ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1710/24 Справа № 202/1219/14-ц Суддя у 1-й інстанції - Ісаєва Д.А. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючої - Городничої В.С.,

суддів: Петешенкової М.Ю., Лопатіної М.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Панасенко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м.Дніпрі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Драган Яни Сергіївни на ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 13 червня 2023 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Дніпрофінансгруп, стягувач Публічне акціонерне товариство комерційний банк Надра, боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про заміну сторони стягувача у виконавчому листі по цивільній справі №202/1219/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк Надра до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2023 року ТОВ ФК Дніпрофінансгруп звернулось до суду із заявою про заміну сторони стягувача у виконавчому листі по цивільній справі №202/1219/14-ц (а.с. 76-79).

В обґрунтування своєї заяви ТОВ ФК Дніпрофінансгруп зазначило, що Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська ухвалено заочне рішення по справі №202/1219/14-ц, яким позовні вимоги ПАТ КБ "Надра" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким стягнуто заборгованість у розмірі 723 791,25 грн, що складається з: заборгованість за сумою кредиту - 213 917,38 грн, заборгованість за відсотками - 309 388,73 грн, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості - 69 658,59 грн, штраф за невиконання зобов`язань за кредитним договором - 130 826,55 грн, судовий збір у розмірі - 3 654,00 грн.

Відповідно до Договору №8/2007/840-МК34/73 відступлення прав вимоги за договором кредитної лінії від 27.02.2019 року, який був укладений між ПАТ "КБ "Надра" та ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп", а саме результатів відкритих торгів, оформлених протоколом електронного аукціону №UA-EA-2018-12-27-000025-b від 18.02.2019 року право вимоги за Договором кредитної лінії №8/2007/840-МК34/73 від 14.09.2007 року, укладеним між ВАТ "КБ "Надра" та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп". Кредитор - ПАТ "КБ "Надра" відступив права вимоги на користь ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп" разом з усіма додатками до нього та додатковими договорами, договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами.

Також, відповідно до вказаного вище договору відступлення прав вимоги за договором відступлення прав вимоги за договором кредитної лінії від 27.02.2019 року, який був укладений між ПАТ "КБ "Надра" та ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп" було відступлено право вимоги за договором поруки №8/2007/840-МК34/73/1 від 14.09.2007 року, який укладено між ВАТ КБ "Надра" та ОСОБА_2 , за умовами якого поручитель поручається за належне і своєчасне виконання позичальником умов кредитного договору.

У зв`язку з чим, заявник просив суд замінити стягувача у виконавчому листі (виконавчих листах) по справі №202/1219/14-ц за заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з ПАТ "КБ "Надра" на його правонаступника, а саме: ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп" у виконавчому листі (листах) по справі №202/1219/14-ц, боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 13 червня 2023 року заяву ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп", стягувач: ПАТ "КБ "Надра", боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про заміну стягувача у виконавчих листах, задоволено.

Замінено стягувача у виконавчому листі (виконавчих листах) по справі №202/1219/14-ц за заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з ПАТ "КБ "Надра" на його правонаступника, а саме: ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп" у виконавчому листі (листах) по справі №202/1219/14-ц (а.с. 128-129).

Не погодившись з такою ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Драган Я.С. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп" у задоволенні заяви про заміну сторони стягувача у виконавчому листі по цивільній справі №202/1219/14-ц (а.с. 147-150, 169-173).

ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп" скористалось своїм правом та подало до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін (а.с. 193-197).

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Так, судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, з огляду на таке.

Судом встановлено, що в провадженні Індустріального районного суду м.Дніпропетровська перебувала цивільна справа №202/1219/14-ц за позовом ПАТ КБ Надра до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 20 листопада 2014 року позовні вимоги ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором №8/2007/840-МК34/73 від 14.09.2007 року у розмірі 723 791,25 грн, що складається з: заборгованість за сумою кредиту 213 917,38 грн, заборгованість за відсотками 309 388,73 грн, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості 69 658,59 грн, штраф за невиконання зобов`язань за кредитним договором 130 826,55 грн, судовий збір у розмірі 3 654,00 грн, а всього 727 445,25 грн (сімсот двадцять сім тисяч чотириста сорок п`ять гривні 25 коп.) (а.с. 44-45). Рішення не оскаржувалось та не переглядалось та вступило в законну силу 01.12.2014 року.

Відповідно до Договору №8/2007/840-МК34/73 відступлення прав вимоги за договором кредитної лінії від 27.02.2019 року, який був укладений між ПАТ "КБ "Надра" та ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп", а саме результатів відкритих торгів, оформлених протоколом електронного аукціону №UA-EA-2018-12-27-000025-b від 18.02.2019 року право вимоги за Договором кредитної лінії №8/2007/840-МК34/73 від 14.09.2007 року, укладеним між ВАТ "КБ "Надра" та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп". Кредитор - ПАТ "КБ "Надра" відступив права вимоги на користь ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп" разом з усіма додатками до нього та додатковими договорами, договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами.

Також, відповідно до вказаного вище договору відступлення прав вимоги за договором відступлення прав вимоги за договором кредитної лінії від 27.02.2019 року, який був укладений між ПАТ "КБ "Надра" та ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп" було відступлено право вимоги за договором поруки №8/2007/840-МК34/73/1 від 14.09.2007 року, який укладено між ВАТ КБ "Надра" та ОСОБА_2 , за умовами якого поручитель поручається за належне і своєчасне виконання позичальником умов кредитного договору.

Задовольняючи заяву ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп" про заміну сторони стягувача у виконавчому листі по цивільній справі №202/1219/14-ц суд першої інстанції виходив з її обгрунтованості та доведеності.

Проте, колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Питання процесуального правонаступництва врегульовано частиною першою статті 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане із переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково бере на себе права чи обов`язки попередника.

Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Таким чином, особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 55 ЦПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Відповідно до статті 55 ЦПК України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з положеннями статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, вчинення правочинів, наслідком яких є заміна особи в окремому зобов`язанні через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги), є різновидом переходу до особи прав у матеріальних правовідносинах. Унаслідок такої заміни кредитора в матеріальному правовідношенні відбувається його заміна на іншу особу і в процесуальних правовідношеннях у визначених законом випадках. Зокрема, у процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій. Втрата первісним кредитором певних процесуальних прав унаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій до моменту укладення договору відступлення права вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником і автоматичного поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимоги не відбувається.

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається з видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі №910/10031/13 та від 11 березня 2021 року у справі №910/2954/17.

У постанові від 08 лютого 2022 року у справі №2-7763/10 (провадження №14-197 цс21) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що «відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Окреслене завдання включає в себе як своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, так і досягнення мети ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

Заміна судом сторони у справі на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, а тому потребує розгляду підстав поновлення виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим.

Ураховуючи завдання виконавчого провадження, як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони у справі (стягувача у виконавчому документі), є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчене, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництво, якщо виконавче провадження закінчене, заявник має здійснювати процесуальні дії (наприклад, оскаржити постанову про закінчення виконавчого провадження), спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати ці питання в комплексі.

За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні підстави для процесуального правонаступництва.

Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

У справі, що переглядається, судом апеляційної інстанції встановлено, що рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2014 року, яке набрало законної сили, не виконано. Виконавчі листи на примусове виконання зазначеного рішення суду на час звернення із заявою про заміну сторони та на час постановлення оскаржуваної ухвали не видавалися, виконавче провадження не відкривалося.

До заяви, що була предметом даного розгляду, заявником не надано даних про отримання виконавчого документу, про відкрите виконавче провадження, також не порушував у заяві питання про поновлення строку на пред`явлення виконавчого документу до виконання із зазначенням поважних прчин такого пропуску.

Апеляційним судом здійснена перевірка за відкритими даними Автоматизованої системи виконавчого провадження та встановлено, що відсутні дані про виконавчі провадження де боржником є ОСОБА_1 чи ОСОБА_2 , а стягувачем ПАТ КБ «Надра» чи ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп", на підставі заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2014 року.

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження, як юридичного процесу, є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача, як сторони виконавчого провадження, неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, і він не був поновлений судом. Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.

При вирішенні питання про заміну сторони виконавчого провадження суди мають встановити, чи не сплив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Після спливу строку виконавчого провадження не може вирішуватись питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання заміни сторони (стягувача) у справі не урахував, що зі спливом строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та відсутності підстав для його поновлення, відсутні підстави для процесуального правонаступництва, оскільки правонаступник у матеріальних правовідносинах (новий кредитор) не набув тих прав, які втратив попередній кредитор у зв`язку зі спливом строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання, що узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 08 лютого 2022 року у справі №2-7763/10 (провадження №14-197цс21).

Отже, суд помилково задовольнив заяву ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп" про заміну сторони (стягувача) у справі без вирішення питання щодо поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Зазначене відповідає правовим висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постановах від 03 листопада 2020 року у справі №916/617/17, від 16 лютого 2021 року у справі №911/3411/14, від 18 січня 2022 року у справі №34/425, від 08 лютого 2022 року у справі №2-7763/10 і неодноразово підтриманим Верховним Судом у постановах від 11 березня 2021 року у справі №910/2954/17, від 10 серпня 2022 року у справі №127/2-2509/09, від 31 серпня 2022 року у справі №2-190/12 та інших.

Отже, за встановлених обставин оскаржуване судове рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», оскільки заявник не навів поважних причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, та взагалі не ставив питання про поновлення відповідного строку, тому, в даному випадку, вказана обставина виключає можливість задоволення заяви про заміну стягувача у виконавчих листах.

Отже, доводи апеляційцної скарги знайшли своє підтвердження.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскільки на викладене вище суд першої інстанції уваги не звернув та у повному обсязі обставини справи не встановив, що у свою чергу призвело до ухвалення рішення, яке підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про заміну сторони стягувача у виконавчому листі по цивільній справі №202/1219/14-ц.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376, 382-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Драган Яни Сергіївни задовольнити.

Ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 13 червня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Дніпрофінансгруп, про заміну сторони стягувача у виконавчому листі по цивільній справі №202/1219/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк Надра до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Дніпрофінансгруп на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: М.Ю. Петешенкова

М.Ю. Лопатіна