П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2024 року м. Київ

Справа №359/5143/19

Провадження № 22-ц/824/5084/2024

Резолютивна частина постанови оголошена 17 січня 2024 року

Повний текст постанови складено 19 січня 2024 року

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Карпенка В.Р.

сторони: позивач(відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_1 ,

відповідач (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_2 ,

третя особа ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , поданою адвокатом Ярошенком Романом Володимировичем, на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , третя особа - ОСОБА_3 , про поділ майна; за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ майна,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2018 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та поділ майна.

Позов ОСОБА_5 мотивувала тим, що 29 березня 1997 року вона уклала шлюб з ОСОБА_4 . Під час шлюбу вони придбали квартиру

АДРЕСА_1 , нежилі приміщення № 1, № 2 (групу приміщень № 194) (в літ. А) на

АДРЕСА_2 , машиномісця № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 у підземній автостоянці на

АДРЕСА_3 , судно марки «Maxum 2500 SCR» з номером НОМЕР_3 та номером корпусу НОМЕР_9, земельну ділянку площею 0,1764 га

з кадастровим номером :01:015:0086 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану

в с. Вишеньки Бориспільського району, земельну ділянку площею 0,0912 га з кадастровим номером :01:015:0543 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану в с. Вишеньки Бориспільського району, земельну ділянку площею 0,0281 га з кадастровим номером :01:015:0571 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану

в с. Вишеньки Бориспільського району, а також будівельні матеріали та обладнання, що були використані в процесі будівництва цеху для виробництва алюмінієвих вікон, двоповерхового будинку, будинку для гостей та приміщення басейну. Крім того, сторони здійснили внески до статутних фондів ТОВ «Медіа Бізнес Груп» та ПП «Компанія «Європейський стандарт».

ОСОБА_5 посилалась на те, що між нею та відповідачем припинились сімейні відносини. ОСОБА_4 почав проживати з іншою жінкою, що унеможливлює збереження шлюбу. Крім того, виникла потреба у поділі майна, що є об`єктом спільної сумісної власності сторін.

Тому ОСОБА_5 просила розірвати шлюб, укладений з відповідачем, а також визнати за нею право власності на 3/4 частки в квартирі

АДРЕСА_1 , на 1/2 частку в нежилих приміщеннях № 1, № 2 (групі приміщень № 194)

(в літ. А) на АДРЕСА_2 , на 1/2 частку в машиномісцях АДРЕСА_4 та

АДРЕСА_5 , на 1/2 частку

в судні марки «Maxum 2500 SCR» з номером НОМЕР_3 та номером корпусу НОМЕР_9, на 1/2 частку в земельній ділянці площею 0,1764 га з кадастровим номером :01:015:0086 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташованій

в с. Вишеньки Бориспільського району, на 1/2 частку в земельній ділянці площею

0,0912 га з кадастровим номером :01:015:0543 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованій в с. Вишеньки Бориспільського району, на 1/2 частку в земельній ділянці площею 0,0281 га

з кадастровим номером :01:015:0571 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованій в с. Вишеньки Бориспільського району, на 1/2 частку в будівельних матеріалах та обладнанні, що були використані

в процесі будівництва цеху для виробництва алюмінієвих вікон, двоповерхового будинку, будинку для гостей та приміщення басейну, а також на 1/2 частку у внесках до статутних фондів ТОВ «Медіа Бізнес Груп» та ПП «Компанія «Європейський стандарт».

Під час розгляду цивільної справи ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_6 подали заяви про часткові зміни предмета позову (т. 1, а. с. 180-181, т. 4, а. с. 176-177) та просили визнати за ОСОБА_5 право власності на 3/4 частки в квартирі

АДРЕСА_1 , на 1/2 частку в нежилих приміщеннях № 1, № 2 (групі приміщень № 194) (в літ. А) на АДРЕСА_2 , на 1/2 частку в машиномісцях № 37 та № 38 у підземній автостоянці на АДРЕСА_3 , на 1/2 частку в земельній ділянці площею 0,1764 га з кадастровим номером :01:015:0086 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташованій в с. Вишеньки Бориспільського району, на 1/2 частку в земельній ділянці площею 0,0912 га

