РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року м. Володимир

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Каліщука А.А.

за участю секретаря судового засідання Кравчук А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в залі судових засідань Володимир-Волинського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, котрий розірвано рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 14.09.2020 року. Від спільного подружнього проживання у них народилося троє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідач є батьком неповнолітніх дітей, котрий матеріальної допомоги на їх утримання не надає, не приймає участі у їх вихованні. Син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на даний час є повнолітнім та навчається у Львівському вищому професійному художньому училищі, не має власних доходів, оскільки навчається на денній формі навчання. Витрати, пов`язані з навчанням є значними. Також витрачаються кошти на проїзд до навчального закладу, придбання підручників та харчування.

Позивач зазначає, що вона намагається самостійно забезпечити матеріальну допомогу для навчання сина, однак коштів не вистачає. Відповідач може надавати таку матеріальну допомогу.

Просить стягувати аліменти з відповідача в її користь на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття та стягувати аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що продовжує навчання в розмірі 1/6 частини усіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до закінчення ним навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23 річного віку.

Позивача на судовий розгляд справи подала заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить проводити розгляд справи у її відсутності. Не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не подавав заяв про розгляд справи за його відсутності та не подавав клопотань про відкладення судового розгляду, а тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, проти якого у поданій заяві не заперечила позивач.

Враховуючи те, що в судове засідання сторони не з`явились, тому згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами.

Дослідивши та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який 14.09.2020 року розірваний рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 14.09.2020 року, справа №154/2100/20, провадження 2/154/643/20.

З досліджених судом свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 , серії НОМЕР_3 вбачається, що сторони у справі є батьками неповнолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та повнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Довідкою Львівського вищого професійного художнього училища № 335 від 31.10.2023 р. підтверджується, що ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання цього учбового закладу. Термін навчання з 01.09.2023 року по 30.06.2025 року.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно з ч.2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дітей може брати участь у їх утриманні в грошовій і /або/ натуральній формі.

Однак, домовленості щодо добровільної сплати відповідачем коштів на утримання дитини між сторонами не досягнуто.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів,інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Водночас, згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно з ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України.

На судовий розгляд справи відповідач не надав суду доказів, котрі б підтверджували незадовільний стан здоров`я, наявність на його утриманні інших дітей, непрацездатної дружини, батьків та свідчили про неможливість надавати матеріальну допомогу, як на утримання неповнолітніх дітей, так і на навчання дитини.

Враховуючи те, що відповідач є батьком неповнолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , котрий не виконує обов`язок по утриманню неповнолітніх дітей, а також те що повнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач може надавати таку матеріальну допомогу,беручи до уваги, що на судовий розгляд справи відповідач не надав жодних доказів, які б спростовували обґрунтування позивача, тому суд прийшов до висновку, що вимоги є законними, доведеними і підлягають до задоволення.

Даний розмір аліментів жодним чином не є надмірним з точки зору звичайних і необхідних потреб неповнолітніх дітей.

Визначення аліментів у меншому розмірі не забезпечить звичайних потреб та достатній рівень життя дитини, який їй гарантовано Законом України «Про охорону дитинства» та Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 р.

Також розмір аліментів на утримання повнолітнього сина, який навчається не є надмірним з точки зору звичайних і необхідних потреб для навчання сина.

Згідно з ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на утримання дружини та аліменти на утримання дитини присуджуютьсяза рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 265, 280, 281, 282 ЦПК України, ст.180, ч.3 ст. 181, 182, ч.1 ст. 184, ч.1 ст. 191, ст.199, 200 Сімейного кодексу України суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 аліменти в користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 20.11.2023 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на період навчання ОСОБА_3 , однак не більше ніж до досягнення ним 23 років.

Стягнення аліментів проводити з 20.11.2023 року.

Стягнути з ОСОБА_2 2147 грн 20 коп судового збору в дохід держави.

Допустити до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Позивач (стягувач): ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач (боржник): ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН невідомий, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку для подання заяви про перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 30.01.2024 року.

Головуючий:/підпис/

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя А.А. Каліщук