УХВАЛА

29 січня 2024 року

м. Київ

справа № 2-315/2011

провадження № 61-1304ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» на ухвалу Перемишлянського районного суду Львівської області

від 02 жовтня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 18 грудня 2023 року у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про заміну сторони позивача (стягувача у виконавчому листі) у справі № 2-315/2011 за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (далі - ТОВ «Кей-Колект») звернулося до суду із заявою про заміну сторони позивача (стягувача у виконавчому листі) у справі №2-315/2011 за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Заява обґрунтована тим, що 22 жовтня 2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» та

ОСОБА_1 укладено кредитний договір № , за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 81 800,00 доларів США строком до 23 жовтня

2023 року. Рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області

від 19 липня 2011 року у справі № 2-315/2011 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 844 771,23 грн заборгованості, 850,00 грн державного мита та 120,00 грн витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. На підставі договору факторингу № 1

від 12 грудня 2011 року, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект», останнім набуто право вимоги до позичальників за поручителів за кредитним договором № від 22 жовтня 2007 року. Зазначає, що заміна сторони у відносинах, щодо яких виник спір, можлива на будь-якій стадії судового процесу, як на стадії судового розгляду, так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Враховуючи вищевикладене ТОВ «Кей-Колект» просило суд замінити сторону позивача (стягувача у виконавчому листі) у справі № 2-315/2011 ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника - ТОВ «Кей-Колект».

Ухвалою Перемишлянського районного суду Львівської області від 02 жовтня

2023 року, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного суду

від 18 грудня 2023 року, у задоволенні заяви ТОВ «Кей-Колект» про заміну сторони позивача (стягувача у виконавчому листі) у справі №2-315/2011 з ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «Кей-Колект» відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що заяву подано через 12 років після набрання рішенням суду законної сили, а заміна сторони протягом необмеженого строку, зокрема, не в межах виконавчого провадження або після закінчення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання порушує принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначив, що ТОВ «Кей-Колект» не подавало заяву про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

22 січня 2024 року ТОВ «Кей-Колект» засобами поштового зв`язку звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Перемишлянського районного суду Львівської області від 02 жовтня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 18 грудня 2023 року (надійшла до суду 23 січня 2024 року),

у якій просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове про задоволення заяви про заміну сторони позивача (стягувача у виконавчому листі).

Касаційна скарга ТОВ «Кей-Колект» обґрунтована тим, що судами попередніх інстанцій невірно застосовані норми матеріального та процесуального права.

Зазначає, що заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно з Законом України «Про виконавче провадження».

Вказує, що заміна сторони позивача на правонаступника ТОВ «Кей-Колект» має процесуальну мету, а саме отримання права на стягнення з боржників компенсації за невиконання рішення суду в порядку статті 625 ЦК України.

Також, заявник посилається на те, що відсутність у матеріалах справи доказів видачі виконавчих листів, перебування їх на виконанні не має правового значення для заміні сторони у справі (стягувача у виконавчому провадженні), оскільки заміна сторони у справі допускається на будь-якій стадії судового провадження, включаючи стадію виконання судового рішення, а заміна стягувача у виконавчому документі можлива до його видачі.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті,

є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області від 19 липня 2011 року стягнуто солідарно

з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 22 жовтня 2007 року в сумі 844 771,23 грн, а також 850,00 грн державного мита та 120,00 грн витрат за інформаційно технічне забезпечення судового процесу.

12 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» укладено договір факторингу № 1, за умовами якого до ТОВ «Кей-Колект» перейшло право вимоги за кредитними договорами, визначеними в додатку № 1 до цього договору одночасно зі всіма правами за всіма договорами забезпечення.

Відповідно до виписки з додатку № 1до договору факторингу № 1 від 12 грудня

2011 року ТОВ «Кей-Колект» набуло право вимоги до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 за кредитним договором № 0 від 22 жовтня 2007 року.

З відповіді Перемишлянського ВДВС у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на адвокатський запит, наданої листом від 15 листопада 2023 року № 25.10-10/16152, встановлено, що згідно з даними Автоматизованої системи виконавчих проваджень 05 листопада 2011 року державним виконавцем винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2-315 від 01 серпня 2011 року, виданого Перемишлянським районним судом Львівської області, про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь АТ «УкрСиббанк» кредитної заборгованості в сумі 844 771,23 грн відповідно до пункту 4 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» ( пред`явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення)

15 червня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про відмову

у відкритті виконавчого провадження з виконання дублікату виконавчого листа

№ 2-315 від 23 вересня 2013 року, виданого Перемишлянським районним судом Львівської області, про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ТОВ «Кей-Колект» кредитної заборгованості в сумі 844 771,23 грн відповідно до пункту 1 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» (пропуску встановленого строку пред`явлення документів до виконання).

У пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду, виконання яких є складовою права на справедливий суд та ефективний захист прав сторони у справі, що передбачені статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною першою статті 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони,

а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Питання процесуального правонаступництва врегульовано частиною першою статті 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане із переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 55 ЦПК України,

є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи

у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Водночас, відповідно до статті 55 ЦПК України заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Відмовляючи у задоволенні заяви ТОВ «Кей-Колект» про заміну стягувача його правонаступником, суд апеляційної інстанції вірно застосував висновки постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21), а саме, що «реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони у справі на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, а тому потребує розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим.

Ураховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони у справі (стягувача у виконавчому документі), є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження.

Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Отже, обов`язковою умовою для процесуального правонаступництва є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про заміну стягувача на його правонаступника у справі, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку.

Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про заміну стягувача на його правонаступника у справі суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».

Таким чином, встановивши, що строк пред`явлення до виконання дублікату виконавчого листа № 2-315 від 23 вересня 2013 року, виданого Перемишлянським районним судом Львівської області, минув 15 червня 2016 року, а із заявою про заміну сторони позивача (стягувача у виконавчому листі) ТОВ «Кей-Колект» звернулося 09 жовтня 2023 року, тобто з моменту спливу строку пред`явлення виконавчого листа до виконання минуло більше 7 років, апеляційний суд дійшов вірного висновку про залишення без змін ухвали суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви.

Інші доводи касаційної скарги, які є аналогічними тим, що були викладені

в апеляційній скарзі і їм дана належна правова оцінка, висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають, а є лише незгодою заявника з їх змістом та зводяться до власного тлумачення норм матеріального права.

Таким чином, зі змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень убачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судами норм матеріального та процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, наслідки розгляду такої скарги не мають значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень, тому є підстави для відмови у відкритті касаційного провадження за цією касаційною скаргою.

Керуючись частинами четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства

з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» на ухвалу Перемишлянського районного суду Львівської області від 02 жовтня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 18 грудня 2023 року у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про заміну сторони позивача (стягувача у виконавчому листі) у справі № 2-315/2011 за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Г. В. Коломієць

Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник