Справа № 369/1487/22
Провадження № 2/369/462/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2024 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Фінагеєвої І. О.,

за участю секретаря судового засідання Мельник А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих Олександра Олександровича, третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Біловол Віталій Олексійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 12704 від 17 грудня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КОШЕЛЬОК» заборгованості за кредитним договором у розмірі 18 454 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Біловолом В.О. 13 січня 2022 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 12704 від 17 грудня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КОШЕЛЬОК» заборгованості за кредитним договором у розмірі 18 454 грн. Про існування вказаного виконавчого напису позивач дізнався з Єдиного реєстру боржників.

Виконавчий напис про стягнення заборгованості за кредитним договором має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню з огляду на скасування судом пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, який було внесено постановою КМУ №662 від 26.11.2014 року, яка в цій частині визнана незаконною та нечинною судовими рішеннями у справі №826/200084/14, що набрали законної сили та є обов`язковими.

При вчиненні виконавчого напису мало місце порушення статей 88, 89 Закону України «Про нотаріат», 3.1., 3.4. та інших норм Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України умов безспірності заборгованості та передчасність її стягнення. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року.

Приватний нотаріус був зобов`язаний відмовити у вчиненні виконавчого напису, оскільки: кредитні договори станом на дату вчинення виконавчого напису не входять до переліку безспірних вимог; відповідачем не могло бути надано доказів згоди, або навіть факту повідомлення позивача про існування заборгованості; нотаріусу не було подано оригінал кредитного договору, оскільки позивач його не підписував, подані нотаріусу документи не відповідали законодавству України; відповідач не міг надати виписку з банківського рахунку позивача, а довідка, складена кредитором, не може вважатися випискою з рахунку позивача.

ОСОБА_1 зазначає, що за відсутності оригіналу кредитного договору, підписаного сторонами, та виписки з банківського рахунку позивача із зазначенням номера рахунку та інших, передбачених законом реквізитів приватний нотаріус був позбавлений можливості встановити безспірність вимог, в тому числі, суми основної заборгованості позивача, так само як і похідні суми.

Паперова копія електронного документа не є оригіналом, вчинення напису на копії договору законодавством не передбачено. Законом передбачена нікчемність кредитних договорів, укладених без додержання письмової форми. Наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну та припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. істотних умов договору. Надана ТОВ «КОШЕЛЬОК» нотаріусу паперова копія електронного документа без електронних цифрових підписів обох сторін у дату їх підписання не є оригіналом кредитного договору і не є належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом безспірності заборгованості, тому що нотаріус не міг перевірити достовірність та незмінність змісту, що згідно з ч. 5 ст. 100 ЦПК України має наслідком відхилення копії цього електронного доказу.

Вчинення напису не на оригіналі кредитного договору, а на його копії, не відповідає ст. 87 Закону та п. 5.1. Глави 16 Порядку та нормам законодавства про електронні правочини. Кредитор має право нарахувати позичальнику проценти та неустойку виключно в межах строку кредитування, а після його закінчення має право на стягнення сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, тому позивач заперечує проти нарахованих відповідачем сум, насамперед, нарахованих процентів, які не були погоджені у письмовій формі і взагалі не були доведені до його відома відповідачем.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 квітня 2022 року в якості забезпечення позову зупинено стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., зареєстрованого в реєстрі 17 грудня 2021 року за реєстровим номером 12704, що здійснюється в межах виконавчого провадження № 68142343, відкритого приватним виконавцем виконавчого округу Дніпровської області Біловолом В.О. 13 січня 2022 року, до набрання рішення законної сили.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 квітня 2022 року по справі відкрито спрощене провадження без виклику сторін.

У встановлений законом строк сторони заперечень щодо такого порядку не заявили.

Будь-яких заяв, клопотань від учасників справи станом на час прийняття рішення до суду не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, доводи сторін, викладені в заявах по суті спору, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що 17 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 12704, про стягнення з стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КОШЕЛЬОК» заборгованості за кредитним договором у розмірі 18 454 грн. за кредитним договором № -408206 від 25 липня 2021 року (а.с.61).

13 січня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Біловолом В.О. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 12704 від 17 грудня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «КОШЕЛЬОК» заборгованості за кредитним договором № -408206 від 25 липня 2021 року у розмірі 18 454 грн. (а.с.39).

Між сторонами виникли цивільно-правові відносини, які регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про нотаріат», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Пунктом 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, як виконавчі написи.

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затверджений Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року.

Згідно п. 3.1 та п. 3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, нотаріус вчиняє виконавчі написи: 1) якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; 2) за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Встановлені обставини справи свідчать, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 17 грудня 2021 року, тобто, після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі №826/20084/14.

Відповідно до пункту 1 Переліку, в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису, «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання».

