Справа № 128/2252/22
УХВАЛА

Іменем України

22 січня 2024 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

судді Карпінської Ю.Ф.,

за участю секретаря Дусанюк Н.О.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі № 128/2252/22 за позовною заявою Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:

21.11.2023 до Вінницького районного суду Вінницької області надійшла вищевказана заява.

Заява обґрунтована тим, що заочним рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 12.05.2023 у цивільній справі № 128/2252/22 позов АТ «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено повністю; вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» заборгованість у розмірі 101782 грн 96 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту 42986 грн 87 коп.; заборгованості за річними процентами 6 грн 88 коп.; заборгованості за щомісячними процентами 58789 грн 21 коп.; вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» судові витрати, понесені на сплату судового збору, в розмірі 2481 грн 00 коп. Проте з даним рішенням він не згоден. Про дату та час судового засідання, яке було призначено на 12.05.2023, він повідомлений не був, судові повістки та позовну заяву з додатками він не отримував. Про існування даної справи йому стало відомо нещодавно після заблокування його карткових рахунків та після того, як в АСВП він знайшов виконавче провадження відносно нього, після чого його представник ознайомився з матеріалами судової справи № 128/2252/22 та отримав примірник заочного рішення, що мало місце 22.08.2023. У матеріалах справи відсутні належні повідомлення про судові засідання. З матеріалів справи убачається, що на «Повідомленні про вручення поштового відправлення» в розділі «Доставлено … особисто» відсутній особистий підпис отримувача, а лише зазначено прізвище « ОСОБА_2 », яке виконано невідомою особою. Дане повідомлення особисто ніколи не отримував і не розписувався за нього. Вимогам законодавства вказане повідомлення не відповідає. У зв`язку з тим, що він не знав про судові засідання та те, що без його участі проводяться судові слухання, він не міг знайомитися з матеріалами справи, надавати усні чи письмові заперечення проти позову, користуватися іншими правами, передбаченими ЦПК України, що є незаконним та несправедливим. Суд не використовував виклик відповідача шляхом повідомлення в пресі, а тому відповідач був повідомлений неналежним чином. Тому причини його неявки є поважними, оскільки він не знав і не міг знати про судове засідання, призначене на 12.05.2023, позовної заяви з додатками не отримував. Враховуючи, що заочне рішення було прийнято 12.05.2023, а повний текст отримано лише 22.08.2023, тому просить суд поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення. Вважає, що заочне рішення слід скасувати через те, що він не підписував договір кредиту. Наданий до справи договір підписаний не від його імені. Відповідного волевиявлення на укладення кредитного договору він не мав. Позивач просив стягнути з відповідача такі суми: заборгованість за тілом кредиту 42986 грн 87 коп.; заборгованості за річними процентами 6 грн 88 коп.; заборгованості за щомісячними процентами 58789 грн 21 коп., всього суму 101782 грн 96 коп. Стягнення вказаних сум є дискримінаційною вимогою, що суперечить чинним нормам законодавства України. Позивач безпідставно намагається збагатитися як одна із сторін по зобов`язанню за рахунок розорення іншої сторони, яка під впливом тяжких та непередбачуваних обставин опинилася в скрутному фінансовому становищі. Вважає, що дії позивач не відповідають цивільно-правовим принципам рівності та балансу інтересів сторін. Дії позивача щодо нарахування надмірних вимог, причому не за процентами і не за основним зобов`язанням, направлені на зловживання правом. Наявні обставини, які мають істотне значення, що підтверджують ненавмисний характер невиконання відповідачем своїх зобов`язань перед позивачем, а саме: дія світової фінансової кризи (непереборна сила), зменшення доходів у відповідача, утримання дітей та інших осіб за свої кошти, значне подорожчання вартості кредиту тощо. Тому, у зв`язку з відсутністю відповідача з незалежних від нього причин, останній був позбавлений можливості як заявити з даного питання клопотання про зменшення розміру неустойки, так і надати свої контррозрахунки в обґрунтування безпідставності вимог позивача. Просить врахувати вказані обставини, а також військовий стан, введений Указом Президента України 24.02.2022. Позивачем у підтвердження наявності заборгованості за кредитною картою не надано детальний та обґрунтований розрахунок заборгованості (де б мали бути зазначені складові боргу, підстави нарахування, обставини отримання (зняття) коштів з кредитної карти, суми погашення кредиту тощо). Зі змісту судового рішення та прийнятої до уваги судом позовної зави, останні містять лише перераховані залишки заборгованості за кредитом, суми відсотків, комісії, штрафу тощо. Початкова заборгованість, нараховані відсотки, комісія та неустойка, так само як і суми сплачених тіла кредиту, відсотків, комісії та дати сплати, у наданому банком розрахунку не вказані. Відсутність у розрахунку початкової інформації, від якої проводиться весь розрахунок, а також дат проведення погашень тіла та відсотків і їхній розмір, унеможливлює для суду встановлення самих формул розрахунків, вірності результатів, повноти та безпомилковості. Відсутність посилання на первинну бухгалтерську документацію та самої первинної бухгалтерської документації унеможливлює перевірку судом достовірності вказаних дат проведення фінансових господарських операцій та їхніх розмірів, а отже вірності розрахунків в цілому. Фактично позивач надав до суду не сам доказ проведення господарських операцій та руху коштів, а отже і виконання зобов`язань, а лише свої власні висновки з цього приводу у вигляді довідки-розрахунку, позбавивши суд та відповідача можливості надати власну оцінку вірності розрахунків як доказів, якими обґрунтовується розмір позовних вимог. Вважає позов недоведеним та таким, що не підлягає задоволенню. Тому просить поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення; переглянути заочне рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 12.05.2023 в цивільній справі № 128/2252/22 та скасувати його.

Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 22.11.2023 заяву про перегляд заочного рішення прийнято до провадження та призначено до судового розгляду.

22.01.2024 від представника заявника ОСОБА_1 адвоката Оверковського К.В. надійшли пояснення, які обґрунтовані тим, що в позовній заяві ТОВ «УкрКредитФінанс» заявляє що надав кредит (грошові кошти) у сумі 9600 грн ОСОБА_3 . При цьому в підтвердження даних обставин надає власноскладену довідку б/н про перерахування суми кредиту. Надані до позовної заяви документи не є належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, оскільки такими доказами можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Фактично суд недотримався норм процесуального права, встановлених положеннями ЦПК України, та норм матеріального права, встановлених ст.ст. 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Виконаний банком розрахунок заборгованості не є належним доказом, який доводить обґрунтованість вимог банку. Доказом наявності боргу позичальника перед банком є первинні документи та виписки з особових рахунків клієнта банку, які підтверджують існування певних банківських операцій, нарахування позичальнику боргу по основній сумі кредиту та процентах. Приєднаний до позову договір про відкриття кредитної лінії №1046-0465 є недопустимим доказом, оскільки він не підписаний відповідачем ні фізично, ні електронним підписом. Обсяг документів (договору та додатків до нього) є змістовний та значно об`ємний. Окрім того, в документах відповідачем використано мову та терміни спеціальної галузевої спрямованості (правознавство, економіка, банківська справа), що робить їх дуже складним для сприйняття пересічним клієнтом, який обслуговується як фізична особа, навіть не підприємець. Отже, можливо встановити, що позивач, як середньостатистичний користувач фінансових послуг, ніяк не міг бути ознайомлений з такими доволі об`ємними та складними за змістом документами у гіпотетичний момент підписання договору. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми. Стягнення вказаних в позові вимог (процентів) є дискримінаційною вимогою, що суперечить чинним нормам законодавства України. Порушення прав ОСОБА_1 шляхом незаконної односторонньої інспірації кредитного зобов`язання з позивачем з усіма подальшими наслідками виокремлює та дискримінує споживача, адже при умовах дотримання відповідачем норм діючого закону позивач як споживач не був би підданий обмеженням та незручностям, які виникли для нього у зв?язку з протиправними діями відповідача. За користування коштами нараховується процентна ставка в розмірі 3% в день. При цьому, в договорі, на якій посилається позивач, проценти нараховуються саме за кожен день, мають певну градацію в залежності від ситуації та умов, та мають характер таких, що передбачають стимулювання боржника, тобто ознаки відповідальності, а тому проценти, на які посилається позивач, мають ознаки штрафних санкцій, тобто міри відповідальності. Проте, 3% * 365 = 1095% річних. При цьому середня ставка НБУ по споживчим кредитам складає 30-40%. Тому розмір процентів є несправедливим та не базується на принципах справедливості, добросовісності та розумності. А тому розмір процентів (штрафних санкцій) має бути явно зменшений.

