ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

17 січня 2024 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 728/2421/23

Головуючий у першій інстанції Роздайбіда О. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/159/24

Чернігівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої-судді: Шитченко Н.В.,

суддів: Мамонової О.Є., Онищенко О.І.,

із секретарями: Зіньковець О.О., Герасименко Ю.О.,

заявник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс»,

стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»,

боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

заінтересована особа: приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Приходько Юрій Михайлович,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» на ухвалу Бахмацького районного суду Чернігівської області від 04 жовтня 2023 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну сторони у справі шляхом заміни стягувача його правонаступником.

У С Т А Н О В И В:

У вересні 2023 року ТОВ «Дебт Форс» звернулось до суду із заявою, в якій просило: замінити стягувача з ТОВ «Вердикт Капітал» на його правонаступника ТОВ «Дебт Форс» у виконавчому листі № 2-96/2010 у справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» стосовно боржника ОСОБА_1 ; замінити стягувача з ТОВ «Вердикт Капітал» на його правонаступника ТОВ «Дебт Форс» у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого листа № 2-96/2010 у справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» стосовно боржника ОСОБА_2 .

Заявлені вимоги вмотивовані тим, що рішенням Бахмацького районного суду від 25 лютого 2010 року стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0. Рішення суду перебуває на примусовому виконанні. Ухвалою цього ж суду від 05 січня 2022 року було замінено стягувача у виконавчому провадженні з ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «Вердикт Капітал».

Представник заявника зазначав, що 10 березня 2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі укладеного договору відступило ТОВ «Кампсіс Фінанс», а останнє набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором 0. 17 травня 2023 року ТОВ «Кампсіс Фінанс» уклало з ТОВ «Дебт Форс» договір № 17-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, за умовами якого ТОВ «Дебт Форс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту.

Указував на те, що у задоволенні поданої товариством вперше заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні було відмовлено з підстав відсутності доказів підтвердження пред`явлення виконавчого листа до виконання та відкриття виконавчого провадження щодо боржника ОСОБА_1 та відсутності доказів набуття права вимоги до боржника ОСОБА_2 . Зазначав, що на підставі постанови виконавця від 27 грудня 2022 року виконавчий лист по боржнику ОСОБА_1 повернуто стягувачу ТОВ «Вердикт Капітал» згідно з п. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», і, беручи до уваги приписи ч. 1, 5 ст. 12, ч. 5 ст. 37, п. 4 ч.10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання не пропущено як на дату запровадження в Україні воєнного стану, так і не на дату подачі цієї заяви до суду.

Посилався на те, що рішенням Бахмацького районного суду від 25 лютого 2010 року кредитну заборгованість стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , отже вона також має обов`язок виконання наведеного судового рішення. Відповідно до інформації з АСВП про виконавче провадження стосовно ОСОБА_2 на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження № 70617697 на підставі виконавчого листа № 2-96/2010 від 15 вересня 2016 року, статус якого є відкритим.

Ухвалою Бахмацького районного суду від 04 жовтня 2023 року заяву ТОВ «Дебт Форс» про заміну сторони у справі шляхом зміни стягувача його правонаступником задоволено частково. Замінено сторону у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 25 лютого 2010 року у справі № 2-96/2010 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та замість стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» на його правонаступника ТОВ «Дебт Форс», щодо ОСОБА_2 . В іншій частині заявлених вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Дебт Форс», не погоджуючись з ухвалою суду в частині вирішення заяви стосовно боржника ОСОБА_1 та посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення процесуальних норм, просить скасувати оскаржувану ухвалу в цій частині та ухвалити нове рішення щодо заявлених вимог відносно боржника ОСОБА_1 , задовольнивши їх.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції залишив поза увагою судову практику розгляду справ цієї категорії Верховним Судом та наведені ним правові висновки. Заявник посилається на постанову від 30 січня 2019 року у справі № 2-230/11, у якій суд касаційної інстанції зазначив, що заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Представник заявника зазначає, що відповідно до висновку, наведеного у постановах Верховного Суду від 30 липня 2019 року у справі № 5/128 та від 08 лютого 2022 року у справі № 14-197цс21, до видачі виконавчого листа змінюється сторона (стягувач) у справі, після видачі виконавчого листа і до відкриття виконавчого провадження здійснюється заміна боржника чи стягувача у виконавчому листі, після відкриття виконавчого провадження заміна сторони виконавчого провадження. Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених ч. 1 ст. 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

Звертає увагу, що при вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні суд перевіряє наявність правонаступництва у матеріальних відносинах (постанова Верховного Суду від 01 березня 2021 року у справі № 201/16014/13-ц). Якщо виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ повернуто стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання (постанова Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10.

Наголошує на тому, що у даному випадку строки пред`явлення виконавчих листів до виконання пропущені не були, проте суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні заяви про заміну стягувача у виконавчому листі щодо боржника ОСОБА_1 .

Посилається на те, що без заміни сторони стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» на правонаступника ТОВ «Дебт Форс» заявник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із ЗУ «Про виконавче провадження». Вчинені договори відступлення права вимоги вважаються правомірними, тобто, такими, що породжують, змінюють або припиняють цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, а тому, у разі неспростування презумпції правомірності договору, всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Аналогічна позиція наведена у постановах Верховного Суду від 16 квітня 2019 року у справі № 916/1171/18, від 14 листопада 2018 року у справі № 910/8682/18, від 09 липня 2019 року у справі № 903/849/17.

Учасниками справи відзив на апеляційну скаргу у встановлений термін не подавався.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 19 грудня 2023 року у справі за апеляційною скаргою ТОВ «Дебт Форс» оголошено перерву до 17 січня 2024 року о 09 год для належного повідомлення про дату та час розгляду справи боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (т. 4 а.с. 51).

Порядок направлення судових повісток та повідомлень визначено ст. 128 ЦПК України. За правилами ч.ч. 6, 7 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статус підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Судові повістки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 направлено за адресою їхнього місцеперебування: АДРЕСА_1 . Поштові відправлення на ім`я указаних осіб повернулися не врученими з довідкою відділення поштового зв`язку про причини повернення «Адресат відсутній за вказаною адресою» (т. 4 а.с. 57, 58).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

У судове засідання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з`явилися, відповідно до положень ст. 128 ЦПК України та наведених вище обставин вважаються належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить висновку, що апеляційну скаргу належить задовольнити, виходячи з наступного.

Частково задовольняючи заяву ТОВ «Дебт Форс», суд першої інстанції виходив з того, що укладений між ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс» договір відступлення права вимоги наразі є чинним, звернення ТОВ «Дебт Форс» із заявою про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні по боржнику ОСОБА_2 відповідає змісту ст. 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження», тому наявні підстави для заміни сторони відкритого виконавчого провадження стосовно ОСОБА_2 .

Районний суд указав на те, що на підставі укладених договорів про відступлення прав вимоги ТОВ «Дебт Форс» набуло права вимоги до конкретного боржника за кредитним договором № 0, а саме до ОСОБА_1 на загальну суму 28 120,82 грн, при цьому, згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, всі виконавчі провадження, де боржником є ОСОБА_1 , а стягувачем ТОВ «Вердикт Капітал», на даний час завершені, отже підстави для задоволення вимоги про заміну сторони (стягувача) у виконавчому документі стосовно боржника ОСОБА_1 відсутні

Ухвала суду в частині вирішених вимог заяви щодо ОСОБА_2 не оскаржується, тому відповідно до положень ст. 367 ЦПК України апеляційним судом в цій частині не переглядається.

З висновком суду першої інстанції в частині вирішення заяви ТОВ «Дебт Форс» про заміну стягувача у виконавчому листі стосовно боржника ОСОБА_1 не може погодитись апеляційний суд, зважаючи на таке.

У справі встановлено, що рішенням Бахмацького районного суду від 25 лютого 2010 року у справі № 2-96/2010 стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 30 липня 2007 року в сумі 146 737 грн (т. 1 а.с. 93).

На виконання зазначеного рішення суду Бахмацьким районним судом 28 травня 2010 видано виконавчий лист стосовно боржника ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 173-174). Постановою головного державного виконавця ВДВС Бахмацького РУЮ від 09 липня 2010 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-96 в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 148 324,37 грн (т. 1 а.с. 175).

