Справа № 357/4506/23
Провадження № 2-п/357/8/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2024 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі - головуючий суддя Цуранов А. Ю., при секретарі Козубенко Я.С.,

за участю:

представник заявника (відповідача) адвокат Прудивус М.О.;

представник позивача адвокат Лебедовська Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.10.2023 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2024 до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла вказана заява, яка подана адвокатом Прудивусом М.О., в якій заявник просить суд відновити пропущений строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення, переглянути та скасувати заочне рішення суду від 03.10.2023 та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

В обґрунтування заяви вказано, що під час розгляду справи інтереси відповідача представляла адвокат Калініченко О.В., якою в інтересах ОСОБА_1 було подано зустрічну позовну заяву. Шляхом переговорів була досягнута домовленість про те, що позивач та відповідач подають заяви про залишення позовних заяв без розгляду та один одному компенсують вартість майна, яке вважають спільним. Відповідач виконала свою частину домовленостей та подала відповідну заяву 19.06.2023, однак позивач перестав брати слухавку після 03.10.2023, при цьому відповідач перебувала у Німеччині, тому не могла з`являтись в судові засідання. Таким чином, відповідача ОСОБА_1 фактично ввели в оману для заволодіння її майном.

09.02.2024 ухвалою судді заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд заяви у відкритому судовому засіданні 22.02.2024.

20.02.2024 через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшли письмові заперечення з проханням відмовити у поновлені строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, а також відмовити у скасуванні заочного рішення. В обґрунтування зазначено про відсутність обставин, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання, а також відсутність доказів, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача. Повноваження представника відповідача ОСОБА_3 є чинними та були без обмежень. Сторона відповідача не скористалась правом подати відзив, при цьому остання зареєстрована в системі «Електронний суд».

В судовому засіданні представник заявника підтримав заяву, пояснивши, що домовленість між позивачем та відповідачем про відкликання позовних заяв була в телефонній розмові, відповідач знаходиться за кордоном. Шлюб між сторонами хоч і існував юридично, однак спільне господарство не велось та разом вони не проживали, тому після скасування заочного рішення будуть надані відповідні докази. Крім того, система «Електронний суд» не працює в деяких країнах, є різний порядок доступу до сайтів, просить поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, яке відповідач отримала після подання заяви про його перегляд. Також представник заявника підтвердив про ознайомлення з письмовими запереченнями позивача на заяву про перегляд заочного рішення.

В судовому засіданні представник позивача заперечувала щодо заяви про перегляд заочного рішення, оскільки не було жодних домовленостей, ні з позивачем, ні з нею щодо відкликання позовних заяв. Відповідач обізнана про цю справу, а повноваження Канілінченко без обмежень. Відзив на позовну заяву не надходив, хоча вони мали на це право. По даній справі вже проводяться виконавчі дії. Змінивши адвоката, відповідач намагається переглянути заочне рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

У квітні 2023 позивач ОСОБА_2 через свого представника - адвоката Лебедовську Л.Ю., звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом про поділ майна подружжя.

24.04.2023 ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні, копію ухвали направлено сторонам.

18.05.2023 ухвалою суду зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, надано строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

21.06.2023 суд на місці ухвалив частково задовольнити заяву ОСОБА_1 про залишення позову без розгляду та повернув без розгляду зустрічну позовну заяву разом з доданими документами.

27.06.2023 ухвалою суду повернуто ОСОБА_1 зі спеціального фонду Державного бюджету України 5 832,20 грн. сплаченого судового збору.

29.08.2023 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

03.10.2023 на адресу суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.

03.10.2023 відповідач та її представник в судове засідання не з`явились, про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, що вбачається з наявних у справі зворотних поштових повідомлень (а.с. 191, 192), а також реєстрацією в системі «Електронний суд».

03.10.2023 заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області повністю задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

Згідно з частин 1, 2, 3 статті 284 чинної редакції ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Враховуючи доводи заявника про поновлення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення, а також відсутність в матеріалах справи відомостей про отримання відповідачем копії заочного рішення, суд вважає за необхідне поновити заявнику вказаний процесуальний строк.

Крім цього, поновлення вказаного строку, на думку суду, надасть можливість перевірити в судовому порядку обґрунтованість заперечень відповідача, оцінити наявні між сторонами правовідносини у відповідності до матеріалів справи та змісту заочного рішення, що сприятиме повному та всебічному встановленню обставин даної справи (провадження).

Згідно з ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З аналізу вказаної норми вбачається, що підстави для скасування заочного рішення мають бути у сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, під час розгляду даної справи (провадження) судом перевірені доводи заявника щодо незгоди з заочним рішенням, однак дані обставини не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки остання не надала доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, що прямо передбачено частиною 1 статті 288 ЦПК України, при цьому відповідач та її представник були обізнані про наявність цієї справи в провадженні суду та про судове засідання 03.10.2023.

Твердження заявника про наявність домовленості між позивачем та відповідачем про відкликання (залишення без розгляду) первісного та зустрічного позовів, жодним чином не підтверджені в судовому засіданні.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП],№28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Отже, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, оскільки у позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Підсумовуючи викладене, слід зазначити, що під час розгляду справи, так і на час перегляду заочного рішення, судом надано оцінку обставинам справи та наявним у ній доказам, тому суд дійшов висновку про відповідність заочного рішення суду принципу остаточного у розумінні практики ЄСПЛ, а також його узгодження з нормами національного законодавства, враховано відсутність доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи як станом на дату прийняття рішення, так і на час його перегляду.

Посилання заявника про неприбуття в судове засідання через перебування за кордоном, жодним чином не підтверджені, при цьому відповідач мала свого представника на представництво її інтересів у даній справі. Відповідач мала б вказати докази, які мають значення для справи та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення. Також відповідач мала б належним чином обґрунтувати причини неподання відзиву на позовну заяву у встановлені строки, враховуючи, що розгляд справи був здійснений в порядку загального позовного провадження.

У відповідності до ч. 3 ст. 287 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для скасування заочного рішення суду, тому заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 260, 284-288, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишити без задоволення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст ухвали складений 23.02.2024.

Суддя А. Ю. Цуранов