Справа № 372/3488/23
Провадження № 2-200/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

29 січня 2024 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді Сташків Т.Г.,

за участю секретаря судового засідання Ленди С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, завданої неправомірними діями, три проценти річних та інфляційних втрат,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Обухівського районного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_2 (далі позивач, ОСОБА_2 ), у якій просила суд стягнути з відповідача на свою користь матеріальні збитки у розмірі 18 935 грн. 00 коп., три проценти річних у розмірі 1 266 грн. 20 коп., інфляційні втрати у розмірі 9 282 грн. 98 коп., а всього стягнути 29 484 (двадцять дев`ять тисяч чотириста вісімдесят чотири) грн. 81 коп.

На обґрунтування позовних вимог зазначила, що вироком Печерського районного суду м. Києва від 28.09.2021 у справі № 757/14698/21 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні кримінального поступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. Також, вказаним вироком встановлено, що ОСОБА_1 неправомірними діями ОСОБА_2 завдано матеріального збитку на загальну суму 18 935 грн. 00 коп., які не було відшкодовано, а тому позивач звернулась до суду з даною позовною заявою.

01.08.2023 року ухвалою Обухівського районного суду Київської області прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 27.11.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити.

Відповідач належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилась повторно, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позовну заяву не подала.

Відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності заперечень відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, дійшов до висновку про розгляд справи у заочному порядку та задоволення позовних вимог.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Судом встановлено, що 28.09.2021 року вироком Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/14698/21 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні кримінального поступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначено покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку 1 (один) рік.

Крім того, вироком Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/14698/21 від 28.09.2021 року встановлено, що позивачу ОСОБА_1 неправомірними діями ОСОБА_2 завдано матеріального збитку на загальну суму 18 935 грн. 00 коп.

Так, згідно ст. 56 КПК України потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушення шкоди в порядку, передбаченому законом.

У відповідності до ч.7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільний позов в кримінальному процесі, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Позивачем заявлені позовні вимоги, про стягнення з ОСОБА_2 на її користь матеріальні збитки у розмірі 18 935 грн. 00 коп., та з посиланням на ст. 625 ЦК України за період з 23 березня 2021 року по 14 червня 2023 року три проценти річних у розмірі 1 266 грн. 20 коп., інфляційні втрати у розмірі 9 282 грн. 98 коп., а всього просить стягнути 29 484 грн. 81 коп.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-яким не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Як роз`яснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Судом, на підставі наданих та досліджених доказів встановлено, що саме діями ОСОБА_2 позивачу завдано матеріальні збитки у розмірі 18 935 грн.

Виходячи із вищевикладеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача в цій частині не суперечать закону, відповідають загальним засадам законодавства, забезпечують виконання завдань цивільного судочинства, є ефективним способом захисту, а тому підлягають задоволенню.

Щодо заявлених позовних вимог позивача в частині стягнення трьох процентів річних у розмірі 1 266 грн. 20 коп. та інфляційних втрат у розмірі 9 282 грн. 98 коп. за період з 23 березня 2021 року по 14 червня 2023 року, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплаті кредиторові.

Перевіривши розрахунок трьох процентів річних та інфляційних втрат за період з 23.03.2021 по 14.06.2023 року, судом встановлено правомірність нарахування трьох процентів річних у сумі 1 266 грн. 20 коп. та інфляційних втрат у розмірі 9 282 грн. 98 коп. (а.с.17-20), відповідно до вимог ч.2 ст. 625 ЦК України.

Виходячи із вищевикладеного та беручи до уваги, що у позивача право на даний позов з вимогою про відшкодування збитків виникло з ухвалення вироку 28.09.2021 року Печерським районним судом м. Києва у справі № 757/14698/21, яким ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні кримінального поступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача трьох процентів річних та інфляційних втрат відповідно до наданого позивачем розрахунку за весь заявлений період з 23.03.2021 року по 14.06.2023 року.

Враховуючи вищевикладене позовні вимоги позивача в частині стягнення трьох процентів річних у сумі 1 266 грн. 20 коп. та інфляційних втрат у розмірі 9 282 грн. 98 коп., законні і підлягають задоволенню.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, завданої неправомірними діями, три проценти річних та інфляційних втрат, підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1 073 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 625, 1166, 1177 ЦК України, ст. ст. 4,13,19,141,259,263-265, 280 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, завданої неправомірними діями, три проценти річних та інфляційних втрат, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) матеріальні збитки у розмірі 18 935 грн. 00 коп., три проценти річних у розмірі 1 266 грн. 20 коп., інфляційні втрати у розмірі 9 282 грн. 98 коп., а всього стягнути 29 484 (двадцять дев`ять тисяч чотириста вісімдесят чотири) грн. 81 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Т.Г Сташків