АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2024 року

м. Чернівці

справа № 716/1260/23

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Одинака О. О.

суддів Кулянди М. І., Половінкіної Н. Ю.

секретар Паучек І. І.

заявник ОСОБА_1

заінтересовані особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірина Миколаївна, ОСОБА_2 , Кредитна спілка «ЗАРАЗ»

апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , на рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 13 грудня 2023 року

головуючий в суді першої інстанції суддя Стрілець Я. С.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст заяви

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив суд встановити факт добросовісного набуття ним у власність земельної ділянки, кадастровий № :91:122:0116, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , та встановлення факту її належності набувачу на праві власності.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_2 відчужив у власність заявника ОСОБА_1 шляхом укладення договору купівлі-продажу вищевказану земельну ділянку.

Однак, зазначений об`єкт нерухомого майна перебував в іпотеці, обтяжувачем якого була кредитна спілка «ЗАРАЗ».

Вважав, що є підстави вважати, що він може бути недобросовісним набувачем земельної ділянки.

Дана обставина є перешкодою для цільового використання вказаного майна.

Разом з тим, зазначав, що на даний момент відсутній будь-який спір про право власності на вказану земельну ділянку.

Проте, встановлення факту добросовісного набуття ним у власність земельної ділянки, кадастровий № :91:122:0116, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , та встановлення факту її належності набувачу на праві власності необхідне заявнику для забезпечення його права на її забудову житловим будинком та оформлення дозвільних документів на початок будівництва.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 13 грудня 2023 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що з аналізу письмових доказів, які містяться в матеріалах справи, вбачається, що на момент розгляду справи в суді першої інстанції відсутні будь-які порушення прав та законних інтересів заявника як власника земельної ділянки, кадастровий № :91:122:0116, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Окрім того, в судовому засіданні встановлено, що будь-яких порушень при посвідченні договорів купівлі-продажу не допущено.

З наданих суду письмових пояснень заінтересованих осіб також не вбачається, що права заявника порушені, невизнані та оспорювані на даний час. Кожен з них повідомив про відсутність будь-якого спору про право між учасниками даних правовідносин.

В своїй заяві заявник та в судовому засіданні його представники не обґрунтували, для відновлення яких саме порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів ОСОБА_1 необхідно, щоб суд встановив факт добросовісного набуття ним земельної ділянки. В поданій заяві відсутня мета встановлення юридичного факту, а відсутність такої не дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне за собою правові наслідки.

За таких обставин, в суду відсутні будь-які підстави для встановлення юридичного факту, про який просить заявник.

Більше того, встановлення факту належності ОСОБА_1 земельної ділянки на праві власності як набувачу також не підлягає захисту в судовому порядку, оскільки такий факт набуття у власність земельної ділянки та її державна реєстрація вже свідчить про таку належність об`єкта нерухомого майна його власнику.

Наведене вище дає право зробити суду висновок про відсутність законних підстав для задоволення поданої в порядку окремого провадження заяви ОСОБА_1 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення задовольнити.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В майбутньому можуть виникнути обставини, за яких може бути оспорено право власності заявника на земельну ділянку.

Також необхідно врахувати неодноразові перешкоджання ОСОБА_1 невідомими особами доступу до його земельної ділянки.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Інші сторони відзив на апеляційну скаргу не подавали.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

21 серпня 2020 року на підставі договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І. М. за реєстровим № 5428, кредитній спілці «ЗАРАЗ» передано в іпотеку земельну ділянку кадастровий № :91:122:0116, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 у зв`язку з чим, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором вчинено запис про іпотеку № 37871581 від 21 серпня 2020 року та заборону відчуження за № 37871451 від 21 серпня 2020 року.

11 вересня 2020 у зв`язку із припиненням (виконанням) основного зобов`язання, виконання якого забезпечувалось договором іпотеки за реєстровим № 5428 та на підставі звернення іпотекодержателя в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором вчинено запис про припинення іпотеки та заборони відчуження, що підтверджується наявними в матеріалах справи витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 223676942 від 11 вересня 2020 року, № 223675636 від 11 вересня 2020 року.

Відповідно до змісту договору купівлі-продажу земельної ділянки від 11 вересня 2020 року ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_2 купив земельну ділянку, кадастровий № :91:122:0116, площею 0,1 га, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

За змістом договору купівлі-продажу земельної ділянки від 16 грудня 2020 року ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_1 купив земельну кадастровий № :91:122:0116, площею 0,1 га, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України визначено питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року в справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: -факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; -встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішення спору про право.

Відповідно до статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження у ній.

