Провадження № 2-о/643/63/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2024 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Семенової Я.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Кашуби Ю.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі суду в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя, яке має дітей, -

у с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог та доводів заявника

Заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із заявою про розірвання шлюбу за заявою подружжя в порядку ч. 3 ст. 293 ЦПК України, в якій просять розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 19 грудня 1998 року Харківським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №2084.

В обґрунтування заяви посилалися, що сімейне життя між ними не склалося, шлюб має формальний характер, оскільки шлюбні відносини вони не підтримують, спільного господарства не ведуть з 01.01.2023. Зазначили, що в шлюбі в них народилася дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Посилалися, що між ними досягнуто згоди щодо участі у вихованні та утриманні їх спільної дитини ОСОБА_1 , про що свідчить нотаріально посвідчений договір, укладений між ними, як батьками, щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини від 09.03.2023. Також зазначили, що будь-які спори щодо майна між ними відсутні, про що свідчить нотаріально посвідчений договір від 09.03.2023 про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. З огляду на викладене, просять шлюб, укладений між зними, розірвати. Після розірвання шлюбу заявник ОСОБА_2 просить залишити їй прізвище « ОСОБА_4 ».

Рух справи

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2023 року відкрито провадження у вказаній вище цивільній справі в порядку окремого провадження, справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом заявників.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 17 січня 2024 року явку заявника ОСОБА_1 було визнано обов`язковою, розгляд справи відкладався до 05 лютого 2024 року.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2024 року явку заявника ОСОБА_1 було визнано обов`язковою, розгляд справи відкладався до 22 лютого 2024 року.

Участь у справі сторін та інших учасників справи

У судове засідання, призначене на 22 лютого 2024 року на 10 годину 00 хвилин заявники не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином.

У судовому засіданні 22 лютого 2024 року представник заявника ОСОБА_2 , який діє на підставі довіреності - ОСОБА_5 не заперечував проти можливості розгляду справи за відсутності заявників. Заяву підтримав, просив її задовольнити.

Від заявника ОСОБА_1 на адресу суду засобом поштового зв`язку надійшла заява, в якій останній зазначає, що 22 лютого 2024 року в судове засідання він з`явитися не може, у зв`язку з постійними відрядженням та провадженням волонтерської діяльності. Просить суд розглядати справу за його відсутності, заяву про розірвання шлюбу підтримує в повному обсязі, просить її задовольнити, підтверджує своє вільне волевиявлення на розірвання шлюбу.

Беручи до уваги обставини того, що заявники належним чином та своєчасно повідомлялися про дату, час і місце судового засідання, заявник ОСОБА_2 представлена в судовому засіданні повноважним представником ОСОБА_5 , який не заперечував проти розгляду справи за відсутності заявників, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності вказаних учасників справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19 грудня 1998 року Харківським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №2084, що знаходить своє підтвердження копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 (а.с. 15).

У шлюбі в сторін народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 30 квітня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис за №1935 (а.с. 16).

09 березня 2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений договір про визначення місця проживання дитини, посвідчений ОСОБА_6 , радником з консульських питань Посольства України у Сполучених Штатах Америки, зареєстрований в реєстрі за №301. Правильність фотокопії зазначеного договору засвідчена приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Шимон Людмилою Володимирівною 19 липня 2023 року, зареєстровано в реєстрі за №251. Згідно з договором, сторонами досягнуто згоди щодо місця проживання дитини сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , погоджено питання щодо участі батьків у вихованні дитини та у витратах на її утримання (а.с. 17-18).

09 березня 2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений договір про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, посвідчений ОСОБА_6 , радником з консульських питань Посольства України у Сполучених Штатах Америки, зареєстрований в реєстрі за №302. Правильність фотокопії зазначеного договору засвідчена приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Шимон Людмилою Володимирівною 19 липня 2023 року, зареєстровано в реєстрі за №251. Відповідно до умов договору, сторони дійшли згоди щодо поділу спільно набутого майна подружжя (а.с. 19).

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2)позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Згідно з ч. 3 ст. 293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються справи, зокрема про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей.

Відповідно до. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України та ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч. 5 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Правилами ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», який є частиною національного законодавства України, як чинний міжнародний договір, який регулює цивільні відносини, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, відповідно до ст. 10 ЦК України, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Стаття 8 Конвенції декларує, що кожен має право на повагу до його приватного i сімейного життя, до житла і до таємниці кореспонденції. За ч. 2 вказаної статті, органи державної влади не можуть втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом, і коли це необхідно в демократичному суспільстві в інтересах національної i громадської безпеки або економічного добробуту країни, з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав i свобод інших осіб.

Як проголошено положеннями ст. 12 Конвенції, чоловік і жінка, що досягли шлюбного віку, мають право на шлюб і створення сім`ї згідно з національними законами, які регулюють здійснення цього права, так і безумовним правом чоловіка і жінки є право на розірвання шлюбу, через призму зокрема ст. 5, 8 вказаного міжнародного договору.

Відповідно до ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу.

Виходячи з системного аналізу наведених вище норм діючого законодавства, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК України) провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Таким чином, в ході судового засідання суд повинен з`ясувати наявність вільного волевиявлення кожного із подружжя як щодо розірвання шлюбу, так і щодо змісту договору, а також у з`ясуванні відповідності умов договору інтересам дитини (дітей). Розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя може мати місце лише при умові якщо, між іншим, буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка.

Як встановлено під час судового розгляду, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права заявників, а також права їхньої малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На думку суду, неявка в судове засідання заявника ОСОБА_1 не є перешкодою для розгляду справи по суті та ухвалення рішення, позаяк заявником на адресу суду було скеровано заяву, в якій він просив проводити розгляд справи за його відсутності, підтвердив дійсну волю на розірвання шлюбу. Водночас, суд зважає на те, що сторонами укладено посвідчені у встановленому законом порядку договори про визначення місця проживання дитини сторін та порядку участі батьків в її вихованні та утриманні, про поділ майна подружжя, що також свідчить про наявність волевиявлення в сторін на розірвання шлюбу, підстави вважати, що укладення цих договорів та подання заяви про розірвання шлюбу не відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, у суду відсутні.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат

Також відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст. 12, 81, 247, 263-265, 293, 294 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя, яке має дітей задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 19 грудня 1998 року Харківським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №2084, - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_2 прізвище « ОСОБА_4 ».

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової карти платника податків: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 ;

заявник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення у формі ухвали складено і підписано 22 лютого 2024 року.

Суддя : Я.Ю. Семенова