Номер провадження 2/243/224/2024
Номер справи 243/7396/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2024 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді - Агеєвої О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Кобець О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі наказу № 29-к Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2022 року, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої дії адвокат Раков Артем Валентинович до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання права власності та стягнення недоотриманої пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Ракова А.В., звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання права власності та стягнення недоотриманої пенсії.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дідусь ОСОБА_1 - ОСОБА_2 . Після його смерті на рахунку Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишилася недоотримана пенсія, яка не була ним отримана за життя.

30 вересня 2021 року нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яке складається з недоотриманої пенсії у розмірі 305 289,90 гривень, яка належала ОСОБА_2 . Вказане свідоцтво видане на підставі довідки Відповідача від 24.09.2021 року № 0500-1515-8/75844.

1 жовтня 2021 року представником Позивача від імені Позивача було надано Відповідачу заяву про виплату недоотриманої пенсії ОСОБА_2 з усіма необхідними документами.

На адвокатський запит до Відповідача від 12.11.2023 року щодо надання відомостей стосовно нарахованих та виплачених пенсійних виплат за період з 01 січня 2014 року по 30 квітня 2020 року ОСОБА_2 та надання роз`яснення щодо нарахування невиплаченої пенсії, що входить до складу спадщини в неповному обсязі ОСОБА_2 спадкоємцю Позивачу, Відповідачем було повідомлено, що ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні з дислокацією в м. Бахмут та отримував пенсію за віком, призначену відповідно до Закону від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»). За матеріалами електронної пенсійної справи виплату пенсії ОСОБА_2 призупинено з 01.09.2014 року. За поновленням виплати пенсії ОСОБА_2 не звертався. Пенсія за період з 01.09.2014 року по 30.04.2020 року не нараховувалась та не виплачувалась.

Сума недоотриманої пенсії ОСОБА_2 розрахована з урахуванням ч.1 ст.46 Закону № 1058 за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, де датою звернення є день надання спадкоємцем заяви від 01.10.2021 року про виплату недоотриманої пенсії, яка увійшла до складу спадщини, з усіма необхідними документами.

Сума недоотриманої пенсії за період з 30.09.2018 року по 30.04.2020 року облікована в Головному управлінні та виплата проводиться відповідно до постанови КМУ від 10.11.2021 року № 1165 «Про затвердження Порядку виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), невиплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території».

Відповідно до означеного Порядку проведено часткову виплату коштів на погашення заборгованості у сумі 4489,60 грн.

Дані обставини підтверджуються доданими до позовної заяви засвідченими копіями адвокатського запиту за № 190 від 30.11.2023 року, інформацією Пенсійного фонду України від 06.12.2023 року за № 2800-030202-8/69308 та інформацією Відповідача за № 0500-0202-8/106950.

Вважає, дії Відповідача щодо невиплати Позивачу спадщини у вигляді недоотриманої пенсії у розмірі 300800,30 грн. з урахуванням виплаченої суми у розмірі 4489,60 грн згідно свідоцтва про право на спадщину за законом протиправні, а також дії щодо ненарахування та невиплати недоотриманої пенсії після смерті ОСОБА_2 за період з 01 вересня 2014 року по 30 вересня 2018 року є протиправними.

Тому, посилаючись на положення ст.ст.328, 1216, 1218, 1227 ЦК України та ст.52 Закону України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зазначаючи, що законодавством не визначено строк протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів, та зауважуючи, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень, просить стягнути на користь позивача в порядку спадкування за законом недоотриману пенсію у сумі 300800,30 грн., що не виплачена згідно свідоцтва про право на спадщину, а також визнати за позивачем право власності на недоотриману пенсію спадкодавця за період з 01 вересня 2014 року до 30 вересня 2018 року та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити її позивачеві.

Позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Раков А.В. в судове засідання не з`явилися. Адвокат Раков А.В. до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - Алєксєєв Д.Е. надав відзив, в якому зазначив, що за матеріалами електронної пенсійної справи ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на обліку в Головному управлінні з дислокацією в м. Бахмут та отримував пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», мав статус внутрішньо переміщеної особи з 2014 року.

