КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 755/9274/23
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/4605/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2024року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.,

за участю секретаря судового засідання Гижицької Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу а апеляційною скаргою адвоката Максимчука Сергія Павловича в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2023 року про відмову у задоволенні скарги на дії старшого державного виконавця у складі судді Коваленко І.В.,

у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання, державний виконавець: Мар`їнський відділ державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, стягувач: Акціонерне товариство «Укрсоцбанк»,-

В С Т А Н О В И В :

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд зі скаргою на бездіяльність Мар`їнського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), стягувач: АТ «Укрсоцбанк», в якій просив:

- поновити ОСОБА_1 строк на подання скарги на постанову начальника Мар`їнського ВДВС у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Стружко О.А. від 24 квітня 2023 року про накладення арешту на грошові кошти боржника;

- скасувати постанову начальника Мар`їнського ВДВС у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Стружко О.А. від 24.04.2023 року про накладення арешту на грошові кошти боржника в частині накладення арешту на кошти, що надходять як цільові (пенсійні) виплати на картковий рахунок НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) за договором SAMDNWFC1 від 14 серпня 2018 року, відкритий на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 паспорт НОМЕР_4 , виданий Мар`їнським РВ УМВС 12 березня 1998 року.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2023 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі адвокат Максимчук С.П. в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність оскаржуваної ухвали просить скасувати її та ухвалити нове рішення, яким скасувати постанову начальника Мар`їнського ВДВС у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Стружко О.А. від 24.04.2023 року про накладення арешту на грошові кошти боржника в частині накладення арешту на кошти, що надходять як цільові (пенсійні) виплати на картковий рахунок НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) за договором SAMDNWFC1 від 14 серпня 2018 року, відкритий на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 паспорт НОМЕР_4 , виданий Мар`їнським РВ УМВС 12 березня 1998 року.

Вважає незаконним рішення в частині накладення арешту на грошові кошти, що надходять з пенсійного фонду та мають цільове призначення - пенсія.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що накладення арешту на грошові кошти заявника - пенсійні виплати, що містяться на картковому рахунку, виключає можливість отримання заявником єдиного джерела доходу - пенсії. Це позбавляє його мінімальних матеріальних умов, необхідних для забезпечення належного та безпечного рівня життя.

Зазначає, що судом першої інстанції не було надано оцінку доказу, а саме банківським випискам з яких вбачається, що заявник отримує на картку НОМЕР_1 рахунок - НОМЕР_5 пенсійні виплати.

Вказує, що відповідно до положень Закону №1404-VIIIз пенсії заявника не може бути утримано більше ніж 20%. Накладення арешту на кошти, що складають пенсійні виплати заявника понад встановлений законом розмір, є надмірним тягарем для заявника та порушує його право на одержання пенсії.

Крім того, суд першої інстанції не застосував до спірних правовідносин абзац другий частини другої статті 48 Закону № 1404-VIIIвідповідно до якого пенсій виплати підпадають під випадки «кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом».

Представник стягувача та державний виконавець в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися судом у встановленому законом порядку, від останнього надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, тому відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе слухати справу за їх відсутності.

Колегія суддів, заслухавши адвоката Максимчука С.П. в інтересах ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Убачається, що ухвала суду оскаржується лише в частині накладення арешту на грошові кошти, що надходять з пенсійного фонду та мають цільове призначення - пенсія, а тому в решті ухвала суду не переглядається.

Як убачається з матеріалів справи, на примусовому виконанні Мар`їнського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходиться виконавче провадження ВП № 43701702, відкрите 16.06.2014 постановою держаного виконавця Грачікова М.О. з примусового виконання виконавчого листа № 755/7965/2014, виданого 11.04.2014 Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" заборгованість у розмірі 383 657 грн 58 коп, надійшов на виконання до відділу державної виконавчої служби 16.06.2014 (а.с. 17).

У зв`язку з початком активних бойових дій та проведенням АТО на території міста Мар`їнка у липні 2014 року працівникам відділу державної виконавчої служби було припинено доступ до Єдиного реєстру виконавчих проваджень-ЄДРВП. Примусове виконання виконавчого документа не здійснювалося. Відновлення доступу державних виконавців до ЄДРВП відбулося у вересні 2016 року.