з кадастровим номером : 01:015:0543 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованій в с. Вишеньки Бориспільського району, на 1/2 частку в земельній ділянці площею 0,0281 га з кадастровим номером :01:015:0571 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованій в с. Вишеньки Бориспільського району, на 1/2 частку

в будівельних матеріалах та обладнанні, що були використані в процесі будівництва цеху для виробництва алюмінієвих вікон, двоповерхового будинку, будинку для гостей та приміщення басейну; визнати автомобіль марки «Audi A8», реєстраційний номер

НОМЕР_4 , об`єктом спільної сумісної власності сторін та визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частку в цьому транспортному засобі; здійснити поділ заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг та стягнути з ОСОБА_4 грошову компенсацію вартості 1/2 частки в судні марки «Maxum 2500 SCR» з номером

НОМЕР_3 та номером корпусу НОМЕР_9 в розмірі 477 600,00 грн.

У жовтні 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про поділ майна.

Позов ОСОБА_4 мотивований тим, що об`єктом спільної сумісної власності сторін також є земельна ділянка площею 0,25 га з кадастровим номером :11:005:0044 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташована на

АДРЕСА_6 , земельна ділянка площею 0,3329 га з кадастровим номером :11:005:0045 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташована на

АДРЕСА_6 , та автомобіль марки «Peugeot 307», реєстраційний номер НОМЕР_5 . Крім того, в квартирі АДРЕСА_1 виконаний ремонт, зберігаються меблі та сантехніка, які також є об`єктом спільної сумісної власності сторін.

ОСОБА_4 просив визнати за ним право власності на машиномісця № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 у підземній автостоянці на АДРЕСА_3 , на земельну ділянку площею 0,1764 га з кадастровим номером :01:015:0086 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану в с. Вишеньки Бориспільського району, на земельну ділянку площею 0,0912 га з кадастровим номером :01:015:0543 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану

в с. Вишеньки Бориспільського району, на земельну ділянку площею 0,0281 га

з кадастровим номером :01:015:0571 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану в с. Вишеньки Бориспільського району, та на нежилі приміщення № 1, № 2 (групу приміщень № 194) (в літ. А) на

АДРЕСА_2 ; визнати за ОСОБА_5 право власності на ремонтні роботи, меблі та сантехніку в квартирі АДРЕСА_1 , на земельну ділянку площею 0,25 га з кадастровим номером :11:005:0044

з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану на АДРЕСА_6 , на земельну ділянку площею 0,3329 га

з кадастровим номером :11:005:0045 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану на АДРЕСА_6 , та на автомобіль марки «Peugeot 307», реєстраційний номер НОМЕР_5 ; а також визнати за кожною стороною право власності на 1/2 частку в квартирі АДРЕСА_1 .

Під час розгляду справи представник відповідача Ярошенко Р. В. подав заяву про часткову зміну предмета зустрічного позову (т. 4, а. с. 14-19) т просив визнати за ОСОБА_4 право власності на машиномісця № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 у підземній автостоянці на АДРЕСА_3 , на земельну ділянку площею 0,1764 га

з кадастровим номером :01:015:0086 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану

в с. Вишеньки Бориспільського району, на земельну ділянку площею 0,0912 га

з кадастровим номером :01:015:0543 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану в с. Вишеньки Бориспільського району, на земельну ділянку площею 0,0281 га з кадастровим номером :01:015:0571 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану в с. Вишеньки Бориспільського району, та на нежилі приміщення № 1, № 2 (групу приміщень № 194) (в літ. А) на АДРЕСА_2 ; визнати за ОСОБА_5 право власності на квартиру

АДРЕСА_1 , на дизайнерський ремонт, що був виконаний в цій квартирі, на земельну ділянку площею 0,25 га з кадастровим номером :11:005:0044 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану на АДРЕСА_6 , на земельну ділянку площею 0,3329 га з кадастровим номером :11:005:0045 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану на АДРЕСА_6 , та на автомобіль марки «Peugeot 307», реєстраційний номер НОМЕР_5 .

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 10 травня 2018 року справу передано на розгляд до Бориспільського міськрайонного суду Київської області.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 10 травня 2018 року заяву ОСОБА_5 про забезпечення позову залишено без розгляду.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 17 липня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 13 серпня 2018 року заяву ОСОБА_5 про забезпечення позову повернуто позивачу.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 28 грудня 2018 року частково задоволено клопотання ОСОБА_5 про забезпечення позову та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , нежилі приміщення № 1, № 2 (групу приміщень № 194) (літ. А) на АДРЕСА_2 , а також судно марки «Maxum 2500 SCR» з номером НОМЕР_3 та номером корпусу НОМЕР_9.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 30 січня 2019 року відмовлено

у задоволенні клопотання представника відповідача Ярошенка Р. В. про роз`єднання позовних вимог.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 06 травня 2019 року зустрічний позов об`єднаний в одне провадження з первісним позовом.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 06 травня 2019 року вимогу первісного позову про розірвання шлюбу виділено в окреме провадження та продовжено судовий розгляд цивільної справи за первісним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про поділ майна; за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ майна.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 20 січня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Крім того, у ГСЦ МВС України було витребувано інформацію про реєстрацію автомобіля марки «Audi A8», реєстраційний номер НОМЕР_4 .

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 29 червня 2021 року поновлено судовий розгляд цивільної справи, а також зобов`язано ОСОБА_4 та його представника Ярошенка Р.В. надати суду докази на підтвердження продажу судна марки «Maxum 2500 SCR» з номером НОМЕР_3 та номером корпусу НОМЕР_9. Крім того, ОСОБА_3 було залучено до участі у розгляді цивільної справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 січня

2023 року позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , третя особа - ОСОБА_3 , про поділ майна задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частку в машиномісцях № 37 та № 38 у підземній автостоянці на АДРЕСА_3 .

Визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частку в нежилих приміщеннях № 1, № 2 (групі приміщень № 194) (в літ. А) на АДРЕСА_2 .

Визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частку в земельній ділянці площею 0,1764 га з кадастровим номером :01:015:0086 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташованій в с. Вишеньки Бориспільського району, а також на 1/2 частку в будівельних матеріалах та обладнанні, що були використані в процесі будівництва двоповерхового жилого будинку, розташованого на цій земельній ділянці.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частку в земельній ділянці площею 0,0912 га з кадастровим номером :01:015:0543 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованій

в с. Вишеньки Бориспільського району, а також на 1/2 частку в будівельних матеріалах та обладнанні, що були використані в процесі будівництва одноповерхового жилого будинку та ангару, розташованих на цій земельній ділянці.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/2 частку в земельній ділянці площею 0,0281 га з кадастровим номером :01:015:0571 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованій

в с. Вишеньки Бориспільського району, а також на 1/2 частку в будівельних матеріалах та обладнанні, що були використані в процесі будівництва сараю, розташованому на цій земельній ділянці.

Стягнено з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 грошову компенсацію 1/2 частки в судні марки «Maxum 2500 SCR» з номером НОМЕР_3 та номером корпусу НОМЕР_9 в розмірі 477 600,00 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_5 відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ майна задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на іншу 1/2 частку в машиномісцях

№ 37 та № 38 у підземній автостоянці на АДРЕСА_3 .

Визнано за ОСОБА_4 право власності на іншу 1/2 частку в нежилих приміщеннях № 1, № 2 (групі приміщень № 194) (в літ. А) на АДРЕСА_2 .

Визнано за ОСОБА_4 право власності на іншу 1/2 частку в земельній ділянці площею 0,1764 га з кадастровим номером :01:015:0086 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташованій в с. Вишеньки Бориспільського району.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на іншу 1/2 частку в земельній ділянці площею 0,0912 га з кадастровим номером :01:015:0543 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованій

в с. Вишеньки Бориспільського району.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на іншу 1/2 частку в земельній ділянці площею 0,0281 га з кадастровим номером :01:015:0571 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованій

в с. Вишеньки Бориспільського району.

У задоволенні іншої частини зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Стягнено з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 витрати на оплату судового збору в розмірі 4 405,00 грн.

Стягнено з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 витрати на оплату судового збору в розмірі 2 643,00 грн.

Рішення суду мотивоване тим, що в період часу, протягом якого ОСОБА_4 перебував у шлюбі з позивачем, він придбав машиномісця № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 у підземній автостоянці по АДРЕСА_3 , нежилі приміщення №1, №2 (групу приміщень №194) (в літ. А) по АДРЕСА_2 , земельну ділянку площею 0,1764 га з кадастровим номером :01:015:0086 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану в с. Вишеньки Бориспільського району, земельну ділянку площею 0,0912 га з кадастровим номером :01:015:0543 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану

в с. Вишеньки Бориспільського району, земельну ділянку площею 0,0281 га з кадастровим номером :01:015:0571 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану в с. Вишеньки Бориспільського району, та судно марки «Maxum 2500 SCR» з номером НОМЕР_3 та номером корпусу НОМЕР_9. Крім того, зі звіту про кошторисну вартість споруд, розташованих в с. Вишеньки Бориспільського району (т. 2, а.с.200-260), а також висновків експерта за результатами проведення оціночно-земельних та оціночно-будівельних експертиз №33/19, №34/19 та №32/19 від 23 грудня 2019 року (т. 3, а.с.135-159, 160-194, 195-217) вбачається, що на земельній ділянці з кадастровим номером :01:015:0086 розташовується недобудований двоповерховий жилий будинок, на земельній ділянці з кадастровим номером :01:015:0543 - недобудований одноповерховий жилий будинок та ангар, а на земельній ділянці з кадастровим номером :01:015:0571 - недобудований сарай. В період часу, протягом якого ОСОБА_8 перебувала у шлюбі

з відповідачем, вона придбала автомобіль марки «Peugeot 307», реєстраційний номер

НОМЕР_5 .

Перелічене вище рухоме та нерухоме майно є об`єктом спільної сумісної власності сторін. Всупереч частини першої статті 81 ЦПК України ні ОСОБА_5 , ні ОСОБА_4 не подали докази на спростування означеної презумпції та на підтвердження того, що вказане майно було придбано за особисті грошові кошти кожної із сторін, з огляду на це суд вважав, що машиномісця № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 у підземній автостоянці по АДРЕСА_3 , нежилі приміщення №1, №2 (група приміщень №194)

(в літ. А) по АДРЕСА_2 , судно марки «Maxum 2500 SCR» з номером НОМЕР_3 та номером корпусу НОМЕР_9, автомобіль марки «Peugeot 307», реєстраційний номер НОМЕР_5 , земельна ділянка площею 0,1764 га з кадастровим номером :01:015:0086 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташована

в с. Вишеньки Бориспільського району, земельна ділянка площею 0,0912 га з кадастровим номером :01:015:0543 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташована в с. Вишеньки Бориспільського району, земельна ділянка площею 0,0281 га з кадастровим номером :01:015:0571 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташована

в с.Вишеньки Бориспільського району, а також будівельні матеріали та обладнання, що були використані в процесі будівництва двоповерхового жилого будинку, одноповерхового жилого будинку, ангару та сараю, розташованих на вказаних земельних ділянках, є об`єктом спільної сумісною власності ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Зі змісту реєстраційної картки транспортного засобу (т. 1, а.с.177) суд встановив, що на підставі договору купівлі-продажу №537/10/8047/16 від 31 травня 2016 року автомобіль марки «Audi A8», реєстраційний номер НОМЕР_4 , був зареєстрований за ОСОБА_3 . Ця обставина свідчить про те, що вказаний транспортний засіб є її особистою власністю, а не спільною сумісною власністю сторін. В матеріалах цивільної справи міститься лист начальника Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України №184/Г-18122 від 18 грудня 2019 року (т. 3, а.с.5), зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_4 неодноразово перетинав державний кордон України, керуючи автомобілем з номерним знаком НОМЕР_4 . Однак вказана обставина не спростовує інформацію, викладену в реєстраційній картці транспортного засобу, та не свідчить про те, що автомобіль марки «Audi A8», реєстраційний номер НОМЕР_4 , є об`єктом спільної сумісної власності позивача та ОСОБА_4 . З копій державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯЛ №447324 та №447325 від 10 жовтня 2011 року (т. 1, а.с.155, 157) суд встановив, що підставою для видачі ОСОБА_5 цих правовстановлюючих документів було рішення Павлівської сільської ради від 23 березня 2009 року. Ця обставина свідчить про те, що земельна ділянка площею 0,25 га з кадастровим номером :11:005:0044 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташована по