22.01.2024 від представника заявника ОСОБА_1 адвоката Оверковського К.В. також надійшли додаткові пояснення, які обґрунтовані тим, що слід встановлювати, на які потреби було надано кредит, чи здійснювалось кредитування з метою задоволення боржником особистих економічних та побутових потреб. Установивши, що кредитування здійснювалось на споживчі потреби, суд повинен застосувати до встановлених правовідносин законодавство щодо захисту прав споживачів. Якщо брати до уваги наданий до позовної заяви договір про відкриття кредитної лінії 1046-0465 від 08.02.2022, то п. 2.4. визначає, що мета отримання кредиту: для задоволення особистих потреб позичальника. Тобто гроші направлені на задоволення споживчих потреб відповідача. Відповідно до ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування», у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов?язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність. Кредитодавець зобов?язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Позивач не звертався до відповідача з досудовою вимогою про дострокове повернення кредиту. Тому вважають, що у задоволення позовних вимог слід відмовити.

22.01.2024 від представника АТ «ТАСКОМБАНК» за довіреністю Грищенко І.В. через систему «Електронний суд» надійшло клопотання, у якому вона просить залишити заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі № 128/2252/22 без задоволення як безпідставну та таку, що не ґрунтується на нормах чинного законодавства України. Умовами кредитного договору, який особисто підписав ОСОБА_1 , передбачено нарахування щомісячних процентів та річних процентів по кредиту та строки їх сплати, у зв`язку з чим банком правомірно нараховано заборгованість позичальника по річним та щомісячним процентам по договору, а твердження відповідача суперечить умовам договору, погодженого та підписаного сторонами. ОСОБА_1 частково сплатив основний борг та проценти по кредиту, тобто вчинив дії, що свідчать про визнання ним умов кредитного договору. Підписавши кредитний договір № від 30.01.2019, відповідач погодився із запропонованими умовами кредитування, форматом та складовими договору, порядком обслуговування зобов`язання. До позовної заяви АТ «ТАСКОМБАНК» долучено копію платіжного доручення №І184347388 від 30.01.2019 та інші докази видачі коштів. Також до матеріалів справи АТ «ТАСКОМБАНК» долучено виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 . У виписці по основному боргу зазначено «Оприбуткування тіла кредиту по кредитному дог. № від 30.01.2019, клієнт ОСОБА_1 , зг. дог. про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016» у розмірі 94878,19 грн. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видання або відсилання клієнту. Виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 містять всі реквізити, необхідні для бухгалтерського обліку, а тому є належними доказами. Розрахунок заборгованості по кредитному договору містить всю необхідну інформацію щодо розрахунку заборгованості. Таким чином, банком до матеріалів справи долучені всі належні докази заборгованості відповідача, а твердження останнього щодо відсутності доказів про невиконання та порушення зобов`язань відповідачем не відповідає дійсності.

В судове засідання 22.01.2024 учасники справи не з`явились, хоч про день, час та місце розгляду справи повідомлялись судом у встановленому законом порядку.

Представник заявник (відповідача по справі) ОСОБА_1 адвокат Оверковський К.В. попередньо через канцелярію суду подав заяву, у які просить судове засідання, призначене на 22.01.2024, проводити без його участі, заяву просить задовольнити у зв`язку із багатьма питаннями, які мають бути вирішені в суді першої інстанції.

Частиною третьою статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник АТ «ТАКСОМБАНК» в судове засідання 22.01.2024 не з`явився, будь-яких заяв чи клопотань про розгляд справи у відсутність чи про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання 22.01.2024 за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Оглянувши матеріали справи № 128/2252/22, суд дійшов такого висновку.