Наведене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року в справі № 320/948/18 та у постановах Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 363/5518/21, від 04 травня 2022 року у справі № 372/285/21,від 19 жовтня 2022 року у справі № 522/19790/18.

Відповідно до пункту 5 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК).

Помилковим є висновок суду першої інстанції про те, що в поданій ОСОБА_1 заяві відсутня мета встановлення юридичного факту, а відсутність такої не дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне за собою правові наслідки.

Факти, що підлягають встановленню судом, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи матиме він правові наслідки.

Встановлення юридичного факту може мати один (встановлення факту наявності стажу роботи, визнання спадщини відумерлою тощо) або ж одночасно кілька (встановлення факту народження, смерті, спільного проживання тощо) правових наслідків.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що встановлення фактів набуття ним у власність земельної ділянки, кадастровий № :91:122:0116, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , та встановлення факту її належності набувачу на праві власності необхідні заявнику для забезпечення його права на забудову такої ділянки житловим будинком та оформлення дозвільних документів на початок будівництва.

Однак апеляційний суд, надавши належну правову оцінку вказаним вище доводам заявника та установивши, що заявником не надано жодних документів, які б підтверджували наявність обставин, що перешкоджають йому скористатись своїм правом як власника на його земельну ділянку, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , в тому числі і щодо її забудови та оформлення дозвільних документів на початок будівництва, та необхідність встановлення для цього певних юридичних фактів, зокрема фактів добросовісного набуття ним такої земельної ділянки у власність, та встановлення факту її належності набувачу на праві власності, дійшов висновку про те, що факти, які просить встановити заявник, не будуть породжувати юридичні наслідки.

Судами першої та апеляційної інстанцій установлено, що факт законності набуття права власності на спірне майно заявником підтверджено відповідними доказами, ніким не оспорюється та не потребує додаткового встановлення, що свідчить про те, що факти, які просить встановити заявник, не є фактами, що мають юридичне значення та які можуть бути встановлені судом.

Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» під час розгляду позову про витребування майна відповідач згідно зі статтею 388 ЦК має право заперечити проти позову про витребування майна з його володіння шляхом подання доказів відплатного придбання ним цього майна в особи, яка не мала права його відчужувати, про що він не знав і не міг знати (добросовісний набувач). У такому разі пред`явлення зустрічного позову про визнання добросовісним набувачем не вимагається і, крім того, не є належним способом судового захисту (стаття 16 ЦК), оскільки добросовісність набуття - це не предмет позову, а одна з обставин, що має значення для справи та підлягає доказуванню за позовом про витребування майна.

Враховуючи наведене вище, у разі пред`явлення до заявника позову про витребування майна повинна доводитись обставина добросовісності набуття власником такого майна, а не в порядку окремого провадження.

Отже подана ОСОБА_1 заява про встановлення факту, що має юридичне значення, не підлягає судовому розгляду в окремому провадженні.

Наведене виключає можливість розгляду заяви про встановлення фактів добросовісного набуття ним такої земельної ділянки у власність та її належності набувачу на праві власності в порядку цивільного судочинства.

Проте суд першої інстанції на наведене уваги не звернув, внаслідок чого помилково розглянув заяву ОСОБА_1 по суті, чим порушив норми процесуального права.

Такий висновок апеляційного суду узгоджується з правовим висновком, викладеним Верховним Судом в постановах від 08 грудня 2021 року у справі № 464/6696/20, від 13 грудня 2023 року у справі № 290/1005/22.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Розгляду у суді підлягає лише такий спір, у якому позовні вимоги можуть бути або задоволені, або в їх задоволенні може бути відмовлено. Положення «заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» (пункт 1 частини першої статті 186, пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України) стосується як позовів, які не підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства, так і тих позовів, які суди взагалі не можуть розглядати (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 757/43355/16-ц).

З урахування викладеного, рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню, а провадження у справі - закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України».

Відповідно до частини 1 статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Отже, оскільки заява ОСОБА_1 не підлягає судовому розгляду, провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи наведене вище, рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню із закриттям провадження в справі.

Керуючись ст.ст. 255, 367, 368, 374, 377,381, 382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 13 грудня 2023 року скасувати.

Провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту добросовісного набуття у власність земельної ділянки та встановлення факту її належності набувачу на праві власності, заінтересовані особі - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірина Миколаївна, ОСОБА_2 , Кредитна спілка «ЗАРАЗ», закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 23 лютого 2024 року.

Головуючий Олександр ОДИНАК

Судді: Мирослава КУЛЯНДА

Наталія ПОЛОВІНКІНА