Номер провадження: 22-ц/813/3939/24
Головуючий у першій інстанції Абухін Р.Д.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

24.01.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Коновалової В.А. (суддя доповідач), Лозко Ю.П., Стахової Н.В.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у цивільній справі

за апеляційною скаргою Державної казначейської служби України,

на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2023 року,

за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Офісу Генерального прокурора, Одеської обласної прокуратури, Миколаївської обласної прокуратури, Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Миколаєві, Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про стягнення моральної шкоди

в с т а н о в и в:

Приморський районний суд м. Одеси рішенням від 07 грудня 2023 року позов ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Офісу Генерального прокурора, Одеської обласної прокуратури, Миколаївської обласної прокуратури, Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Миколаєві, Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про стягнення моральної шкоди задовольнив частково.

Не погодившись з вказаним рішенням суду Державна казначейська служба України за допомогою підсистеми (модуля) ЄСІТС Електронний суд звернулася з апеляційною скаргою безпосередньо до суду апеляційної інстанції в порядку ст. 355 ЦПК України.

В апеляційній скарзі скаржник просить поновити строк на апеляційне оскарження та звільнити останнього від сплати судового збору.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Статтею 123 ЦПК України передбачено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Оскаржуване рішення суду ухвалене 07.12.2023 року. Повний текст рішення виготовлено 18.12.2023 року.

Останнім днем строку на подання апеляційної скарги є 17.01.2024 року.

Апеляційна скарга сформована за допомогою підсистеми (модуля) ЄСІТС «Електронний суд» та направлена безпосередньо до суду апеляційної інстанції 19.01.2024 року.

Отже, апеляційна скарга подана з пропуском строку, встановленого ст. 354 ЦПК України.

В апеляційній скарзі скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження яке обґрунтоване тим, що повний текст оскаржуваного рішення скаржник отримав на електронну пошту 19.12.2023 року.

З урахуванням заявленого клопотання останнім днем строку на подання апеляційної скарги з часу отримання копії оскаржуваного рішення є 18.01.2024 року.

Разом з тим, скаржником як не надано докази отримання копії оскаржуваного рішення 19.12.2023 року, у відповідності до вимог п. 4 ч. 4 ст. 356 ЦПК України, так і не наведено причин пропуску строку, в 1 день, на апеляційне оскарження з часу отримання копії оскаржуваного рішення, у відповідності до вимог п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України.

Подана апеляційна скарга підписана представником скаржника Майстровою Анною Вікторівною. Відповідно до посвідчення № 165 Майстрова А.В. є головним спеціалістом - юрисконсультом відділу претензійно-позовної роботи Юридичного управління Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, отже діє від імені відповідача в порядку самопредставництва.

На підтвердження повноважень діяти від імені скаржника до апеляційної скарги також надано копія витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців, та громадських формувань та довіреність в електронній формі.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника.

Згідно з частиною першою статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Частиною першою статті 64 ЦПК України передбачено, що представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Відповідно до підпункту 11 пункту 16-1 розділу ХV «Перехідні положення» Конституції України представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 01 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 01 січня 2019 року. Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 01 січня 2020 року.

Відповідно до змін, унесених до ЦПК України Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення можливостей самопредставництва в суді органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб незалежно від порядку їх створення» від 18 грудня 2019 року № 390-IX, розширено випадки самопредставництва юридичної особи, суб`єкта владних повноважень і визначено, що «юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту)».

Тлумачення наведених норм права дає підстави для висновку, що в процесуальному законодавстві розмежовано такі категорії, як «самопредставництво» і «представництво». Для визнання особи такою, яка діє в порядку самопредставництва, потрібно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності).

Подібні висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 9901/39/20 (провадження № 11-137заі20) та в постанові Верховного Суду від 08 грудня 2021 року у справі № 753/14971/18 (провадження № 61-14183св21).

Реалізація права на звернення зі скаргою є процесуальною дією в суді, яка має здійснюватися або самою особою у порядку само представництва, або її процесуальним представником.

В порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких визначені законодавством чи установчими документами.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що з урахуванням положень статті 58 ЦПК України для визнання особи такою, що діє в порядку само представництва, треба, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження.

Проте, до апеляційної скарги не надано документів які підтверджують, що Майстрова А.В., яка є головним спеціалістом - юрисконсультом відділу претензійно-позовної роботи Юридичного управління Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, що підтверджується посвідченням № 165, має право представляти інтереси Державної казначейської служби України та діяти в порядку самопредставництва саме останньої.