Судом установлено, що Вінницьким районним судом Вінницької області 12 травня 2023 року було ухвалено заочне рішення у справі № 128/2252/22 за позовною заявою Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Даним рішенням стягнуто з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» () заборгованість у розмірі 101782 (сто одна тисяча сімсот вісімдесят дві) грн 96 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту 42986 грн 87 коп.; заборгованості за річними процентами 6 грн 88 коп.; заборгованості за щомісячними процентами 58789 грн 21 коп.; стягнуто з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» () судові витрати, понесені на сплату судового збору, в розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн 00 коп. (а.с. 134-137).

Відповідно до ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

ОСОБА_1 у своїй заяві просить поновити строк для подачі заяви про перегляд заочного рішення.

Статтею 120 ЦПК України визначено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, встановлюються судом.

Відповідно до ст. 123 ЦПК України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно з ч. 1 ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Тобто необхідною умовою для поновлення пропущеного строку є наведення заявником причин його пропуску, яким суд надає оцінку на предмет їх поважності.

Відповідач ОСОБА_1 зазначає, що про існування даної справи йому стало відомо нещодавно після заблокування його карткових рахунків та після того, як в АСВП він знайшов виконавче провадження відносно нього, після чого його представник ознайомився з матеріалами судової справи № 128/2252/22 та отримав примірник заочного рішення. Враховуючи, що заочне рішення було прийнято 12.05.2023, а повний його текст отримано лише 22.08.2023, просить суд поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Враховуючи ті обставини, що копію заочного рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 12.05.2023 (справа № 128/2252/22) представником ОСОБА_1 отримано лише 22.08.2023, останнім днем подання заяви про перегляд заочного рішення є 12.09.2023.

Так, судом установлено, що 12.09.2023 ОСОБА_1 звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області із заявою про перегляд заочного рішення у цивільній справі № 128/2252/22 за позовною заявою Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 13.10.2023 заяву ОСОБА_1 було залишено без руху, оскільки заявником (представником заявника) до заяви про перегляд заочного рішення суду не додано документи, що підтверджують сплату ним судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, а також всупереч положень ч. 7 ст. 43 ЦПК України до заяви не додано доказів надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Копію ухвали судді Вінницького районного суду Вінницької області від 13.10.2023 судом було скеровано заявнику ОСОБА_1 13.10.2023 на поштову адресу, вказану у заяві про перегляд заочного рішення, а саме: АДРЕСА_1 , та його представнику адвокату Оверковському К.В. на його електронну адресу, зазначену останнім у заяві про перегляд заочного рішення, про що свідчить супровідний лист Вінницького районного суду Вінницької області від 13.10.2023 та підтвердження про направлення копії ухвали на електронну адресу представника.

З рекомендованого повідомлення уповноваженої особи поштового зв`язку про вручення ОСОБА_1 копії ухвали судді Вінницького районного суду Вінницької області убачається, що 25.10.2023 заявник отримав копію ухвали за адресою: АДРЕСА_1 .

Станом на 31.10.2023 заявником (представником заявника) недоліки заяви про перегляд заочного рішення суду усунуто не було.

Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 31.10.2023 заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі № 128/2252/22 за позовною заявою Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором постановлено вважати неподаною та повернуто її заявнику.

Положення щодо повернення заяви у зв`язку з неусуненням недоліків заяви застосовуються в тому випадку, коли особа в установлений строк не виконає вимоги ухвали суду про залишення заяви без руху.

Повернення заяви з тих підстав, що особа не виконала вимоги ухвали про залишення заяви без руху можливе лише в тому випадку, коли особа отримала копію відповідної ухвали, але ухилилась від виконання вимог, зазначених в ній.

Ініціювавши судовий розгляд справи, заявник насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.01.2023 (справа № 9901/278/21).

Європейський суд з прав людини вказав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Каракуця проти України» від 16.02.2017).

У даному випадку заявник, подаючи заяву про перегляд заочного рішення в межах двадцятиденного строку з дня вручення йому копії повного заочного рішення суду, не виконавши вимоги ухвали судді Вінницького районного суду Вінницької області від 13.10.2023 про залишення без руху та надання строку для усунення недоліків, допустив настання несприятливих для себе наслідків у вигляді повернення заяви про перегляд заочного рішення.

Виконання вимог ухвали судді є обов`язком заявника.

Отримавши копію ухвали судді Вінницького районного суду Вінницької області від 13.10.2023, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, заявник мав би передбачати наслідки, які можуть настати у разі невиконання зазначених в ухвалі вимог, про що також роз`яснено в ухвалі.

Не погоджуючись із ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 31.10.2023, якою заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі № 128/2252/22 постановлено вважати неподаною та повернуто заявнику, представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 31.10.2023.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 27.11.2023 апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 було залишено без руху та надано строк протягом 10 днів з моменту вручення копії ухвали для наведення інших поважних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Оскільки станом на 18.12.2023 недоліки апеляційної скарги виконано не було, ухвалою Вінницького апеляційного суду від 18.12.2023 апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ухвалено вважати неподаною та повернуто скаржнику.

В подальшому, 21.11.2023 ОСОБА_1 повторно звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області з заявою про перегляд заочного рішення у цивільній справі № 128/2252/22 за позовною заявою Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Оскільки останнім днем подання заяви про перегляд заочного рішення є 12.09.2023, а ОСОБА_1 повторно звернувся до суду лише 21.11.2023, тому заява про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення подана з пропуском строку, визначеного статтею 284 ЦПК України.

Жодних обставин, які б свідчили про поважність причини пропуску встановленого законом двадцятиденного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, заявником у заяві не зазначено.

Таким чином, суд не вбачає об`єктивних підстав для поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Заявник скористався своїм право на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення, однак, не виконавши обов`язок усунути недоліки заяви, зазнав негативних наслідків, а, подаючи повторно заяву про перегляд заочного рішення, пропустив установлений законом двадцятиденний строк без обґрунтування поважності причин його пропуску.

Варто також зазначити, що не погоджуючись із ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 31.10.2023, представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 31.10.2023.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 27.11.2023 апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 було залишено без руху та надано строк протягом 10 днів з моменту вручення копії ухвали для наведення інших поважних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Станом на 18.12.2023 недоліки апеляційної скарги виконано не було, тому ухвалою Вінницького апеляційного суду від 18.12.2023 апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ухвалено вважати неподаною та повернуто скаржнику.

Тобто заявник знову ухилився від виконання вимог ухвали суду, в результаті чого його апеляційна скарга була повернута.

Оскільки заявником не наведено жодних причин, які об`єктивно завадили і перешкодили йому подати до суду заяву про перегляд заочного рішення протягом двадцяти днів з дня вручення йому копії повного заочного рішення суду, а обставини повернення заяви про перегляд заочного рішення через неусунення недоліків не є поважними причинами для поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, тому суд не знаходить підстав для поновлення пропущеного строку, встановленого законом.

У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження (частина третя статті 287 ЦПК України).

Так як кожну належно оформлену заяву про перегляд заочного рішення суд зобов`язаний, згідно з реченням першим частини першої статті 286 ЦПК України, прийняти та невідкладно надіслати її копію та копії доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи, то немає ґрунтовних підстав вважати, що визначений статтею 287 ЦПК України порядок розгляду заяви про перегляд заочного рішення застосовний тільки до розгляду суті цієї заяви та незастосовний до розгляду на предмет дотримання строку її подання. Тому, оскільки спеціальне правове регулювання, передбачене Главою 11 Розділу ІІІ ЦПК України, охоплює порядок розгляду заяви про перегляд заочного рішення, поданої поза межами встановленого строку, то немає підстав залишати її без розгляду на підставі статті 126 ЦПК України.

Процесуальний закон не передбачає, що суд, розглянувши належно оформлену заяву про перегляд заочного рішення (зокрема на предмет того, чи є підстави у зв`язку з пропуском строку на її подання розглядати цю заяву по суті), може вчинити інші дії, ніж передбачені у частині третій статті 287 ЦПК України. Тому у випадку, якщо суд вважатиме неможливим поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, він має залишити її з цієї підстави без задоволення (постанова Верховного Суду від 09.02.2022 у справі № 344/18269/13-ц).

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення (частина четверта статті 287 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладене, оскільки заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі № 128/2252/22 за позовною заявою Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором подана з пропуском строку на її подання, враховуючи, що відсутні підстави для поновлення пропущеного строку, тому таку заяву слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 211, 247, 280, 287-289 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку для подачі заяви про перегляд заочного рішення відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі № 128/2252/22 за позовною заявою Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ Юлія КАРПІНСЬКА