АДРЕСА_6 , та земельна ділянка площею 0,3329 га з кадастровим номером :11:005:0045 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташована по

АДРЕСА_6 , були приватизовані позивачем, а не придбані ним на підставі цивільно-правового договору. Тому означені земельні ділянки є особистою власністю ОСОБА_5 , а не спільною сумісною власністю сторін. Крім того, ремонт, що був проведений у квартирі

АДРЕСА_1 , не є об`єктом цивільного права та не може бути спільною сумісною власністю сторін.

З огляду на це суд дійшов висновку про відсутність підстав для поділу автомобіля марки «Audi A8», реєстраційний номер НОМЕР_4 , земельної ділянки площею 0,25 га

з кадастровим номером :11:005:0044 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташованої по

АДРЕСА_6 , земельної ділянки площею 0,3329 га з кадастровим номером : 11:005:0045

з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої по АДРЕСА_6 , та ремонту, проведеного у квартирі АДРЕСА_1 . Тому

суд дійшов висновку про відмову у задоволенні первісного та зустрічного позовів в частині вимог про поділу вказаного майна.

В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження існування обставин, які є підставою для відступлення від засад рівності часток сторін у спільному майні. Тому за ОСОБА_5 та відповідачем належить визнати право власності на 1/2 частку в машиномісцях НОМЕР_10 та АДРЕСА_5 , на 1/2 частку в нежилих приміщеннях №1, №2 (групі приміщень №194) (в літ. А) по АДРЕСА_2 , на 1/2 частку в земельній ділянці площею 0,1764 га з кадастровим номером :01:015:0086 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташованій в с.Вишеньки Бориспільського району, на 1/2 частку в земельній ділянці площею 0,0912 га з кадастровим номером :01:015:0543 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованій в с. Вишеньки Бориспільського району, на 1/2 частку в земельній ділянці площею 0,0281 га з кадастровим номером :01:015:0571 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованій в с. Вишеньки Бориспільського району, а також на 1/2 частку в будівельних матеріалах та обладнанні, що були використані в процесі будівництва двоповерхового жилого будинку, одноповерхового жилого будинку, ангару та сараю, розташованих на вказаних земельних ділянках. У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 не заявив вимоги про визнання за ним права власності на 1/2 частку в автомобілі марки «Peugeot 307», реєстраційний номер НОМЕР_5 , та на 1/2 частку в будівельних матеріалах та обладнанні, що були використані в процесі будівництва двоповерхового жилого будинку, одноповерхового жилого будинку, ангару та сараю, розташованих на вказаних земельних ділянках, у виконання частини першої статті 13 ЦПК України, дотримуючись принципу диспозитивності, суд не розглянув ці позовні вимоги та не ухвалив відносно них судове рішення.

Зі змісту листа голови Державної служби морського та річкового транспорту України №7597/402.5/15-21 від 17 листопада 2021 року (т 4, а. с. 118) суд встановив, що ОСОБА_4 відчужив судно марки «Maxum 2500 SCR» з номером НОМЕР_3 та номером корпусу НОМЕР_9. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_5 надала відповідачу згоду на відчуження цього майна. В такому випадку позивач має право на відшкодування грошової компенсації вартості 1/2 частки в судні марки «Maxum 2500 SCR» з номером НОМЕР_3 та номером корпусу НОМЕР_9. В матеріалах цивільної справи міститься звіт про оцінку самохідного моторного судна «Maxum 2500 SCR», 2002 року випуску (т. 4, а.с.126-154, 222-249), зі змісту якого вбачається, що вартість вказаного майна становить 341501,00 грн. Достовірність цього доказу спростовується звітом про оцінку судноплавного засобу «Maxum 2500 SCR» з номером НОМЕР_3 (т. 2, а.с.261-294), зі змісту якого вбачається, що вартість означеного майна становить 955200,00 грн. Крім того, вартість спірного майна, визначена у звіті про оцінку самохідного моторного судна «Maxum 2500 SCR», 2002 року випуску (т. 4, а.с.126-154, 222-249), є очевидно заниженою.

