КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа № 947/9901/23
Провадження № 2-з/947/182/24
УХВАЛА

16.01.2024 року

Київський районний суд міста Одеси в складі головуючого - судді Калініченко Л.В., розглянувши матеріали справи за заявою ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі №947/9901/23 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення,

В С Т А Н О В И В:

26.12.2023 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла заява ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі №947/9901/23 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 26.12.2023 року справу за вказаною заявою розподілено судді Калініченко Л.В.

Матеріали справи за вказаною заявою ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову передані головуючому судді Калініченко Л.В. по виходу з частини щорічної відпустки, а саме 15.01.2024 року.

У відповідності до положень ч.1 ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Здійснюючи розгляд заяви у порядку і строки передбачені статтею 153 ЦПК України, судом також здійснюється перевірка поданої до суду заяви на предмет її відповідності до змісту і форми, що передбачено статтею 151 ЦПК України.

Відповідно до положень статті 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити зокрема:

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Частиною 5 статті 14 ЦПК України передбачено, що Електронний кабінет - це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.

Як вбачається, подана ОСОБА_1 заява про забезпечення позову не містить відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету заявника.

На підставі викладеного суд доходить до висновку, що подана ОСОБА_1 заява про забезпечення позову не відповідає положенням ст.151 ЦПК України.

Згідно з ч. 10 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, а також у разі подання заяви особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Приймаючи вищевикладене, суд доходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, у відповідності до вимог ч.10 ст. 153 ЦПК України, підлягає поверненню заявникові.

Одночасно суд зазначає, що ст. 129 Конституції України гарантовано, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений законом.

Процесуальні дії судді чітко врегульовані нормами ЦПК, які повинні правильно розумітися сторонами і застосовуватися, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду.

Отже, процесуальні вимоги визначені Законом є рівними для усіх учасників судового процесу, а відтак зазначене не свідчить про занадто формальне ставлення до передбачених законом вимог та в жодному разі не робить суд недоступним для заявника, оскільки в контексті п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню, а також заявник не обмежений права на повторне звернення до суду з цією заявою після усунення недоліків, що слугували для її повернення.

Керуючись ст. ст. 14, 149, 151, 153 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі №947/9901/23 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення повернути заявникові.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Калініченко Л. В.