УХВАЛА

31 січня 2024 року

м. Київ

справа № 501/5358/15-ц

провадження № 61-27096св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: головуючого - Крата В. І.,

суддів: Гудими Д. А., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна об`єктом права особистої приватної власності,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила визнати квартиру АДРЕСА_1 її особистою приватною власністю.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 14 листопада 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 06 березня 2017 року, позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано квартиру АДРЕСА_1 особистою приватною власністю ОСОБА_1 .

Постановою Верховного Суду від 19 червня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 14 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 06 березня 2017 року скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання об`єкта особистою приватною власністю відмовлено.

15 і 28 грудня 2023 року ОСОБА_3 подала до Верховного Суду заяви, в яких вона просить роз`яснити постанову Верховного Суду від 19 червня 2019 року.

Заяви ОСОБА_3 мотивовані тим, що: у мотивувальній частині постанови Верховний Суд вказав, що: звернення позивачки до суду з цим позовом є передчасним, пославшись на статтю 386 ЦК України; суди попередніх інстанцій не встановили, які саме права або інтереси позивачки порушені, невизнані або оспорені відповідачем, тому дійшли помилкового висновку про задоволення позову;

мотивувальна частина постанови Верховного Суду є незрозумілою у частині того, чи має позивачка право на власний розсуд розпоряджатися своєю приватною власністю. Крім того, незрозуміло, як виконувати судове рішення, які права її як власника були захищені постановою від 19 червня 2019 року, чи має вона повноцінні права на розпорядження своїм нерухомим майном самовільно чи необхідна згода на відчуження цього майна її колишнього чоловіка, який вважає спірну квартиру спільною сумісною власністю подружжя.

За заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення (частини перша статті 271 ЦПК України).

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання (частини друга статті 271 ЦПК України).

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року в справі

№ 904/2526/18 (провадження № 12-272гс18) зазначено, що «роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового документа. Тобто йдеться про викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Необхідність такого роз`яснення випливає

з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє в роз`ясненні рішення. Частиною другою статті 245 ГПК України встановлено, що подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Із зазначеної норми вбачається, що роз`ясненню підлягають не всі судові рішення, а лише ті, які підлягають виконанню, порядок здійснення якого визначено Законом України від

2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження».

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 06 жовтня 2020 року в справі

№ 233/3676/19 (провадження № 14-65цс20) вказано, що «необхідність роз`яснення судового рішення може бути зумовлена його нечіткістю в резолютивній частині, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або які будуть здійснювати його виконання. Тобто це стосується випадків, коли рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання. Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суті рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Водночас суд, роз`яснюючи рішення, не вносить зміни в існуюче рішення. Разом із цим Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що відповідно до частини другої статті 271 ЦПК України подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Зі змісту цієї норми убачається, що роз`ясненню підлягають не всі судові рішення, а лише ті, які підлягають виконанню, зокрема, у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Аналіз постанови Верховного Суду від 19 червня 2019 року свідчить, що вона не підлягає виконанню.

За таких обставин у задоволенні заяв про роз`яснення судового рішення необхідно відмовити.

Керуючись статтями 260, 271 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяв ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 19 червня 2019 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. І. Крат

Судді:Д. А. Гудима І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков М. М. Русинчук