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до умов якого ПАТ «УкрСиббанк» відступило на користь ПАТ «Дельта Банк» своє право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі, за договором кредиту № 0 від 30 липня 2007 року, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 203-240).

Ухвалою Бахмацького районного суду від 28 грудня 2012 року задоволено заяву ПАТ «Дельта Банк» та замінено стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на правонаступника ПАТ «Дельта Банк» у виконавчому провадженні № 20183824, відкритому на підставі виконавчого листа № 2-96/10 від 28 травня 2010 року у справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (т. 1 а.с. 178).

09 листопада 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір купівлі-продажу майнових прав № 950/к, відповідно до умов якого ПАТ «Дельта Банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а останнє набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту № 0 (т. 1 а.с. 199, 241-243).

Ухвалою Бахмацького районного суду від 21 жовтня 2019 року задоволено заяву ТОВ «Вердикт Капітал» та замінено стягувача ПАТ «Дельта Банк» на правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал» у виконавчому провадженні № 53204229 по виконанню рішення Бахмацького районного суду від 25 лютого 2010 року у справі № 2-96/10 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором (т. 2 а.с. 148-149). Наведену ухвалу суду в частині заміни сторони виконавчого провадження відносно ОСОБА_1 залишено без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 15 січня 2020 року (т. 2 а.с. 224-232).

Згідно з договором № 10-03/23 від 10 березня 2023 року про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, укладеним між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампсіс Фінанс», а також згідно з реєстром боржників, який є додатком № 3 до цього договору, ТОВ «Кампсіс Фінанс» набуло право вимоги до боржника за кредитним договором № 0 ОСОБА_1 на загальну суму 28 120,82 грн (т. 3 а.с. 120-130, 131).

На підставі договору № 17-05/23 від 17 травня 2023 року про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, укладеного між ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс» та додатку № 3 до цього договору, ТОВ «Дебт Форс» набуло права вимоги до боржника за кредитним договором № 0 ОСОБА_1 на загальну суму 28 120,82 грн (т. 3 а.с. 132-141, 142).

Відповідно до результатів пошуку виконавчих проваджень в Автоматизованій системі виконавчого провадження від 19 грудня 2023 року всі виконавчі провадження, де боржником є ОСОБА_1 , а стягувачем ТОВ «Вердикт Капітал», завершені (т. 4 а.с. 62-63).

Ураховуючи умови укладених договорів відступлення права вимоги від 10 березня 2023 року та від 17 травня 2023 року, ТОВ «Дебт Форс» звернулося до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому документі, виданому відносно боржника ОСОБА_1 .

Приписами п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Згідно з ч. 1, 2, 5 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Аналогічні приписи містяться у ч. 5 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження», згідно з якою у разі вибуття однієї зі сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження (у виконавчому листі), тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Виходячи з наведених норм, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 дійшла висновку про те, що, враховуючи завдання виконавчого провадження, як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчене, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва, якщо виконавче провадження закінчене, заявник має здійснювати процесуальні дії, спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати ці питання в комплексі. За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні підстави для процесуального правонаступництва. Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Велика Палата констатувала, що стадія виконавчого провадження, як завершальна стадія судового процесу, має встановлені строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки, якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (п. 2 ч. 4 ст. 4, п. 1 ч. 2 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження»). Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження як завершальної стадії судового процесу спливає одночасно із строком пред`явлення виконавчого листа до виконання.

В іншій постанові від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 Велика Палата Верховного Суду наголосила, що на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому ст. 442 ЦПК України, з урахуванням підстав, визначених ст. 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи ст. 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями ст. 55 ЦПК України. Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі ст. 55 ЦПК України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у ч. 5 ст. 442 ЦПК України.

Підстави повернення виконавчого документа стягувачу встановлені ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження». Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених ст. 12 цього Закону.

Згідно з ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Зважаючи на вищенаведені норми та дослідивши обставини справи в сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що висновок районного суду про наявність підстав для відмови у задоволенні заяви ТОВ «Дебт Форс» про заміну стягувача у виконавчому документі стосовно боржника ОСОБА_1 не відповідає вимогам закону.