З огляду на це суд вважав, що з ОСОБА_4 на користь позивача належить стягнути грошову компенсацію вартості 1/2 частки в судні марки «Maxum 2500 SCR» з номером НОМЕР_3 та номером корпусу НОМЕР_9 в розмірі 477600,00 грн.

У зв`язку з тим, що квартира АДРЕСА_1 є об`єктом спільної часткової власності ОСОБА_5 та відповідача, частина друга статті 70 СК України не поширюється на спірні правовідносини. За правилом частини третьої статті 357 ЦК України співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що поліпшення квартири АДРЕСА_1 відбулось виключно за особисті грошові кошти ОСОБА_5 . Ця обставина свідчить про відсутність підстав для збільшення частки позивача у вказаному об`єкті нерухомого майна. Тому у задоволенні первісного позову в частині цієї вимоги ОСОБА_5 належить відмовити. В такому випадку кожна зі сторін залишається власником 1/2 частки в квартирі АДРЕСА_1 .

03 березня 2023 року представник ОСОБА_4 - адвокат Ярошенко Р. В. подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить скасувати рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 січня 2023 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 про поділ майна відмовити, а зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції неповно дослідив всі обставини справи, зробив висновки, які не відповідають обставинам даної справи та порушив норми процесуального права, що призвело до постановлення помилкового рішення суду. Оскаржуване судове рішення не усунуло стан невизначеності, який існував до звернення сторін до суду. Заявник вказує, що суд помилково відніс до спільної сумісної власності недобудовані двоповерховий житловий будинок, одноповерховий житловий будинок та ангар а також сарай. При цьому, судом помилково не віднесено до спільної сумісної власності квартиру

АДРЕСА_1 , з урахуванням доброго технічного стану та дизайнерського ремонту; земельну ділянку площею 0,3329 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :11:005:0045, що знаходиться на АДРЕСА_6 ; земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :11:005:0044, що знаходиться на АДРЕСА_6 .

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями

від 03 березня 2023 року апеляційну скаргу передано судді-доповідачу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 14 березня 2023 року витребувано

з Бориспільського міськрайонного суду Київської областісправу № 359/5143/19 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , третя особа - ОСОБА_3 , про поділ майна; за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ майна.

13 квітня 2023 року матеріали справи № 359/5143/19 надійшли до Київського апеляційного суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 травня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 , подану адвокатом Ярошенком Р. В., на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 січня 2023 року залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали.

Ухвала мотивована тим, що заявником до апеляційної скарги не додано докази спати судового збору.

19 травня 2023 року на виконання вимог ухвали Київського апеляційного суду від 01 травня 2023 року, заявником надано докази сплати судового збору.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 24 травня 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , поданою адвокатом Ярошенком Р. В., на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , третя особа - ОСОБА_3 , про поділ майна; за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ майна.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 08 червня 2023 року справу призначено до розгляду з викликом учасників справи.

В судовому засіданні представник ОСОБА_4 адвокат Ярошенко Р.В. підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник ОСОБА_5 адвокатМасленнікова Т.М. проти доводів апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише

у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Встановлено, що 29 березня 1997 року ОСОБА_5 уклала з ОСОБА_4 шлюб, зареєстрований в Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім`ї, про що був складений запис за №357. Після укладення шлюбу ОСОБА_5 було присвоєно прізвище « ОСОБА_9 ».