За матеріалами електронної пенсійної справи виплату пенсії ОСОБА_2 було призупинено з 01.09.2014.

За матеріалами електронної пенсійної справи виплата пенсійних коштів проведена по 28.02.2016.

Відповідно до частини другої статті 49 Закону від 09.07.2003 № 1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду України протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Заява про поновлення виплати пенсії подається пенсіонером особисто або його законним представником до територіального органу ПФУ через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (пункт 1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1).

За життя ОСОБА_2 особисто за поновленням виплати пенсії не звертався, пенсія з 01.09.2014 по 30.04.2020 не нараховувалась.

Для надання відповіді на лист приватного нотаріуса Бахмутського міського нотаріального округу Бєлявцевої А.В., Головним управлінням було повідомлено, що пенсіонер, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не отримував пенсію за період з 26.08.2018 року по 30.04.2020 року, в загальній сумі 305289,90 грн., у зв`язку зі смертю, дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також у листі від 24.09.2021 № 0500-1515-8/75844 було зазначено, що сума боргу може бути зменшена з урахуванням ст.46 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

ОСОБА_1 01.10.2021, через свого представника, звернувся до Управління з заявою про виплату недоотриманої пенсії ОСОБА_2 .

Сума недоотриманої пенсії ОСОБА_2 розрахована з урахуванням ч.1 ст.46 Закону № 1058 за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, де датою звернення є день надання спадкоємцем заяви від 01.10.2021 про виплату недоотриманої пенсії, яка увійшла до складу спадщини, з усіма необхідними документами.

Відповідно до Порядку № 1165 пенсійні виплати за минулий період, у тому числі нараховані на виконання рішень суду, що набрали законної сили, проводяться отримувачам за окремою програмою, передбаченою в бюджеті Пенсійного фонду України на відповідну мету, за рахунок коштів Державного бюджету України на відповідний рік.

Таким чином, зазначену суму недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 обліковано Головним управлінням та включено до переліку отримувачів виплат за минулий період станом на 1 січня 2023 року.

Сума коштів на погашення заборгованості з виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера з числа внутрішньо переміщених осіб визначена у бюджеті Пенсійного фонду України на 2023 рік.

Бюджет Пенсійного фонду України на 2023 рік затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2023 № 631 (зі змінами).

Відповідно до вказаної постанови 1165 ОСОБА_1 проведено виплату коштів на погашення заборгованості: в листопаді 2022 року в розмірі 530,00грн, в грудні 2022 року - 2,18грн, в липні 2023 року - 557,32грн, у вересні 2023 року - 2093,00грн, у жовтні 2023 року двома відомостями: в розмірі 1299,47грн та 3,53грн, у листопаді 2023 року - 4,10 грн в межах бюджетних призначень.

Подальша виплата недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 , що здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, мала бути проведена в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету Пенсійним фондом України відповідно до вимог Порядку №21-2.

Стосовно ж виплати решти заборгованості, слід зазначити наступне, що відповідно до ч.1 ст.22 Бюджетного кодексу України для здійснення програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів. За обсягом наданих прав розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.

Стосовно ж вимог Позивачки щодо визнання права власності та зобов`язання виплатити недоотриману пенсію за період з 01 вересня 2014 по 30 вересня 2018, зазначає, що право на соціальне забезпечення, одним з видів якого є виплата пенсії (за віком, у випадку хвороби, інвалідності, втрати годувальника, для виховання дітей тощо) полягає в тому, що держава гарантує надання достатніх коштів громадянам, які через об`єктивні обставини повністю або частково втратили можливість працювати і отримувати винагороду за працю. Право на пенсійне забезпечення випливає зі змісту права на соціальний захист, спрямованого на забезпечення громадян у зв`язку зі старістю, інвалідністю, втратою годувальника, з інших передбачених законом підстав і реалізується шляхом надання особі такого виду матеріальної підтримки як пенсії. Відтак, таке право на пенсію нерозривно пов`язане з особою пенсіонера, якому призначена, нарахована та виплачується така пенсія.

