Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 315/1047/14-ц
Провадження № 6/332/40/24
Ухвала

Іменем України

12 лютого 2024 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Яцуна О.С.,

за участю секретаря: Мусаєва Р.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт», заінтересовані особи: стягувач Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення Публічного акціонерного товариства «Імексбанк», боржник ОСОБА_1 , про заміну стягувача у виконавчому провадженні, -

Встановив:

31.10.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» звернулось до суду з вищевказаною заявою.

В обґрунтування заяви зазначено, що заочним рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 20.10.2014 в рамках цивільної справи № 315/1047/140-ц задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 999-00038051/1 від 22.03.2013 в сумі 42 897,90 грн та судового збору в сумі 428,98 грн.

На виконання вказаного рішення суду були видані виконавчі листи.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 26.01.2015 № 50 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 26.01.2015 №16 «Про запровадження тимчасової адміністрації у АТ «Імексбанк», з 27.05.2015 почато процедуру ліквідації АТ «Імексбанк».

31.03.2020 між ПАТ «Імексбанк» та ТОВ «ФК «Фінрайт» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 126, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 999-00038051/1 від 22.03.2013 перейшло до ТОВ «ФК «Фінрайт».

Сторонами у повному обсязі виконані зобов`язання за договором про відступлення прав вимоги № 126 від 31.03.2020, таким чином, відповідно до ст.ст. 512, 514, 517, 1077 ЦК України, ПАТ «Імексбанк» відступило права вимоги за кредитним договором № 999-00038051/1 від 22.03.2013, а отже вибуло із правовідносин за вказаним договором.

У результаті цього виникає необхідність у процесуальному правонаступництві та заміні позивача (стягувача) ПАТ «Імексбанк», у цивільній справі № 315/1047/14-ц на правонаступника ТОВ «ФК «Фінрайт».

Представник заявника та інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце його проведення були повідомлені у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили.

У відповідності до ч. 3 ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Перевіривши матеріали справи, та оцінивши надані докази, судом встановлено, що заочним рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 20.10.2014 в рамках цивільної справи № 315/1047/140-ц задоволено позовні вимоги ПАТ «Імексбанк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 999-00038051/1 від 22.03.2013 в сумі 42 897,90 грн та судового збору в сумі 428,98 грн (а.с. 3-4, 37-39).

31.03.2020 між ПАТ «Імексбанк» та ТОВ «ФК «Фінрайт» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 126 (а.с. 7-8), відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 999-00038051/1 від 22.03.2013 перейшло до ТОВ «ФК «Фінрайт», що підтверджується витягом з реєстру договорів та боржників, що є Додатком № 1 до Договору № 126 від 31.03.2020 (а.с. 6 зворотний бік).

Отже, на підтвердження своїх вимог представником заявника долучено до матеріалів справи копії письмових доказів, що дійсно підтверджують перехід права вимоги від первісного стягувача до його правонаступника за кредитним договором, боржником за яким є ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи зі змісту цих норм, зокрема, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження, зокрема, у разі відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Заміна сторони виконавчого провадження внаслідок відступлення права вимоги до боржників можлива як під час виконання судового рішення так і поза межами виконавчого провадження.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.03.2018 по справі № 6-1355/10, провадження № 61-12076св18.

На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що посилання заявника цілком узгоджуються з положеннями закону та письмовими матеріалами справи, а тому заява про заміну сторони виконавчого провадження підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 442 ЦПК України, суд, -

Ухвалив:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт», заінтересовані особи: стягувач Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення Публічного акціонерного товариства «Імексбанк», боржник ОСОБА_1 , про заміну стягувача у виконавчому провадженні задовольнити.

Здійснити процесуальне правонаступництво у цивільний справі № 315/1047/14-ц відносно позивача (стягувача) Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт».

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Імексбанк» () на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» (, місцезнаходження: 61183, м. Харків, вул. Дружби Народів, буд. 228-б) у виконанні рішення суду по цивільній справі № 315/1047/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 999-00038051/1 від 22.03.2013 в сумі 42 897,90 грн та судового збору в сумі 428,98 грн.

Ухвала, що постановлена в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (ч. 2 ст. 261 ЦПК України) та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Суддя О.С. Яцун