З наданих до заяви ТОВ «Дебт Форс» про заміну сторони шляхом заміни стягувача його правонаступником у виконавчому листі № 2-96/10, виданому Бахмацьким районним судом 15 вересня 2016 року, про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь АКІБ «УкрСиббанк» 146 737 грн заборгованості за кредитним договором, де боржником зазначений ОСОБА_1 , матеріалів вбачається, що виконавчий лист 31 березня 2023 року повернуто стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» із зазначенням залишку нестягнутої суми, про що свідчить відмітка державного виконавця (т. 3 а.с. 222-223). Таким чином, враховуючи приписи ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження», строк пред`явлення виконавчого документа до виконання не пропущений, і заявник (правонаступник стягувача) наділений правом ставити питання про заміну стягувача у виконавчому документі.

Посилання районного суду на те, що всі виконавчі провадження, де боржником є ОСОБА_1 , а стягувачем ТОВ «Вердикт Капітал», на даний час є завершеними, як підставу для відмови у задоволенні заяви ТОВ «Дебт Форс» про заміну стягувача його правонаступником, ґрунтуються на невірному та довільному тлумаченні положень правових норм та наведених вище правових висновків Верховного Суду.

Зважаючи на викладені обставини, колегія судді дійшла висновку про наявність правових підстав для заміни сторони стягувача у виконавчому листі № 2-96/10 з ТОВ «Вердикт Капітал» на ТОВ «Дебт Форс» на підставі ст. 55 ЦПК України, яка помилково не була застосована судом першої інстанції.

Апеляційний суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Обов`язковість рішення суду віднесено до основних засад судочинства (п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України).

Згідно з ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Верховний Суд у постанові від 16 червня 2021 року у справі № 0417/7776/2012 дійшов висновку, що при вирішенні питання про заміну сторони виконавчого провадження необхідно керуватися принципом обов`язковості судового рішення та тим, що виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду та завершальною стадією судового провадження, а незабезпечення виконання рішення суду призведе до порушення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Сам лише факт правонаступництва у матеріальних правовідносинах, без відповідного судового рішення про процесуальне правонаступництво, не забезпечує повної реалізації прав такої особи на виконання судового рішення, адже лише стягувач має право на отримання виконавчого листа та пред`явлення його до виконання. Таким чином, у правовій ситуації, коли у матеріальних правовідносинах відбулося правонаступництво, проте суд відмовляє у заміні у виконавчому листі сторони стягувача його правонаступником відбувається порушення принципу обов`язковості судового рішення та нівелюється правова мета звернення особи до суду, адже завдання цивільного судочинства ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд першої інстанції, вирішуючи заяву товариства, помилково ототожнив поняття заміни сторони виконавчого провадження та заміни стягувача у виконавчому документі, внаслідок чого дійшов хибного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви стосовно боржника ОСОБА_1 через відсутність відкритого виконавчого провадження щодо нього.

У даному випадку, відмова у заміні сторони стягувача у виконавчому листі унеможливить примусове виконання рішення суду, яке залишається невиконаним на протязі більше десяти років.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що районний суд дійшов помилкового висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні заяви ТОВ «Дебт Форс» про заміну стягувача у виконавчому листі його правонаступником, у зв`язку з чим ухвалу суду в цій частині відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України належить скасувати та задовольнити заяву у наведеній частині.

Керуючись ст. 367, 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» задовольнити.

Ухвалу Бахмацького районного суду Чернігівської області від 04 жовтня 2023 року в частині вирішення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну стягувача у виконавчому документі стосовно боржника ОСОБА_1 скасувати.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну стягувача у виконавчому документі стосовно боржника ОСОБА_1 задовольнити.

Замінити стягувача у виконавчому листі № 2-96/10, виданому на виконання рішення Бахмацького районного суду від 25 лютого 2010 року про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором, стосовно боржника ОСОБА_1 з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс».

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 січня 2024 року.

Головуюча: Н.В. Шитченко

Судді: О.Є. Мамонова

О.І. Онищенко