18 червня 2007 року ОСОБА_4 та ОСОБА_8 набули право спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 . Кожній стороні належить по 1/2 частці в цьому об`єкті нерухомого майна. Це підтверджується копією свідоцтва про право власності від 18 червня 2007 року.

20 січня 2010 року ОСОБА_4 придбав машиномісця № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 у підземній автостоянці на АДРЕСА_3 . Це підтверджується копіями свідоцтв про право власності від 20 січня 2010 року.

08 жовтня 2010 року ОСОБА_4 придбав земельну ділянку площею 0,1764 га

з кадастровим номером :01:015:0086 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану

в с. Вишеньки Бориспільського району. Ця обставина підтверджується копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №427786 від 22 квітня 2011 року.

В той же день ОСОБА_4 придбав земельну ділянку площею 0,0912 га

з кадастровим номером :01:015:0543 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану в с. Вишеньки Бориспільського району. Ця обставина підтверджується копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №427787 від 22 квітня 2014 року.

17 березня 2011 року ОСОБА_4 придбав нежилі приміщення №1, №2 (групу приміщень №194) (в літ. А) на АДРЕСА_2 . Ця обставина підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №140572141 від 08 жовтня 2018 року та копією витягу про державну реєстрацію прав №32340281 від 06 грудня 2011 року.

08 вересня 2011 року ОСОБА_4 придбав земельну ділянку площею 0,0281 га

з кадастровим номером :01:015:0571 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану в с. Вишеньки Бориспільського району. Це підтверджується відповідним записом на зворотній стороні державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК №028850 від 05 вересня 2011 року.

10 жовтня 2011 року ОСОБА_8 набула право власності на земельну ділянку площею 0,25 га з кадастровим номером :11:005:0044 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану на АДРЕСА_6 . Ця обставина підтверджується копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №447324 від 10 жовтня 2011 року.

В той же день ОСОБА_8 набула право власності на земельну ділянку площею 0,3329 га з кадастровим номером :11:005:0045 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану на

АДРЕСА_6 . Це підтверджується копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №447325 від

10 жовтня 2011 року.

28 жовтня 2015 року ОСОБА_4 придбав судно марки «Maxum 2500 SCR»

з номером НОМЕР_3 та номером корпусу НОМЕР_9. Це підтверджується копією свідоцтва про право власності для прогулянкових суден №ПП004532 від 16 листопада 2015 року.

05 жовтня 2016 року ОСОБА_8 придбала автомобіль марки «Peugeot 307», реєстраційний номер НОМЕР_5 . Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 .

18 серпня 2020 року ОСОБА_8 відновила дошлюбне прізвище « ОСОБА_10 ». Це підтверджується копією свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_7 від 18 серпня

2020 року, а також копією паспорту громадянина України № НОМЕР_8 від 04 вересня 2020 року.

Зі змісту листа голови Державної служби морського та річкового транспорту України № 7597/402.5/15-21 від 17 листопада 2021 року вбачається, що ОСОБА_4 відчужив судно марки «Maxum 2500 SCR» з номером НОМЕР_3 та номером корпусу НОМЕР_9.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним

і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Згідно з частиною третьою статті 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з частиною першою статті 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Зазначені норми закону встановлюють презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один з подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі у судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування такої презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Саме такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17, постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18), а також постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц.

Сам по собі факт того, що майно набуте подружжям у шлюбі зареєстровано на праві власності за одним із них, не спростовує поширення на таке майно правового режиму спільного майна подружжя, оскільки за змістом 60 СК України право спільної сумісної власності на майно виникає у обох з подружжя одночасно. При цьому статтею 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» установлено спростовну презумпцію відомостей, унесених до єдиного державного реєстру. Наведений висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 813/6286/15 (провадження № 11-57апп18), від 06 лютого 2019 року у справі № 462/2646/17 (провадження № 11-1272апп18), від 19 червня 2019 року у справі № 826/5806/17 (провадження № 11-290апп19), від 17 червня 2020 року у справі № 826/10249/18 (провадження № 11-771апп19), від 01 вересня 2020 року у справі № 907/29/19 (провадження № 12-17гс20).

