена сплачувати послуги з газопостачання у повному обсязі, враховуючи що субсидія була призначена та фактично зарахована лише у лютому 2018 року за обставинами, що не пов`язані з оспорюваними діями відповідача.

Також в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження доводів позивача, щодо зменшення нею обсягів споживання газу в опалювальний період 2017-2018 роки.

Посилання ОСОБА_1 на незаконність раніше нарахованої ТОВ «Херсонрегіонгаз» заборгованості спростовуються рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 05 травня 2020 року у справі № 766/24679/18, яке набрало законної сили, за позовом ОСОБА_1 до AT Херсонгаз та ТОВ Херсонрегіонгаз про зобов`язання вчинити певні дії, яким встановлено, що заборгованість позивача виникла в зв`язку з тим, що остання не повідомляла Оператору ГРМ покази лічильника газу, тому фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по об`єкту позивача за розрахунковий період визначався Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму за відповідний період та в зв`язку з чим виникла заборгованість за надані послуги з газопостачання ТОВ Херсонрегіонгаз. Нарахування заборгованості за послуги газопостачання здійснено з урахуванням об`ємів та обсягу розподілу природного газу.

Отже, позивачем не доведено, що використання відповідачем, на її думку не за цільовим призначенням коштів житлової субсидії, спричинило негативні наслідки для неї, як споживача.

Також позивачем не доведено спричинення їй будь-якої шкоди у зв`язку із погашенням заборгованості за рахунок житлової субсидії без повідомлення про сплату боргу та не пропонуванням їй укласти графік погашення заборгованості.

Крім того, як правильно зазначив суд першої інстанції діючим законодавством України передбачено право, а не обов`язок газопостачального підприємства надавати реструктуризацію заборгованості споживачам.

Так, умовами Договору постачання природного газу(п. 4.10) передбачено, що у разі виникнення у споживача заборгованості з оплати вартості послуг з газопостачання споживач може звернутися до постачальника із заявою про складення графіка погашення заборгованості на строк не більше 12 місяців та за вимогою постачальника подати довідки, що підтверджують неплатоспроможність споживача.

Тобто саме споживачу надано право на звернення до постачальника із заявою, щодо укладання графіка погашення заборгованості. На постачальника такий обов`язок умовами договору не покладається.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції що заборгованість позивача виникла в зв`язку з невиконанням нею приписів Кодексу та Правил, жодного порушення прав споживача з боку відповідача не встановлено, і списання коштів за рахунок житлової субсидії на погашення заборгованості, яка виникла у позивача є правомірною та такою, що відповідає вимогам закону.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди.

Частиною першою та другою статті 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди є похідним від позовних вимог щодо визнання дій відповідача незаконними, оскільки стягнення моральної шкоди є наслідком , що виникає у разі порушення прав споживача з боку постачальника послуги у разі встановлення , що таке порушення дійсно мало місце.

Зважаючи на те, що судом під час розгляду справи незаконність дій відповідача не встановлена, як і не встановлено порушення права споживача підстави для відшкодування моральної шкоди відсутні.

Разом з тим позивачем не наведено ні обґрунтованого розрахунку заявленої до стягнення суми, ні втрат немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних їй незаконними діями/бездіяльністю відповідача.

З огляду на те що, судова колегія погоджується з проаналізованими судом першої інстанції в сукупності дослідженими доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що стороною апелянта не доведено тих обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а тому апелційна скарга задоволенню не підлягає.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду, за своїм змістом і суттю загалом є обґрунтуванням вимог позовної заяви, і зводяться до суб`єктивного тлумачення скаржником норм права, та незгоди з вказаними вище висновками суду, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки суду, без посилення на обставини, які не були враховані судом.

Порушень судом норм процесуального права, колегією суддів не встановлено.

На підставі частини першої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням вимог закону, підстав для її скасування з мотивів, наведених у скарзі не має.

Керуючись статтями 367, 375, 381-384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Сисак Світлани Петрівни подану від імені ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 11 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 01 березня 2024 року.

Головуючий Л.А. Приходько

Судді: Л.В. Базіль

Л.П. Воронцова