Постанова

Іменем України

27 лютого 2024 року

м. Київ

провадження № 22-ц/824/1718/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мазурик О. Ф. (суддя-доповідач)

суддів: Желепи О. В., Немировської О. В.

за участю секретаря Марченка М. С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуДепартаменту патрульної поліції

на рішення Голосіївського районного суду м. Києва

в складі судді Плахотнюк К. Г.

від 20 жовтня 2023 року

по справі №752/3476/22 Голосіївського районного суду м. Києва

за позовом ОСОБА_1

до Державної казначейської служби України, Департаменту патрульної поліції

третя особа - ОСОБА_2

про відшкодування майнової та моральної шкоди

У С Т А Н О В И В:

У січні 2022 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до Департаменту патрульної поліції (далі - ДПП), в якому посилаючись на протиправність дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, просив стягнути матеріальну та моральну шкоду з Державного бюджету України.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що працівники поліції під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього, побили його, застосували до нього спецзасіб кайданки та адміністративне затримання з доставленням до територіального відділу поліції №2 Святошинського РУ у м. Києві, де його наражали на небезпеку.

Крім того, працівники поліції під час складання протоколу, вилучили у нього водійське посвідчення та не надали тимчасовий талон на право керування транспортним засобом.

Зазначив, що за вказаним фактом протиправних дій працівників поліції під час складання протоколу відносно нього, територіальну управління ДБР, за його заявою, відкрило кримінальне провадження, в якому йому в подальшому вручено пам`ятку про права та обов`язки потерпілого.

В обґрунтування матеріальної шкоди, завданої внаслідок протиправних дій поліцейських під час складання протоколу, його було позбавлено права керувати транспортними засобами, у зв`язку з чим він втратив джерело доходу та можливість утримувати сім`ю, оскільки був звільнений з посади директора ТОВ «РЕНДЖИ ТОМАШПІЛЬ» та з посади директора за сумісництвом ТОВ «ГРІН АГРО СЕРВІІС».

Крім того, мотивував матеріальну шкоду канцелярськими витратами, витратами на медичні препарати, витратами на пальне та поштовими витратами.

Звертав увагу, що окрім матеріальної шкоди, працівниками поліції йому було завдано також моральної шкоди, яка виразилася у виді психічних розладів, втрати сну, підвищенням кров`яного тиску, внаслідок чого він був змушений звертися за медичною допомогою.

Ступінь моральних страждань та розмір моральної шкоди мотивував висновком судової психологічної експертизи від 15.06.2022.

За вказаних обставин, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог просив стягнути з Державного бюджету України шляхом списання Державною казначейською службою України з єдиного казначейського рахунку на його користь матеріальну шкоду у розмірі 153 000,00 грн та моральну шкоду у розмірі 648 000,00 грн.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання Державною казначейською службою України з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 134 200,00 грн компенсації моральної шкоди. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач подав до суду апеляційну скаргу, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, без повного з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

В обґрунтування апеляційної скарги вказував, що судом першої інстанції не встановлено будь-яких порушень посадових осіб патрульної поліції під час складання адміністративних матеріалів відносно позивача, а тому суд дійшов помилкового висновку про завдання йому моральної шкоди.

Крім того, судом при винесенні судового рішення, не враховано, що позивач не надав суду доказів заподіяння йому моральних чи фізичних страждань працівниками поліції. Крім того, позивачем не обґрунтовано розмір суми компенсації за моральну шкоду, не доведено за яких обставин вона була завдана позивачу, а тому вимога є безпідставною.

Вказував, що рішення суду про встановлення факту неправомірності дій працівників поліції відсутнє, а тому вимоги є недоведеними. Додав, що протокол не є актом який встановлює, змінює, чи скасовує норми права, а є лише фіксацією порушення, яке виявлено працівником поліції та відповідно підлягає оцінці уповноваженою особою, під час розгляду справи.