Як вже зазначалось вище, пенсійну справу ОСОБА_2 було закрито з 14.04.2020 у зв`язку зі смертю пенсіонера. За своє життя ОСОБА_2 особисто за поновленням виплати пенсії не звертався.

Таким чином, оскільки пенсія після припинення її виплати в повному обсязі зазначеному в рішенні суду не нараховувалось для виплати, тому вона не може бути нарахована та виплачена Позивачці в рамках спадкування належного Спадкодавцю майна.

Просить суд відмовити у задоволенні вимог позивача в повному обсязі.

Також, представник відповідача ОСОБА_3 надав додаткові пояснення по справі, в яких зазначив, що ОСОБА_2 перебував на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Горлівка Донецької області та отримував пенсію за віком, призначену відповідно до Закону № 1058. Виплата пенсії ОСОБА_2 проведена по 31.08.2014.

З 01.09.2014 пенсія ОСОБА_2 не нараховувалась.

Для надання відповіді на лист приватного нотаріуса Бахмутського районного нотаріального округу Донецької області (далі-Нотаріус) Бєлявцевої А.В. Головним управлінням у вересні 2021 року надіслана довідка Нотаріусу про суму недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 в розмірі 305289,90 грн за період з 26.08.2018 по 30.04.2020 року з урахуванням вимог частини першої статті 46 Закону № 1058.

За даними ІКІС ПФУ: Підсистеми «Звернення» 01.10.2021 року із заявою № 9775 щодо виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 звернулась ОСОБА_1 через довірену особу ОСОБА_4 , який діяв на підставі нотаріально посвідченої довіреності.

За результатом розгляду наданих документів нараховано недоотриману пенсію у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 у розмірі 289176,30 грн за період з 30.09.2018 по 30.04.2020 з урахуванням вимог частини першої статті 46 Закону № 1058.

Протягом 2022 року відповідно до Порядку 1165 проведено виплату коштів на погашення заборгованості в межах бюджетних призначень в листопаді 2022 року - в розмірі 530,00 грн та в грудні 2022 року - в розмірі 2,18 грн.

Бюджет Пенсійного фонду України на 2023 рік затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2023 № 631 (зі змінами) Протягом 2023 року відповідно до Порядку 1165 проведено виплату коштів на погашення заборгованості в межах бюджетних призначень в липні 2023 року - в розмірі 557,32 грн, у вересні 2023 року - 2093,00 грн, у жовтні 2023 року - 1303,00 грн, у листопаді 2023 року - 4,10 грн та у грудні 2023 року - 0,62 грн.

Бюджет Пенсійного фонду України на 2024 рік на сьогодні не затверджено.

Залишок нарахованої недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 станом на 12.03.2024 складає 284686,08 грн. (289176,30 грн - 4490,22 грн).

Пенсія ОСОБА_2 за життя за період 01.09.2014 по 25.08.2018 не нараховувалась.

Просить суд відмовити у задоволенні вимог позивача в повному обсязі.

Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Руїз Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994, заява № 18390/91 вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Згідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав є визнання права.

Зі Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 21.04.2021 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Горлівка Донецької області у віці 83 роки.

30 вересня 2021 року приватним нотаріусом Бахмутського міського нотаріального округу Бєлявцевою А.В. видане свідоцтво про право на спадщину №3265, спадкова справа №344/2021 за змістом якого спадкоємцем майна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його онука - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з грошових коштів у виді недоотриманої пенсії у розмірі 305289,90 гривень, які належали ОСОБА_2 . Вказане свідоцтво видане на підставі довідки відділу обслуговування громадян №12 (сервісного центру) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 24.09.2021 року № 0500-1515-8/75844.

01 жовтня 2021 року представником Позивача від імені Позивача було надано до пенсійного фонду заяву про виплату недоотриманої пенсії ОСОБА_2 з усіма необхідними документами.

Відповідно до відомостей ГУ ПФУ в Донецькій області, наданих на запит адвоката Ракова А.В., виплату пенсії ОСОБА_2 було призупинено з 01.09.2014 року згідно із статтею 12 Закону № 1706. За життя ОСОБА_2 за поновленням виплати пенсії не звертався, пенсія за період з 01.09.14 року не нараховувалась та не виплачувалась. Сума недоотриманої пенсії ОСОБА_2 розрахована з урахуванням ст. 46 Закону № 1058 за період з 30.09.2018 року по 30.04.2020 року та склала 289176,30 грн. облікована в Головному управлінні та включена до Переліку отримувачів пенсій, станом на 01.01.2022, на виконання Порядку виплати пенсій (щомісячного довічного Грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 року № 1165.

Відповідно до означеного Порядку ОСОБА_1 проведено часткову виплату коштів на погашення заборгованості в листопаді 2022 року - в розмірі 530,00 грн та в грудні 2022 року - в розмірі 2,18 грн., в липні 2023 року - в розмірі 557,32 грн, у вересні 2023 року - 2093,00 грн, у жовтні 2023 року - 1303,00 грн., у листопаді 2023 року - 4,10 грн та у грудні 2023 року - 0,62 грн.

Однак, спадщина, на яку видано свідоцтво про право на спадщину, складається з грошових коштів у виді недоотриманої пенсії за період з 26.08.2018 по 30.04.2020 в сумі 305289,90 грн.

Відповідно до відомостей Підсистеми призначення та виплати пенсій, наданими ГУ ПФУ в Донецькій області недоотримана пенсія була нарахована ОСОБА_2 за період з 30.09.2018 по 30.04.2020, з моменту звернення позивачем за виплатою пенсії до Головного управління, а саме з 01.10.2021, тому відповідач зменшив успадковані кошти з урахуванням ст. 46 Закону України № 1058 з 305289,90 грн. до 289176,30 року, грн. з яких виплачено:

- 530,00 грн. у листопаді 2022 року;

- 2,18 грн., у грудні 2022 року;

- 557,32 грн. у липні 2023 року;

- 2093,00 грн. у вересні 2023 року;

- 1303,00 грн. у жовтні 2023 року;

- 4,10 грн. у листопаді 2023 року;

- 0,62 грн. у грудні 2023 року.

Всього позивачу виплачено успадкованої пенсії у розмірі 4490,22 грн.

Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців.

Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини, як це передбачено статтею 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України(стаття 1219 ЦК України).

Відповідно до ст. 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що:

- цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;

- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;

- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.

Відповідно до ст. 52 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Уразі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

За змістом цієї норми, можна дійти висновку, що законодавцем встановлено альтернативний механізм набуття права власності на недоотриману пенсію померлого пенсіонера, а саме пріоритет наданий членам сім`ї спадкодавця, які проживали з ним на момент смерті, та непрацездатним членам сім`ї, які перебували на його утриманні. Зазначені особи мають звернутися за виплатою цих грошових коштів протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, тобто з моменту смерті спадкодавця. Якщо такі особи відсутні або не звернулися у встановлений строк із заявами, недоотримана пенсія входить до складу спадщини і успадковується спадкоємцями померлого на загальних підставах.

Відповідно до ч. 1ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч. 1ст. 317 цього Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1ст. 321 цього Кодексу право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч. 1ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1ст.16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, зазначеним у п. 5 ч. 2 цієї статті, може бути примусове виконання обов`язку в натурі.

Як зазначається представником позивача за змістом позовної заяви та визнається відповідачем за змістом відзиву на позов, на запит нотаріуса було видано довідку про нараховану та невиплачену пенсію ОСОБА_2 за період з 26.08.2018 по 30.04.2020 у сумі 305289,90 грн. дана обставина також підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом.