Згідно положень статей 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази на підтвердження того, що укладений кредитний договір № -408206 від 25 липня 2021 року, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «КОШЕЛЬОК», який став підставою для вчинення оскаржуваного виконавчого напису, був нотаріально посвідчений, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду № 172/1652/18 від 21 жовтня 2020 року, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду № 910/10374/17 від 21 вересня 2021 року.

На момент укладення договору про надання коштів у позику, в тому числі, і на умовах фінансового кредиту № -408206 від 25 липня 2021 року, порядок отримання та надання кредиту регламентувалось Правилами надання позики на умовах фінансового кредиту ТОВ «КОШЕЛЬОК», затверджених наказом директора ТОВ «КОШЕЛЬОК», які розміщуються на офіційному веб-сайті ТОВ «КОШЕЛЬОК»

Згідно п. 4.1, 4.2 Правил заявник, з метою отримання позики Заявник реєструється на Сайті Кредитодавця, а також заповнює Заявку та направляє її Кредитодавцю в електронному вигляді. У Заявці Заявник зобов`язаний вказати повні, точні, достовірні та актуальні особисті дані, які необхідні для прийняття Кредитодавцем рішення про надання позики.

Тобто, оригіналом договору є електронний документ, а нотаріусу для вчинення виконавчого напису було надано роздруківку електронного документу, що не є оригіналом.

Відповідно до п. 2 Переліку, Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються; а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Відтак, Перелік передбачає вчинення виконавчого напису на оригіналі договору, який нотаріально посвідчений, а не на його роздруківці.

Тобто, нотаріус не мав оригіналу договору і не може стверджувати про ідентичність роздруківки з оригіналом і навіть при встановлені ідентичності оригіналу з роздруківкою, чинне законодавство не передбачає можливості робити виконавчий напис на роздруківці договору.

Так, згідно ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливо передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адрес або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит.

Відповідно до ст. З ч. 1 п. 5 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну і припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Тобто, укладення між ТОВ «КОШЕЛЬОК» та ОСОБА_1 кредитного договору було вчинено на підставі положень Закону України «Про електронну комерцію» та Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержанню виконавчого напису подаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка; з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

В обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен відмовити у здійсненні виконавчого напису.

У постанові Верховного Суду від 14 серпня 2019 року у справі №569/8884/17 зазначено, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів.

Для правильного застосування положень ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису.

З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису нотаріус отримав від банку первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), у зв`язку з чим, у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми відсотків, зазначені у написі, є безспірними.

Крім того, матеріали справи не містять і доказів того, що позивач отримував вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором, шляхом вчинення виконавчого напису. Також боржнику не було надано можливості надання будь-яких пояснень та аргументів на предмет наявності ознак безспірності заборгованості, яку визначено до стягнення у оскаржуваному виконавчому написі нотаріуса.

Викладене свідчить, що на момент вчинення виконавчого напису від 17 грудня 2021 року були наявні обставини, які викликають сумніви щодо існування та безспірності розміру заборгованості ОСОБА_1 перед стягувачем ТОВ «КОШЕЛЬОК» за кредитним договором № -408206 від 25 липня 2021 року.

У той же час, звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 в якості відповідача зазначає також приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О.

Проте, нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення.

Спори за позовами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа. За правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства.

Тобто, нотаріус не може бути відповідачем у цій категорії справ, оскільки предметом позову є спір про право, зокрема, позивач заперечує наявність у нього суми заборгованості перед кредитором, яка вказана у виконавчому написі (постанова Верховного Суду від 12 листопада 2020 року у справі № 200/3452/17).

Таким чином, оцінюючи належність та допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наданих позивачем доводів у їх сукупності, оскільки відповідачем ТОВ «КОШЕЛЬОК» не надано суду жодних доказів на спростування тверджень позивача та на підтвердження безспірності розміру заборгованості за кредитним договором, за наявності якої було б можливим вчинення виконавчого напису, суд дійшов, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ТОВ «КОШЕЛЬОК» підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 судові витрати розмірі 1 474 грн. 40 коп. (992,4 (судовий збір за позовну заяву) + 482 ( судовий збір за заяву про забезпечення позову).

Керуючись ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст. 2, 4, 12, 76-83, 141, 142, 198, 200, 206, 223, 247, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК», третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Біловол Віталій Олексійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 12704 від 17 грудня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» заборгованості за кредитним договором № -408206 від 25 липня 2021 року у розмірі 18 454 (вісімнадцять тисяч чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК» (, адреса: Київська область, Києво-Святошинський район, село Чайки, вул. Антонова, 8А), на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ), судовий збір у розмірі 1 474 (одна тисяча чотириста сімдесят чотири) гривні 40 копійок.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих Олександра Олександровича відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І. О. Фінагеєва