Справа № 704/1390/23
Провадження № 2/698/73/24
УХВАЛА

31 січня 2024 р. суддя Катеринопільського районного суду Черкаської області Лазаренко В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до судді Тальнівського районного суду Черкаської області Дьяченка Д.О. про відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу дізнання, попереднього (досудового) слідства прокуратури та суду, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Тальнівського районного суду Черкаської області від 15.01.2024 року заяву про самовідвід судді Тальнівського районного суду Черкаської області Дьяченка Д.О. у цивільній справі № 704/1390/23 за позовом ОСОБА_1 до судді Тальнівського районного суду Черкаської області Дьяченка Д.О. про відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу дізнання, попереднього (досудового) слідства прокуратури та суду задоволено. Відведено суддю Тальнівського районного суду Черкаської області Дьяченка Д.О. у зазначеній цивільній справі. Цивільну справу № 704/1390/23 передано до канцелярії Тальнівського районного суду Черкаської області для визначення іншого судді у порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

30.01.2024 року з Тальнівського районного суду Черкаської області до Катеринопільського районного суду Черкаської області на підставі розпорядження голови Тальнівського районного суду Черкаської області Дьяченка Д.О. від 23.01.2024 № 704/1390/23/560/2024, надійшли матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до судді Тальнівського районного суду Черкаської області Дьяченка Д.О. про відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу дізнання, попереднього (досудового) слідства прокуратури та суду як найбільш територіально наближеного суду.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви, позивачем подано позов до судді Тальнівського районного суду Черкаської області Дяченка Д.О., а відповідно до вимог ч. 1 ст. 26 ЦПК України підсудність справи, у якій однією зі сторін є суд або суддя суду, до підсудності якого віднесена ця справа за загальними правилами, визначається ухвалою суду вищої інстанції.

Відповідно до ч. 6 ст. 31 ЦПК України справа, у якій однією зі сторін є суд, до підсудності якого віднесена ця справа за загальними правилами, або суддя цього суду, не пізніше п`яти днів із дня надходження позовної заяви передається на підставі розпорядження голови суду до суду вищої інстанції для визначення підсудності.

Тальнівським районним судом Черкаської області без врахування вищевказаних положень процесуального законодавства було направлено справу до Катеринопільського районного суду Черкаської області.

Суддя враховує, що статтею 32 ЦПК України встановлено, що спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи те, що дана справа направлена Тальнівським районним судом Черкаської області з порушенням правил, встановлених ч. 1 ст. 26 ЦПК України, повернення справи для вирішення питання про правильне визначення правил підсудності не може вважатися спором про підсудність.

Питання підсудності регулюються відповідними процесуальними кодексами. Встановивши загальні правила підсудності, законодавець, разом з тим, передбачив обставини, за яких участь судді у справі, віднесеної до компетенції, недопустима, зважаючи на неможливість забезпечити неупередженість суду. Отже, принцип законного судді є фундаментом правил підсудності, він являє собою суттєву гарантію правосуддя, забезпечення прав і свобод людини, відіграє роль судоустрійної засади, через його реалізацію досягається виконання завдань судочинства.

Зазначене розуміння принципу законного судді охоплюється також положеннями права на повноважний суд та включається до закріпленої у міжнародно-правових актах засади здійснення правосуддя судом, встановленим законом. Таким чином, є всі підстави розглядати як принцип організації судової влади і судочинства в Україні - здійснення правосуддя судом, встановленим законом. Вимога розгляду справи судом, встановленим законом, передбачає здійснення правосуддя спеціально створеним згідно з законом юрисдикційним органом - судом, який уповноважений на підставі норм вирішувати питання у межах його компетенції.

Таким чином, комплексне поняття «належний суд» включає в себе дві складові: суд як орган судової системи та суд як суддя чи декілька суддів, що становлять його склад. Тобто, належний суд у розумінні належного судового органу може бути позначений поняттям «компетентний суд», що використовується у Міжнародному пакті про громадянські і політичні права, чи поняттям «повноважний суд», що застосовується Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Враховуючи те, що поняття «компетенція» є більш широким, доцільнішим є використання терміну «компетентний суд», під яким розуміється суд, наділений компетенцією розглянути ту чи іншу справу, яка підсудна даному суду, відповідно до вимог чинного законодавства.

Отже, компетентний суд є не окремим абстрактним поняттям, а набуває свого значення лише стосовно розгляду та вирішення певної справи чи категорії справ, підсудних цьому судові, саме тих справ, на які поширюється юрисдикція цього суду. Отже, компетентним судом є орган судової системи держави, наділений компетенцією здійснювати правосуддя (юрисдикцією) у справах, що відповідно до закону йому підсудні. Відповідно правом особи на компетентний суд є її нічим не обмежене та безумовне право звернутися до того суду судової системи держави, який наділений відповідною компетенцією щодо розгляду підсудної йому справи.

Системний аналіз наведеного свідчить про те, що розгляд справи судом з порушенням правил підсудності свідчить про те, що справа розглянута некомпетентним (неповноважним) судом.

Розгляд і вирішення справи неповноважним судом є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Виходячи з наведеного вище, прихожу до висновку, що матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до судді Тальнівського районного суду Черкаської області Дьяченка Д.О. про відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу дізнання, попереднього (досудового) слідства прокуратури та суду, передані до Катеринопільського районного суду Черкаської області, з порушенням правил підсудності. Відкриття провадження у справі порушить визначення розгляду справи належним судом, що в свою чергу буде свідчити про розгляд справи некомпетентним судом, а відтак є правовою підставою для скасування рішення суду ухваленого за наслідком розгляду цієї справи, у зв`язку з чим, з метою попередження розгляду справи неповажним судом, оскільки справа непідсудна Катеринопільському районному суду Черкаської області, вважаю за необхідне повернути матеріали цивільної справи до Тальнівського районного суду Черкаської області.

Керуючись ст.ст. 27, 31, 32, 187 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до судді Тальнівського районного суду Черкаської області Дьяченка Д.О. про відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу дізнання, попереднього (досудового) слідства прокуратури та суду повернути до Тальнівського районного суду Черкаської області.

Копію ухвали направити позивачу для відому.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник провадження, якому ухвала суду не була вручена в день її постановлення має право на поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії вказаної ухвали.

Суддя В.В. Лазаренко