Справа № 703/4691/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2024 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Прилуцького В.О.

секретаря судового засідання Дегтярь Л.В.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до територіальної громади Смілянської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

встановив:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Смілянської міської ради в якому просить поновити їй термін для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 . Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті батька. На даний час позивач має намір оформити спадщину після смерті батька, однак пропустив строк для прийняття спадщини, так як починаючи з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан та внаслідок військової агресії росії, вимушена була залишити місце проживання та виїхати разом із сім`єю на проживання до Львівської області, оскільки хвилювалась за своє життя, а тому просити суд надати додатковий термін для прийняття спадщини, після смерті батька терміном в три місяці.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, в письмовому клопотанні просив розгляд справи проводити у його відсутність.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 видане 09 листопада 2021 року.

З повідомлення Смілянської держнотконтори від 05 жовтня 2022 року №1277/01-16 вбачається, що із заявами про прийняття спадщини або відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась.

Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкуваннявиникає в день відкриття спадщини. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до положень ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Позивач, згідно ст.1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом, оскільки є донькою померлого ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача ІІ НОМЕР_2 від 07 квітня 1983 року. Зміна прізвища позивача відбулась внаслідок одруження, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 13 квітня 2011 року, номер витягу 4, свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 від 12 травня 2014 року.

В зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 в Україні з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, строк дії якого неодноразово продовжено.

Відповідно до ст. 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або ілюзорних прав, а прав практичних та ефективних (п. 24 рішення ЄСПЛ від 09.10.1979 у справі «Ейрі»; п. 32 рішення ЄСПЛ від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України»).

У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства»). «Законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (рішення у справі «Копецький проти Словаччини»).

Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

У рішеннях Європейського судуз правлюдини «Спадея і Скалабріно проти Італії» від 1 вересня 1995 року (справа № 12868/87) та «Іммобільяре Саффі проти Італії» від 28 липня 1999 року (справа № 22774/93) зазначено, що втручання у право власності допустиме лише тоді, коли воно переслідує легітимну мету в суспільних інтересах. Але, окрім того, втручання, особливо коли воно має розглядатися в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має забезпечити «справедливу рівність» між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту основних прав людини. Має бути розумне співвідношення між засобами, що використовуються, і поставленою метою.

У відповідності до вимогст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленогостаттею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

З огляду на викладене, судом встановлено, що ОСОБА_2 є спадкоємицею за законом першої черги після смерті ОСОБА_3 , та пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця з поважної причини через введення воєнного стану в Україні, проживання в іншій області, та беручи до уваги, що наслідки пропущення нею строку для прийняття спадщини будуть непропорційними, оскільки остання втратить право на спадкування майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_3 , а втрата спадкового майна будуть для неї занадто надмірним тягарем, і при цьому буде порушено баланс між інтересами держави та фізичної особи.

Отже, проаналізувавши зазначені вимоги закону, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 1268, 1270, 1272 ЦК України, ст. 4, 12, 13, 76, 81, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до територіальної громади Смілянської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , додатковий строк в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після померлого ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з дня набрання рішення суду законної сили.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення (з дня складання повного тексту).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: В. О. Прилуцький