Тому, скаржнику потрібно надати до апеляційного суду документи, які відповідно до правил частини четвертої статті 58 ЦПК України, підтверджували право подання ОСОБА_2 апеляційної скарги від імені Державної казначейської служби України в порядку самопредставництва, як особи, повноваження якої визначені установчими документами, (посадова інструкція посадової особи, положення юридичного відділу тощо).

Апеляційний суд зазначає, що довіреність у порядку передоручення, якою ОСОБА_2 уповноважено представляти інтереси Державної казначейської служби України, не впливає на обов`язок останньої підтвердити свої повноваження діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту).

Також, в апеляційній скарзі Державна казначейська служба України просить звільнити її від сплати судового збору за подання апеляційної скарги або відстрочити сплату судового збору.

В обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору Державна казначейська служба України, посилається на те, що скаржником не оскаржується рішення в частині права позивача на отримання відшкодування та розміру такого відшкодування, а тому на думку Державної казначейської служби України за подану скаргу не потрібно сплачувати судовий збір, оскільки її вимоги не стосуються матеріального критерію.

Розглянувши клопотання Державної казначейської служби України, апеляційний суд вважає його таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України «Про судовий збір», норма якої є спеціальною.

У пункті 24 постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року роз`яснено, що у разі подання апеляційної чи касаційної скарги не щодо резолютивної частини судового рішення, а у зв`язку із запереченнями заявника стосовно мотивів, з яких виходив суд під час прийняття оскаржуваного рішення, суду слід враховувати, що відповідно до положень Закону № 3674-VI, якими встановлено ставки судового збору за подання апеляційної і касаційної скарги, визначення розміру судового збору не залежить від того, з якою саме частиною судового рішення - мотивувальною чи резолютивною - не погоджується особа, яка подала апеляційну чи касаційну скаргу.

Приймаючи до уваги зазначене, колегія суддів вважає, що Державна казначейська служба України, як сторона у справі, має виконувати встановлений законодавством обов`язок сплати судового збору.

За таких обставин, клопотання Державної казначейської служби України про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Порядок сплати, розмір судового збору визначається у відповідності з Законом України «Про судовий збір».

Підпунктом 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду підлягає сплаті судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених ч. 2 цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Згідно з підп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою судовий збір становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову у позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

З оскаржуваного рішення вбачається, що позивач звернувся з позовом у 2021 році, у якому просила суд стягнути за рахунок державного бюджету 1611582 грн на відшкодування моральної шкоди.

В ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2021 року становить 2270 грн.

Згідно ч. 4 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Рішенням суду першої інстанції позовні вимоги задоволено частково. З апеляційної скарги вбачається, що відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції, яким стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 500000 грн. Отже, судовий збір за подання апеляційної скарги розраховується щодо перегляду судового рішення в частині задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, скаржник повинен сплатити за подання апеляційної скарги судовий збір у розмірі 6000 грн (500000 x 1% x 1,5 x 0,8), виходячи з 1 відсотка ціни позову, 150 відсотків ставки, що підлягають сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги для вимоги майнового характеру та необхідності застосування коефіцієнту 0,8 за подання апеляційної скарги в електронній формі. Надати до Одеського апеляційного суду документ про оплату вказаних витрат, які перерахувати за наступними банківськими реквізитами або сплатити онлайн на офіційному веб-порталі Судова влада України: http://court.gov.ua/sud4813/gromadyanam/tax/:

Отримувач коштів: ГУК в Од.обл./Хаджибейськ. р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37607526

Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: UA0015757

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Одеський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, тобто скарга залишається без руху, про що повідомляється апелянт і йому надається строк для усунення недоліків.

Отже, апеляційна скарга Державної казначейської служби України підлягає залишенню без руху із наданням строку для усунення недоліків апеляційної скарги щодо сплати судового збору, викладення обставин пропуску строку на апеляційне оскарження з моменту отримання копії оскаржуваного рішення з наданням відповідних доказів. надання доказів на підтвердження повноважень представника діяти в порядку самопредставництва.

На підставі викладеного, керуючись ст. 356, ч. 2 ст. 357 ЦПК України,На підставі викладеного, керуючись ст. 356, ч. 2 ст. 357 ЦПК України,

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання Державної казначейської служби України про звільнення та від сплати судового збору або відстрочення сплати судового збору відмовити.

Апеляційну скаргу Державної казначейської служби України, на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2023 року, запропонувавши скаржнику усунути недоліки апеляційної скарги, зазначені в тексті ухвали, протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити Державній казначейській службі України що у разі не усунення недоліків апеляційної скарги протягом вказаного терміну апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді В.А. Коновалова

Ю.П. Лозко

Н.В. Стахова