Відповідно до статті 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72СК України та статтею 372 ЦК України.

Головним критерієм поділу майна як об`єкта права спільної сумісної власності є припинення правовідносин спільної сумісної власності між колишніми учасниками та припинення відносин спільної власності взагалі (частина третя статті 372 ЦК України); у разі поділу кожен учасник має право одержати в натурі ту частину спільного майна, яка відповідає його частці у спільному сумісному майні.

У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Відповідно до положень частини першої статті 71 СК України майно,що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Тобто суд має вирішити переданий на його розгляд спір про поділ спільної сумісної власності саме тоді, коли подружжя не домовилося про порядок такого поділу. Вирішення цього спору, зокрема щодо неподільної речі, не має зумовлювати у співвласників потребу після судового рішення домовлятися про порядок поділу цього ж майна, а саме про виплату одному із них компенсації іншим співвласником і про гарантії її отримання. Якщо одна зі сторін спору довірила його вирішення суду, відповідний конфлікт треба вичерпати внаслідок ухвалення судового рішення та подальшого його виконання (пункт 27 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 (провадження № 14-182цс21)).

Судове рішення не має породжувати стан невизначеності у відносинах позивача з відповідачем і вимагати від них надалі вчиняти узгоджені дії для вичерпання конфлікту.

Крім того, спосіб захисту права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду (пункт 58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (провадження № 14-67цс20)).

У справі, що переглядається, установлено, що сторони за час шлюбу набули у власність: 1). Квартиру № 49 на

АДРЕСА_7 ; 2). Нежилі приміщення № 1, № 2 (групу приміщень № 194) (в літ. А) на

АДРЕСА_2 ; 3). Машиномісця № 37 та АДРЕСА_8 у підземній автостоянці на

АДРЕСА_3 ; 4). Судно марки «Maxum 2500 SCR» з номером НОМЕР_3 та номером корпусу НОМЕР_9; 5). Земельну ділянку площею 0,1764 га з кадастровим номером :01:015:0086 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану в с. Вишеньки Бориспільського району; 6). Земельну ділянку площею 0,0912 га з кадастровим номером :01:015:0543 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану в с. Вишеньки Бориспільського району; 7).Земельну ділянку площею 0,0281 га з кадастровим номером :01:015:0571 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану в АДРЕСА_9 ). Автомобліь марки «Peugeot 307», реєстраційний номер НОМЕР_5 .

Відповідно до статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено угодою між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Тлумачення положень статті 71 СК України дає підстави для висновку про те, що частини четверта та п`ята цієї статті виступають як єдиний правовий механізм захисту інтересів того з подружжя, який погоджується на компенсацію належної йому частки у спільному майні за рахунок іншого з подружжя, з подальшим припиненням права власності на цю частку.

Принцип обов`язкового отримання згоди особи на присудження їй грошової компенсації, крім випадків, передбачених ЦК України (стаття 365 цього Кодексу), у першу чергу застосовується до правовідносин, які виникають при зверненні одного з подружжя до суду з вимогами про припинення права іншого з подружжя на частку у спільному майні з одночасним присудженням грошової компенсації. Гарантуючи, що компенсація буде виплачена, позивач вносить необхідну суму на депозитний рахунок суду.

Згідно з пунктом 1 частиною першою статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частин першої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального

і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу ОСОБА_4 , подану адвокатом Ярошенком Р.В. без задоволення, а рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 січня 2023 року - без змін, оскільки підстав для скасування судового рішення немає.

Згідно з підпунктом б), в) пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року в справі № 530/1731/16-ц (провадження № 61-39028св18) зроблено висновок, що: «у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом із тим, у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат».

Тому, з урахуванням висновку щодо суті апеляційної скарги, розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, здійснюється тим судом, який ухвалює (ухвалив) остаточне рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Оскільки Київський апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги ОСОБА_4 , подану адвокатом Ярошенко Р.В. без задоволення, а рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 січня 2023 року - без змін, розподіл судових витрат Київським апеляційним судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 , подану адвокатом Ярошенком Романом Володимировичем, залишити без задоволення.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна