Справа № 496/166/22
Провадження № 2-др/496/5/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

23 січня 2024 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Пендюри Л.О.

за участю секретаря Геращенко К.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка заяву представника позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвоката Скочиляс Ірини Мирославівни про ухвалення додаткового рішення,

УСТАНОВИВ:

В провадженні Біляївського районного суду Одеської області знаходилася цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ТДВ «Страхової компанії «Гардіан» про стягнення страхового відшкодування.

18.04.2023 року по вказаній справі ухвалено рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено стягнуто з ТДВ «СК «Гардіан» на користь позивача ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 36000 грн; пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ у розмірі 19008 грн, три відсотки річних у розмірі 1440 грн 99 коп., інфляційні втрати у розмірі 10263 грн 38 коп., а всього разом 66712 грн 37 коп.; стягнуто з ТДВ «СК «Гардіан» на користь позивачки ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 40260 грн 20 коп.; пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ у розмірі 21257 грн 39 коп., три відсотки річних у розмірі 1611 грн 51 коп., інфляційні втрати у розмірі 11477 грн 93 коп., а всього разом 74607 грн 03 коп.; стягнуто з ТДВ «СК «Гардіан» на користь держави судовий збір у розмірі 1413 грн 19 коп.

29.08.2023 року від представника позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвоката Скочиляс І.М. до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій вона просить поновити строк звернення із заявою про ухвалення додаткового судового рішення та стягнути з ТДВ «СК «Гардіан» на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі по 6000 грн кожному.

Заяву обґрунтовує тим, що 18.04.2023 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ТДВ «СК «Гардіан» про стягнення страхового відшкодування Біляївським районним судом Одеської області було ухвалено рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено та, крім іншого, на 13.06.2023 року призначено судове засідання для вирішення питання відшкодування судових витрат. Крім того, позивачам було надано строк п`ять днів після отримання даного рішення для подання доказів щодо розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу. Повний текст рішення суду вона отримала через систему «Електронний суд» лише 05.06.2023 року. Однак позивачі були позбавлені можливості надати суду докази щодо понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, оскільки 05.06.2023 року на її адресу надійшла апеляційна скарга від представника ТДВ «СК «Гардіан». 09.06.2023 року Одеським апеляційним судом було постановлено ухвалу про відкриття апеляційного провадження по даній справі, а 19.09.2023 року винесено постанову, якою в задоволенні апеляційної скарги ТДВ «СК «Гардіан» відмовлено та рішення Біляївського районного суду Одеської області від 18.04.2023 року залишено без змін. Проте судом першої інстанції так і не вирішено питання щодо витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачами при розгляді вказаної справи. При цьому, вона одночасно з подачею позовної заяви до суду подала попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які позивачі понесли і які очікують понести у зв`язку з розглядом справи. 23.06.2022 року на адресу суду вона направила заяву в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України про те, що у п`ятиденний термін з моменту винесення рішення судом позивачі нададуть докази понесення витрат. Факт надання правничої допомоги підтверджується документами, наявними в матеріалах справи, зокрема, ордерами про надання правничої допомоги для кожного із позивачів, належним чином завіреною копією Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та копіями Договорів про надання правової допомоги від 02.11.2021 року, в яких зазначена фіксована сума витрат на правничу допомогу для кожного з позивачів. Також, з метою підтвердження понесених позивачами судових витрат на професійну правничу допомогу вона додала детальний опис наданих позивачам послуг з квитанцією про оплату позивачами таких. На думку її, розмір заявлених до відшкодування витрат на правничу допомогу в загальній сумі 12000 грн (по 6000 грн на кожного із позивачів) є співмірним ціні позову, категорії та складеності справи, та її значенню для сторін. При цьому обидва договори про надання правничої допомоги були укладені в один день 02.11.2021 року, отже визначена договорами сума гонорару адвоката враховувала, що відповідні послуги будуть надаватись одночасно для кожного з позивачів. Враховуючи те, що рішення суду від 18.04.2023 року було відображено в системі «Електронний суд» та апеляційна скарга на це ж рішення надійшла їй в один день, ухвала про відкриття апеляційного провадження була постановлена швидше, ніж призначено судове засіданні щодо розподілу судових витрат, а тому вона вважає, що дані обставини не залежали від її волі та перешкоджали виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу, що свідчить про поважність причин пропуску процесуального строку. На підставі вищевикладеного вона просить суд поновити строк із зверненням із заявою на винесення додаткового рішення по справі та стягнути з ТДВ «СК «Гардіан» на користь позивачів понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі по 6000 грн кожному.

В свою чергу, від представника ТДВ «СК «Гардіан» Поліщук О. до суду надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в якому вона просить зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає відшкодуванню. При цьому вказує, що на її переконання, заявлений представником позивачів розмір витрат на послуги адвоката є необґрунтованим та завищеним, а тому він підлягає зменшенню в порядку ст. 137 ЦПК України з огляду на наступне

На обґрунтування витрат на правничу допомогу, понесених Позивачем-1 6000 грн представником було долучено Детальний опис наданих послуг, відповідно до якого Позивачу-1 було надано наступні послуги: п.1. Аналіз документів, наданих Клієнтом та формування правової позиції щодо захисту порушених прав Клієнта, пошук судової практики 30 хв. 500 грн; п.2. Написання позовної заяви про стягнення страхового відшкодування, копіювання документів, відповідно до кількості сторін 2 год 2500 грн; п.3. Написання відповіді на відзив 1 год 30 хв. 1500 грн; п.4. Підготовка та написання інших процесуальних документів (клопотань, заяв) 30 хв. 500 грн; п.5. Участь у судових засіданнях незалежно від їх кількості 1000 грн. Представник відповідача вважає, що по-перше, послуга «Аналіз документів, наданих Клієнтом та формування правової позиції щодо захисту порушених прав Клієнта, пошук судової практики (п.1.) є невід`ємною складовою послуги «Написання позовної заяви про стягнення страхового відшкодування, копіювання документів, відповідно до кількості сторін (п.2.), оскільки формування позовної заяви без виконання робіт та послуг, які містяться в п.1., зокрема, пошук судової практики, формування правової позиції тощо, не вбачається можливим. За наведених обставин, послуга «Аналіз документів, наданих Клієнтом та формування правової позиції щодо захисту порушених прав Клієнта, пошук судової практики» фактично дублює послугу «Написання позовної заяви про стягнення страхового відшкодування, копіювання документів, відповідно до кількості сторін» та відшкодуванню не підлягають. По-друге, відповідно до кількості годин, витрачених на послугу «Написання позовної заяви про стягнення страхового відшкодування, копіювання документів, відповідно до кількості сторін» сума повинна становити 2000 грн, оскільки в детальному описі наданих послуг зазначено, що 30 хв. роботи адвоката дорівнює 500 грн, а на дану послугу адвокатом було витрачено 2 год. часу. По-третє, послуга «Написання відповіді на відзив» є очевидно завищеною з метою збільшення її вартості, оскільки при підготовці позовної заяви адвокатом вже було проаналізовано норми права, які регулюють дані правовідносини, відповідну судову практику, досліджено докази, сформовано правову позицію у даній цивільній справі тощо. Таким чином, підготовка відповіді на відзив не вимагала значної кількості часу, а реальний час, необхідний для її виконання 30 хв., що дорівнює 500 грн.

На обґрунтування витрат на правничу допомогу, понесених Позивачем-2 6000 грн, представником було долучено Детальний опис наданих послуг Позивачу-2, які повністю дублюють послуги, зазначені адвокатом у Детальному описі наданих послуг Позивачу-1, оскільки Позивачами до суду була направлена одна позовна заява, один відзив, інші процесуальні документи в одному екземплярі і по тексту вище були надані заперечення щодо цих послуг. Отже, всі послуги, відповідно до Детального опису наданих послуг Позивачу-2 взагалі не підлягають задоволенню. За наведених обставин, представник відповідача вважає, що справедливий та співрозмірний розмір витрат на правову (правничу) допомогу у справі не може перевищувати 4000 грн.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх представник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, а в заяві про ухвалення додаткового судового рішення представник просила розгляд заяви проводити без їх участі.

Представник відповідача ТДВ «СК «Гардіан» Поліщук О. в судове засідання не з`явилась, але направила до суду клопотання, в якому просила проводити судове засідання без участі представника ТДВ «СК «Гардіан».

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що заява представника позивачів ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засідання встановлено, що рішенням Біляївського районного суду Одеської області, яке ухвалено 18.04.2023 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ТДВ «СК «Гардіан» про стягнення страхового відшкодування, позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено стягнуто з ТДВ «СК «Гардіан» на користь позивача ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 36000 грн; пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ у розмірі 19008 грн, три відсотки річних у розмірі 1440 грн 99 коп., інфляційні втрати у розмірі 10263 грн 38 коп., а всього разом 66712 грн 37 коп.; стягнуто з ТДВ «СК «Гардіан» на користь позивачки ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 40260 грн 20 коп.; пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ у розмірі 21257 грн 39 коп., три відсотки річних у розмірі 1611 грн 51 коп., інфляційні втрати у розмірі 11477 грн 93 коп., а всього разом 74607 грн 03 коп.; стягнуто з ТДВ «СК «Гардіан» на користь держави судовий збір у розмірі 1413 грн 19 коп.