Заперечення відповідача не спростовують підстав позову і не приймаються судом до уваги, оскільки право позивача на вищевказану суму недоотриманої пенсії посвідчене свідоцтвом про право на спадщину, яке в контексті положень ст.66 Закону України Про нотаріат є процесуальним нотаріальним актом, що засвідчує перехід права власності на майно спадкодавця до спадкоємця та є для спадкоємця основним правовстановлюючим документом. На час розгляду справи свідоцтво про право на спадщину за законом недійсним не визнано, неоспорене та є чинним, доказів визнання його недійсним чи внесення до нього змін відповідачем не надано. За таких обставин, сума недоотриманої пенсії, яка увійшла до складу спадщини, відповідає сумі, визначеній нотаріусом у свідоцтві про право на спадщину, та становить 305289,90 грн.

Оскільки відповідачем виплачено ОСОБА_1 успадковану пенсію у розмірі 4490,22 грн., а саме 530,00 грн. у листопаді 2022 року, 2,18 грн. у грудні 2022 року, 557,32 грн. у липні 2023 року, 2093,00 грн. у вересні 2023 року, 1303,00 грн. у жовтні 2023 року, 4,10 грн. у листопаді 2023 року, 0,62 грн. у грудні 2023 року (в період звернення позивача з даним позовом до суду), сума недоотриманої пенсії згідно свідоцтва про право на спадщину має бути зменшена на суми виплати, тому сума до стягнення становитиме 300799,68 грн. (305289,90 грн. відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом - 4490,22 грн. виплачена сума успадкованої пенсії).

Що ж до посилань відповідача на постанову Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 №1165, якою затверджено Порядок виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території, суд звертає увагу на такі обставини.

У силу абзацу другого пункту 1 названого Порядку, пенсійні виплати за минулий період, у тому числі нараховані на виконання рішень суду, що набрали законної сили, проводяться отримувачам за окремою програмою, передбаченою в бюджеті Пенсійного фонду України на відповідну мету, за рахунок коштів державного бюджету України на відповідний рік.

Пунктом 4 згаданого Порядку передбачено, що пенсійні виплати за минулий період згідно з цим Порядком проводяться щомісяця отримувачам, яких включено до переліку станом на 1 січня відповідного року. На забезпечення пенсійних виплат за минулий період щомісяця спрямовується частина бюджетних призначень, передбачених абзацом другим пункту 1 цього Порядку, відповідно до бюджетного розпису.

Розмір пенсійної виплати за минулий період отримувачам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, визначається в сумі, що відповідає розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому здійснюється пенсійна виплата за минулий період, але не може бути більшим від належної до виплати отримувачу суми, що обліковується в переліку отримувачів.

У разі недостатності бюджетних призначень для забезпечення пенсійної виплати за минулий період у розмірі, передбаченому абзацом другим цього пункту, виплата проводиться в сумі, що визначається пропорційно виділеним на пенсійні виплати за минулий період бюджетним призначенням, але не більшій належної до виплати суми, що обліковується в переліку отримувачів.

За результатами виконання бюджету Пенсійного фонду України за дев`ять місяців відповідного року зазначений в абзаці другому цього пункту розмір пенсійної виплати за минулий період може бути збільшений пропорційно залишку бюджетних призначень, але не може перевищувати належної до виплати суми, що обліковується в переліку отримувачів.

Отже, Порядок 1165 визначає додаткові умови виплати недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю пенсіонера з числа внутрішньо переміщених осіб та осіб, які проживали на тимчасово окупованій території України і не були взяті на облік як внутрішньо переміщені особи на контрольованій Україною території, що не передбачені Конституцією України та Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Конституційний Суд України у Рішенні від 09.07.2007 №6-рп/2007 вказав на те, що невиконання державою своїх соціальних зобов`язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави (підпункт 3.2).

Єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна Рада України, до повноважень якого належить прийняття законів.

У свою чергу, Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту.

Водночас, за змістом конституційних норм, Кабінет Міністрів України не наділений правом вирішувати питання, які належать до виключної компетенції Верховної Ради України, як і приймати правові акти, які підміняють або суперечать законам України.

Конституційне поняття Закон України, на відміну від поняття законодавство України, не підлягає розширеному тлумаченню. За загальним правилом закон - це нормативно-правовий акт вищої юридичної сили, який приймається відповідно до особливої процедури парламентом та регулює найважливіші суспільні відносини. Зміни до закону вносяться за відповідно встановленою процедурою Верховною Радою України шляхом прийняття закону про внесення змін.

Таким чином, Кабінет Міністрів України не наділений правом вирішувати питання, які належать до виключної компетенції Верховної Ради України, як і приймати правові акти, які підміняють або суперечать законам України. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України є підзаконними, а тому не можуть обмежувати права громадян, які встановлено законами.

Суд враховує, що Верховною Радою України не приймались зміни до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з приводу особливостей виплати недоотриманої пенсії пенсіонерів, які є внутрішньо переміщеними особами.

Суд вважає необхідним звернути увагу на ту обставину, що у разі застосування Порядку 1165 виплата недоотриманої пенсії, належної спадкодавцеві, відбудеться щомісячними платежами у розмірі, що не перевищуватиме розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, і лише у разі достатності відповідних бюджетних призначень, а фактично виплата відбувається з 2022 року мізерними частками, про що свідчить наданий відповідачем розрахунок.

Отже, зазначеною постановою звужуються права на отримання неодержаних за життя пенсійних виплат спадкодавця як внутрішньо переміщеної особи у порівнянні з встановленим законом порядком отримання недоотриманої пенсії інших осіб. В силу статті 1 Закону України Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні від 06.09.2012 непряма дискримінація - ситуація, за якої внаслідок реалізації чи застосування формально нейтральних правових норм, критеріїв оцінки, правил, вимог чи практики для особи та/або групи осіб за їх певними ознаками виникають менш сприятливі умови або становище порівняно з іншими особами та/або групами осіб, крім випадків, коли їх реалізація чи застосування має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.

Крім того, відповідно до частин першої - другої статті 8 цього Закону розроблення проектів нормативно-правових актів здійснюється з обов`язковим урахуванням принципу недискримінації; з метою виявлення у проектах нормативно-правових актів норм, що містять ознаки дискримінації, проводиться антидискримінаційна експертиза проектів нормативно-правових актів; результати антидискримінаційної експертизи проектів нормативно-правових актів підлягають обов`язковому розгляду під час прийняття рішення щодо видання (прийняття) відповідного нормативно-правового акт; обов`язковій антидискримінаційній експертизі підлягають проекти законів України, актів Президента України, інших нормативно-правових актів, що розробляються міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, державними колегіальними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями.

Як визначено статтею 2 ЦПК України, суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Принцип верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, є одним з головних завдань цивільного судочинства.

Положенням ст.10 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 28.03.2006 у справі Броньовський проти Польщі зазначив, що принцип верховенства права, на якому будується Конвенція, та принцип законності, про який ідеться в статті 1 Першого протоколу, вимагає від держав не лише поважати і застосовувати, у передбачуваний і узгоджуваний спосіб, запроваджені ними закони, а ще й - що безпосередньо випливає з цього обов`язку - забезпечувати правові та практичні умови для втілення їх в життя.

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Щокін проти України від 14.10.2010 зазначено, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Так, друге речення першого пункту передбачає, що позбавлення власності можливе тільки на умовах, передбачених законом, а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за використанням майна шляхом введення законів. Більш того, верховенство права, один із основоположних принципів демократичного суспільства, притаманний усім статтям Конвенції. Таким чином, питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (параграф 50).

З огляду на викладене, суд критично оцінює доводи відповідача про виплату позивачу недоотриманих сум пенсії згідно Порядку 1165, адже наведене свідчить про невиконання державою взятих на себе позитивних зобов`язань.