Крім того, на думку скаржника, суд першої інстанції не вказав, що саме було враховано під час визначення розміру моральної шкоди. Суд не зазначив з яких міркувань виходив, визначаючи розмір моральної шкоди та які докази покладено в основу підтвердження розміру моральної шкоди, задоволеної судом.

За вказаних обставин, просив скасувати рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2023 рокута ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник скаржника - ОСОБА_3 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала та просила задовольнити з підстав, викладених в ній.

Позивач - ОСОБА_1 , в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Третя особа - ОСОБА_2 належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників, які не з`явилися в судове засідання, та їхніх представників.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ДПП - ОСОБА_4, та ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що заявлялися у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди суд першої інстанції виходив з доведеності таких вимог, з огляду на встановлені протиправні дії поліцейських відносно ОСОБА_1 у постанові Київського апеляційного суду від 09.02.2021 у справі 759/17423/20, якою закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, щодо наявності правових підстав для стягнення моральної шкоди, разом з тим колегія суддів приймає до уваги доводи скаржника про те, що судом першої інстанції не обґрунтовано розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи обґрунтовуючи компенсації моральної місцевий суд керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

З матеріалів справи вбачається, що Київським апеляційним судом 09.02.2021 винесено постанову, якою задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 , постанову Святошинського районного суду м. Києва від 07.12.2020, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності скасовано, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрито, у зв`язку з відсутністю його в діях складу адміністративного правопорушення.

Вказаною постановою Київського апеляційного суду від 09.02.2021 встановлено неправомірні дії працівників поліції відносно ОСОБА_1 при перегляді рішення Святошинського районного суду м. Києва від 07.12.2020 у справі №752/17832/14-ц, а відтак доказуванню не підлягають.

На підтвердження розміру моральної шкоди позивач долучив висновок експерта від 15.06.2022 №СЕ-19/111-22/600-ПС за результатами проведеної судової психологічної експертизи. Експерт дійшов висновку про те, що можливий розмір грошової компенсації за завдані страждання ОСОБА_1 знаходяться в діапазоні від 0 до 108 мінімальних заробітних плат та залежать від провини та ступеню відповідальності особи, що заподіяла шкоду.

Разом з тим, як вбачається з мотивувальної частини постанови судом першої інстанції не наведено мотивів врахування чи відхилення висновків, викладених у цьому дослідженні.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.12.2020 року у справі №752/17832/14-ц, сформований висновок про те, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Враховуючи, що висновок експерта є належним доказом, то колегія суддів вважає, що вирішуючи питання про розмір завданої шкоди необхідно обраховувати виходячи із розміру мінімальної заробітної плати.

Крім того, слід зазначити, що судом не враховано фактор тривалості страждань, який є одним із визначальних факторів, що впливають на розмір відшкодування моральної шкоди.

Так, як вбачається з матеріалів справи, з моменту подіїй, що відбувалися під час складання протоколу відносно ОСОБА_1 , а саме 23.09.2020, до моменту відновлення його порушених прав постановою Київського апеляційного суду від 09.02.2021 пройшло 4 місяці та 18 днів.

Відтак, колегія суддів вважає, що розмір грошової компенсації за моральну шкоду ОСОБА_1 становить у розмірі мінімальної заробітної плати з моменту порушення його прав до моменту їх відновлення, а саме 29 900,00 грн, що буде не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб ОСОБА_1 , і не призведе до його безпідставного збагачення.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, вищевказаного не врахував, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про стягнення моральної шкоди в розмірі 134 200,00 грн, у зв`язку з чим рішення суду в частині визначеного розміру моральної шкоди у відповідності до вимог ст. 376 ЦПК України підлягає зміні шляхом зменшення стягнення моральної шкоди з 134 200,00 грн до 29 900,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 376, 383, 384, 389 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції- задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києвавід 20 жовтня 2023 року в частині задоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди - змінити.

Зменшити розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 з 134 200,00 грн до 29 900,00 грн.

В іншій частині рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови складено 01 березня 2024 року.

Головуючий О. Ф. Мазурик

Судді О. В. Желепа

О. В. Немировська