До постановлення зазначеного судового рішення представник позивачів ОСОБА_3 подала до суду заяву в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України, яка ухвалою суду від 13.06.2023 року була залишена без розгляду у зв`язку з неподанням стороною позивачів у встановлений судом строк доказів щодо розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу.

Таким чином судом фактично не було вирішено питання стягнення витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката Скочиляс І.М.

29.08.2023 року від представника позивачів ОСОБА_3 до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій вона просить поновити строк звернення із такою заявою та стягнути з ТДВ «СК «Гардіан» на користь позивачів понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу. До заяви адвокат Скочиляс І.М. додала, зокрема, детальні описи наданих послуг ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі договорів про надання правової допомоги від 02.11.2021 року та квитанції до прибуткового касового ордеру від 13.04.2023 року.

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Статтею 126 ЦПК України встановлено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Представник позивачів ОСОБА_3 в заяві про ухвалення додаткового рішення посилається на те, що повний текст рішення суду від 18.04.2023 року, в якому було визначено дату судового засідання по розгляду питання щодо розподілу судових витрат 13.06.2023 року, вона отримала через систему «Електронний суд» лише 05.06.2023 року, що підтверджується карткою руху документа користувача ЕС. При цьому, цього ж дня, на її електронну адресу від представника ТДВ «СК «Гардіан» надійшла апеляційна скарга на вказане судове рішення, про що свідчить скріншот сторінки її електронної пошти. 09.06.2023 року, тобто до судового засідання по розгляду Біляївським районним судом Одеської області питання щодо розподілу судових витрат, Одеським апеляційним судом було постановлено ухвалу про відкриття апеляційного провадження по даній справі. Внаслідок цього позивачі були позбавлені можливості надати суду докази понесення судових витрат на професійну правничу допомогу у строк, встановлений судом.

Проаналізувавши заяву адвоката Скочиляс І.М. разом з доданими до неї доказами, суд дійшов висновку, що строк на подання доказів понесення судових витрат стороною позивачів пропущений з поважних причин, а тому такий строк підлягає поновленню.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Згідно з ч.ч. 1 та 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України, ч. 8 якої передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів сторона зробила про це відповідну заяву.

Слід зазначити, що процедура відшкодування витрат на правничу допомогу є ідентичною як для цивільного, так і для інших видів судочинства, з невеликими відмінностями. Водночас, процесуальні вимоги до доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу є тотожними для всіх видів судочинства. Зокрема, згідно з положеннями статей 137 ЦПК України, 126 ГПК України та 134 КАС України розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає розподілу між сторонами за результатом розгляду справи, визначається відповідно до умов договору про надання правничої допомоги та встановлюється на підставі наступних доказів: детального опису робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках надання правничої допомоги по певній справі; доказів вартості робіт (послуг) адвоката, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; детального опису витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги витрат адвоката; доказів здійснення витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому, відповідно до позиції Верховного Суду, що висвітлена у постанові КАС ВС від 11.06.2020 по справі №821/227/17, а також у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 по справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 по справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Позаяк склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, на підтвердження цих обставин до суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги, який повинен містити детальний опис послуг, що надаються, їхню вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір або погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо; документи, що містять детальний опис робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках справи відповідно до умов договору (акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката тощо); оформлені у встановленому законом порядку документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки або інший банківський документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката в рамках конкретної справи).

Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Крім того, у згаданих вище постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).

Аналогічні критерії застосовуються Європейським судом з прав людини при визначенні розміру справедливої компенсації потерпілій стороні на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зазначений підхід ілюструється у рішеннях ЄСПЛ від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (§80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (§95). Насамкінець варто зауважити, що чинне процесуальне законодавство не обмежує сторін спору жодними нормативними рамками у контексті очікуваного розміру компенсації їхніх витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката.

Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Як встановлено судом, адвокатом Скочиляс І.М. було укладено договір про надання правової допомоги №02.11.21 від 02.11.2021 року з позивачем ОСОБА_1 та договір про надання правової допомоги №02.11.21 від 02.11.2021 року з позивачкою ОСОБА_2 , якими встановлено вартість послуг з надання професійної правничої допомоги та обумовлено розмір витрат в загальній сумі 12000 грн (6000 грн з кожного) (том І а.с.43-47, 48-52).

На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу адвокатом Скочиляс І.М. надані детальні описи наданих послуг ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі договорів про надання правової допомоги №02.11.21 від 02.11.2021 року, відповідно до яких позивачам було надано наступні послуги: аналіз документів, наданих Клієнтом та формування правової позиції щодо захисту порушених прав Клієнта, пошук судової практики по 30 хв. на кожного загалом 1000 грн; написання позовної заяви про стягнення страхового відшкодування, копіювання документів, відповідно до кількості сторін по 2 год на кожного загалом 5000 грн; написання відповіді на відзив по 1 год 30 хв. на кожного загалом 3000 грн; підготовка та написання інших процесуальних документів (клопотань, заяв) по 30 хв. на кожного загалом 1000 грн; участь у судових засіданнях незалежно від їх кількості загалом 2000 грн. Отже, перелічені вище послуги оцінені адвокатом в сумі 12000 грн.

13.04.2023 року позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 сплачено на користь адвоката Скочиляс І.М. гонорар в загальній сумі 12000 грн (по 6000 грн кожний), що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордера №77 та №78.

Відповідно до ч.ч. 1, 4-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Проаналізувавши надані адвокатом Скочиляс І.М. докази на підтвердження понесення позивачами витрат на професійну правничу допомогу, а також врахувавши правові висновки Верховного Суду щодо застосування норм права при вирішенні питання розподілу судових витрат, суд частково приймає до уваги доводи представника відповідача щодо неспівмірності витрат на оплату правничої допомоги адвоката Скочиляс І.М. та вважає, що вартість деяких видів робіт є необґрунтованою з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що ціна позову, визначена представником позивачів, становить 141319 грн 40 коп. Водночас заявлена вартість послуг адвоката становить 12000 грн, що складає близько 8,5% від ціни позову, що на думку суду, є завищеним розміром.

Послуга «Написання відповіді на відзив», з огляду на правовий зміст відповіді на відзив, на думку суду, не вимагали від адвоката істотних витрат часу та професійних здібностей, оскільки доводи, викладені у відповіді на відзив є подібними поясненням та доводам, викладеними адвокатом у позовній заяві.

Також, адвокатом заявлено послугу «Участь у судових засіданнях незалежно від їх кількості» в загальній сумі 2000 грн, тобто 1000 грн за кожного з позивачів.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, представник позивачів не брала участь в судових засіданнях, а подала до суду клопотання про розгляд справи без участі сторони позивача, а тому оплата цієї послуги не підлягає відшкодуванню.

Таким чином, судом встановлена неспівмірність заявленого розміру витрат на професійну правничу допомогу фактично виконаними адвокатом робіт (наданих послуг), часові, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), обсягу наданих робіт (послуг).

Вирішуючи питання про стягнення з ТДВ «СК «Гардіан» на користь позивачів витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12000 грн, суд провів належну правову оцінку наданих на підтвердження таких витрат доказів у їх сукупності, врахував визначений договором розмір гонорару, оцінив обсяг наданих послуг та їх реальність, а також співмірність вартості послуг та дійшов висновку про наявність підстав для часткового відшкодування на користь позивачів судових витрат на правову допомогу у розмірі 8500 грн.

Вирішуючи питання по суті, суд також бере до уваги висновки КГС ВС від 30.01.2023 року у справі №910/7032/17, при цьому суд зазначає, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на професійну правничу допомогу адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому у судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Відповідно до правового висновку, який міститься в постанові Верховного Суду від 19.08.2021 року у справі № 369/9099/18 суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Враховуючи те, що судом у даній справі питання щодо розподілу витрат на правову правничу допомогу не вирішувалось, приймаючи до уваги принципи пропорційності, розумності і співмірності, виходячи із встановленої реальності участі адвоката, суд вважає за необхідне зменшити розмір заявлених до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу з 12000 грн до 8500 грн, які можна вважати необхідними і неминучими для позивачів, які були змушені до залучення адвоката для надання професійної правничої допомоги.

Керуючись ст. ст. 126, 127, 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвоката Скочиляс Ірини Мирославівни про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Поновити представнику позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвокату Скочиляс Ірині Мирославівні процесуальний строк на подання доказів понесення судових витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхової компанії «Гардіан» (, місцезнаходження: вул. Саксаганського, буд. 96, м. Київ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) в рівних частинах витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8500 грн, тобто по 4250 грн кожному.

В іншій частині заявлених вимог відмовити.

На додаткове рішення може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення додаткового судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.О. Пендюра