Окрім того, відповідачем не визнається за позивачем право власності на недоотриману пенсію спадкодавця ОСОБА_2 за період з 01 вересня 2014 року по 25 серпня 2018 року, який не охоплюється свідоцтвом про право на спадщину. За вказаний період відповідачем не надано відомостей (суму недоотриманої пенсії) нотаріусу, без чого нотаріус був позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину, оскільки відповідно до п. 4.14. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє, крім іншого, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину.

Оскільки відповідач не визнає наявність у нього заборгованості перед спадкодавцем, відомостей про спірну заборгованість не надав нотаріусу для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, тобто вказані обставини у їх сукупності унеможливлюють виконання нотаріусом своїх повноважень щодо видачі такого свідоцтва, отже додаткове звернення позивача до нотаріуса за видачею їй свідоцтва про право на спадщину за законом як обов`язкова передумова для звернення до суду не вимагається.

Отже, оскільки за життя спадкодавець недоотримав пенсію за період з 26.08.2018 по 30.04.2020, яка увійшла до складу спадщини, а позивач є його спадкоємцем та у встановленому законом порядку прийняла спадщину, тому суд приходить до переконання, що позивач як спадкоємець набула право на отримання невиплаченої пенсії, при цьому, як було зазначено вище, спадкоємець має право на отримання всієї нарахованої та невиплаченої за життя пенсії спадкодавця, без обмеження будь-яким часом. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути недоотриману пенсію за період з 26.08.2018 по 30.04.2020 у сумі 300799,68 грн. на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом (305289,90 грн. успадкована відповідно до свідоцтва про право на спадщину - 4490,22 грн. виплачена пенсія ОСОБА_1 ), а на частку недоотриманої пенсії за період з 01.09.2014 по 25.08.2018 за позивачем слід визнати право власності у порядку спадкування за законом та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу ОСОБА_1 вказану пенсію спадкодавця ОСОБА_5 саме за цей період.

Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині визнання права власності на недоотриману пенсію за період з 01.09.2014 по 25.08.2018, який не охоплюється свідоцтвом про право на спадщину, оскільки період з 26.08.2018 по 30.09.2018 року охоплюється свідоцтвом про право на спадщину, пенсія за цей період нарахована та увійшла до спадку та нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за законом.

Таким чином, суд приходить до висновку задоволенні вимоги позивача про зобов`язання нарахувати та виплатити позивачеві ОСОБА_1 суму недоотриманої пенсії ОСОБА_5 за період з 01.09.2014 року 25.08.2018, а також стягнення з відповідача на користь позивача недоотриманої пенсії у сумі 300799,68 грн. на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду із зазначеним позовом не сплачено судовий збір у сумі 858,88 грн. (позивач звернувся до суду через підсистему «Електронний суд»).

Вимоги позивача задоволені повністю, а тому з відповідача на користь держави підлягає до сплати судовий збір у розмірі 858,88 грн.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.ст.15,16,25,328,1216,1217, 1218, 1227,1261 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 78, 81, 89, 128, 141, 229, 235, 259, 263, 264, 265, 268, 353, 355, 356 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якої дії адвокат Раков Артем Валентинович до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання права власності та стягнення недоотриманої пенсії - задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , місцезнаходження: Донецька область, Краматорський район, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , недоотриману пенсію ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 300799,68 грн. (триста тисяч сімсот дев`яносто дев`ять грн. 68 коп.), згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 30 вересня 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3265.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на недоотриману пенсію за період з 01 вересня 2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код юридичної особи: 13486010, місцезнаходження: Донецька область, Краматорський район, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3) нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , недоотриману пенсію ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01 вересня 2014 року по 25 серпня 2018 року.

У задоволенні частини позовних вимог про визнання права власності на недоотриману пенсію за період з 26.08.2018 по 30.09.2018 - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , місцезнаходження: Донецька область, Краматорський район, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, на користь держави витрати по сплаті судового збору у сумі 858,88 грн. (вісімсот п`ятдесят вісім грн. 88 коп.).

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Повне судове рішення складено 22 березня 2024 року.

Головуючий:

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області О.В. Агеєва