ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/298/24Головуючий по 1 інстанції
Справа №695/2698/23 Категорія: 305010900 Ватажок-Сташинська А.В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
суддіГончар Н.І., Новіков О.М.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу відповідача на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23.11.2023 (повний текст складено 28.11.2023, суддя в суді першої інстанції Ватажок-Сташинська А.В.) у цивільній справі за позовом ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

в с т а н о в и в :

ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» звернулося у липні 2023 року до суду з даним позовом, яким просило стягнути з відповідача на свою користь шкоду в порядку регресу в розмірі 48 445,47 грн., мотивуючи про те, що 07.11.2019 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «RENAULT MAGNUM», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом «KOGEL», державний номерний знак НОМЕР_2 , допустив зіткнення з транспортним засобом «BMW Х5», державний номерний знак НОМЕР_3 . Внаслідок вказаного ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «RENAULT MAGNUM» була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/8747389. Відповідно до постанови Любашівського районного суду Одеської області від 04.02.2020 у справі № 507/92/20 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. За заявою потерпілої особи та наданими нею документами складено страховий акт, на підставі якого ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» здійснила виплату страхового відшкодування у сумі 48 445,47 грн. На підставі ст. 38.1.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач просить стягнути з ОСОБА_1 страхове відшкодування в порядку регресу, оскільки постановою суду від 04.02.2020 встановлено, що водій забезпеченого транспортного засобу не забезпечив технічно справний стан транспортного засобу, що є підставою для відшкодування шкоди.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23.11.2023 позовні вимоги у справі задоволено з посиланням на їх обґрунтованість.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав 21.12.2023 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та новим рішенням відхилити позовні вимоги у справі. В обґрунтування вказано на те, що суд не врахував, що перед початком руху свого транспортного засобу він перевірив його справність, однак під час руху втрапив у яму в обстановці з обмеженою видимістю, в результаті чого було розірвано шину. Згідно постанови Любашівського районного суду Одеської області від 04.02.2020 у справі №507/90/20 технічна несправність виникла не перед початком, а в процесі руху. Аналогічні пояснення надавав відповідач працівникам поліції при оформленні ДТП.

Стаття 124 КУпАП, за якою притягнуто до адміністративної відповідальності відповідача, передбачає порушення водієм правил дорожнього руху. Натомість ст. 121 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом, що має технічну несправність, та за такою статтею відповідач до відповідальності не притягувався.

За таких обставин відсутні підстави для покладення на відповідача обов`язку виплатити позивачу суми страхового відшкодування у порядку регресу.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є стягнення збитків у сумі 48 445,47 грн. За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При розгляді справи встановлено, що між ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» та відповідачем ОСОБА_1 укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зареєстрований в єдиній центральній базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів 08.04.2019, виданий у формі Полісу №АМ/8747389, яким забезпечено транспортний засіб «RENAULT MAGNUM», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Строк дії договору з 10.04.2019 по 09.04.2020.

Також 08.04.2019 між ОСОБА_1 та ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зареєстрований в єдиній центральній базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виданий у формі Полісу №АМ/8747388, яким забезпечено транспортний засіб «KOGEL SN24», державний номерний знак НОМЕР_2 .

Строк дії договору з 10.04.2019 по 09.04.2020.

Відповідно до постанови Любашівського районного суду Одеської області у справі №507/92/20 від 04.02.2020, 07.11.2019 о 21 год. 30 хв. ОСОБА_1 на 304 км+600м. автошляху Київ-Одеса, керуючи автомобілем «RENAULT MAGNUM», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом «KOGEL», державний номерний знак НОМЕР_2 , не перевірив технічний стан транспортного засобу, а саме шини напівпричепа, на якому одна із шин мала пошкодження, що призвело до її розриву, внаслідок чого частина шини пошкодила автомобіль «BMW Х5», державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався позаду в лівій смузі руху в попутному напрямку. Внаслідок ДТП автомобіль «BMW Х5» отримав ряд механічних пошкоджень.

Як зазначено у постанові Любашівського районного суду Одеської області від 04.02.2020 у справі № 507/92/20, ОСОБА_1 згідно з наданим поясненням в протоколі про адміністративне правопорушення з порушенням згодний.

Постановою Любашівського районного суду Одеської області у справі № 507/92/20 від 04.02.2020 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Постанова суду набрала законної сили 17.02.2020.

Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 ПСП «НАДІЯ» є власником транспортного засобу «BMW Х5», реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Керівником ПСП «НАДІЯ» (), що розташоване за адресою: Одеська область, Саратський район, с. Зоря. вул. Комсомольська, 91 є ОСОБА_3 , що стверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 10.06.2019 за №.

08.11.2019 проведено огляд транспортного засобу «BMW Х5», реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2016 року випуску, за результатами якого складено акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість).

Згідно з ремонтною калькуляцією № 19-0261439 від 11.11.2019 вартість ремонту транспортного засобу «BMW Х5», реєстраційний номер НОМЕР_3 становить 85 356,22 грн., загальна сума вирахувань без ПДВ становить 34 910,75 грн., загальна сума після вирахувань 50 445,47 грн.

Відповідно до заяви щодо досягнення згоди в частині розміру та способу здійснення страхового відшкодування між потерпілим ПСП «НАДІЯ» та страховиком ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» досягнуто згоду про розмір страхового відшкодування, який складає 48 445,47 грн. Зазначений розмір страхового відшкодування розраховано на підставі розрахунку AUDATEX та з урахуванням передбаченого розміру франшизи 2 000 грн., застосування коефіцієнту фізичного зносу (за наявності) та інших вимог, що передбачені ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

На підставі Страхового акта № 39 від 28.01.2020 та розрахунку суми страхового відшкодування до справи № 39 на підставі калькуляції № 19-0261439 від 11.11.2019, заяви-погодження від 18.11.2019 сума страхового відшкодування становить 48 445,47 грн.

З платіжної інструкції № ЗР010839 від 31.01.2020 судом встановлено, що ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» сплатило ПСП «НАДІЯ» 48 445,47 грн. відшкодування згідно з страховим актом № 39 від 28.01.2020.

12.06.2023 ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» направлено відповідачу претензію із вимогою протягом місяця від дня отримання листа, відшкодувати в порядку регресу завдані збитки в сумі 48 445,47 грн., однак станом на день звернення з позовом до суду ОСОБА_1 не відшкодував позивачу понесені збитки, що обумовило звернення з цим позовом до суду.

Правовідносини, наявні між сторонами справи на підставі вищевикладених фактичних обставин, мають таке правове регулювання.

Відповідно до ст. ст. 22, 1166 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті її цивільного права, має право на їх відшкодування. Шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, і звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно статті 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи».

Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а також ст. 1191 ЦК України, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

Відповідно до підпункту «г» пункту 38.1.1 статті 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

За обставин цієї справи ДТП виникло внаслідок недотримання відповідачем своїх обов`язків по забезпеченню належного технічного стану транспортного засобу, що встановлено постановою Любашівського районного суду Одеської області у справі №507/92/20 від 04.02.2020, яка набрала законної сили, відтак, в силу вимог ст.38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, що виплатив страхове відшкодування, отримав право зворотної вимоги (регресу) в розмірі виплаченого страхового відшкодування.

При цьому частиною 6 статті 82 ЦПК України передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, в питанні, чи мали місце ці дії, (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже висновки суду першої інстанції в даній справі по суті позовних вимог є вірними.

Апеляційні доводи скаржника зводяться до того, що ДТП сталася внаслідок потрапляння у яму автомобіля відповідача, що спричинило пошкодження колеса та розрив шини.

Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Всупереч вищенаведеним приписам процесуального законодавства скаржником не надано доказів у підтвердження своїх аргументів, зокрема, щодо причинно-наслідкового зв`язку ДТП із імовірним потраплянням колеса автомобіля відповідача до ями, адже не було доведено належними та допустимими доказами існування такого факту.

Також не можна погодитися з доводами скаржника про те, що ст. 124 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності, передбачає порушення водієм правил дорожнього руху, натомість ст. 121 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом, що має технічну несправність, та за такою статтею відповідач до відповідальності не притягувався, оскільки постановою суду від 04.02.2020 у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом встановлено, що таке правопорушення полягало у тому, що водій не перевірив технічний стан коліс напівпричепа перед початком руху, з чим ОСОБА_1 при складанні працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення самостійно погодився та заперечень не надав.

Скаржнику слід врахувати, що у даному випадку має значення те, що збитки у позивача у справі виникли саме в результаті вчинення відповідачем адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення водієм правил дорожнього руху, що призвело до пошкодження транспортних засобів, натомість ст. 121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування технічно несправним транспортним засобом, якщо це не призвело до негативних наслідків у виді пошкодження транспортних засобів учасників руху.

Згідно ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23.11.2023 у даній справі належить залишити без змін, а подану апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді слід залишити за скаржником.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 23.11.2023 у цивільній справі за позовом ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді залишити за скаржником.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 24.01.2024.

Суддя-доповідач

Судді