25.01.2017 державним виконавцем здійснено запити в Автоматизованій системі виконавчого провадження, яка почала діяти з 2017 року, про встановлення джерел доходів боржника, про що отримано відповідь, що ОСОБА_1 отримує пенсію в Мар`їнському управлінні Пенсійного фонду у Донецькій області (а.с. 85).

22.02.2017 начальником Мар`їнського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Стружко О.А. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яку передано до Мар`їнського управління Пенсійного фонду у Донецькій області (а.с. 84 на звороті).

В подальшому контроль за виконанням постанови органом Пенсійного фонду України повинен був здійснюватися державним виконавцем Грачіковим М.О., який 31.12.2021 був звільнений.

З 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та запровадженням воєнного стану, працівники відділу знаходилися у простої, а пізніше евакуювалися до більш безпечних областей та продовжили здійснювати свої функціональні обов`язки дистанційно.

Згідно пояснень начальника Мар`їнського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, станом на 24.04.2023 перевіркою матеріалів виконавчого провадження в АСВП встановлено, що утримання з пенсії ОСОБА_1 певний час не здійснювалося, в розділі "кошти" відсутня інформація про надходження коштів виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. Бездіяльність державного виконавця Грачікова М.О. призвела до невиконання рішення суду.

Законом України Про внесення зміни до розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" 15 березня 2022 року № 2129-IX було припинено звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника (крім рішень про стягнення аліментів та рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації).

24.04.2023 державним виконавцем, на підставі статті 56 Закону України "Про виконавче провадження", винесено постанову про арешт коштів боржника, якою: накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 422 292 грн 34 коп (а.с. 85 на звороті).

Постанови направлені до банків-учасників електронного обміну в АСВП шляхом накладення КЕП. Згідно відповіді АСВП за наявності відкритих рахунків арешт накладено в АТ КБ "Приват Банк" та АТ "Ощадбанк".

Копії постанови про накладення арешту на кошти сторонам виконавчого провадження не надсилались через умови правового режиму воєнного стану, введеного у країні з 24.02.2022 року, та внаслідок руйнування будівлі відділення Укрпошти за місцем проживання боржника, а саме - у м. Мар`їнка Покровського району Донецької області.

Як убачається з довідки АТ КБ "ПриватБанк" № ODG34PSJH86UQUTG від 22.05.2023, ОСОБА_1 , загальногромадянський паспорт НОМЕР_4 , виданий Мар`їнським РВ УМВС 12.03.1998 станом на 22.05.2023 має в АТ КБ "ПриватБанк" картку НОМЕР_6 ( НОМЕР_2 ), на яку отримує пенсійні виплати. Також, на вказану картку (рахунок) може бути зарахована будь-яка виплата (переказ) (а.с. 15).

06.07.2023 старшим державним виконавцем Мар`їнського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Курусь Наталею Ігорівною винесено постанову про визначення поточного рахунку фізичної особи - боржника у банку для здійснення видаткових операцій (а.с. 86).

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем не були порушені права заявника.

Апеляційний суд по суті погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до вимог ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно із ч. 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом (стаття 43 Конституції України).

Частиною першою статті 48 Закону № 1404-VIII визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Відповідно до частин першої та другої статті 68 Закону № 1404-VIII стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається: 1) у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, 2) відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, 3) у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів, зокрема аліментів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Зазначена норма права визначає кошти, що складають заробітну плата як особливий об`єкт, на який може бути звернуто стягнення на виконання виконавчого документа, та обмежує таке стягнення відсутністю інших коштів та/або об`єктів для стягнення, видами боргових зобов`язань (періодичні платежі) та сумою стягнення.

Порядок звернення стягнення на заробітну плату також визначається Законом N 1404-VIII та розділом Х "Звернення стягнення на заробітну плату та інші види доходів боржника" Інструкції у відповідності до яких про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи (частина третя статті 68 Закону № 1404-VIII).

При цьому, у відповідності до пунктів 4, 8 та 9 розділу Х Інструкції контроль за правильним і своєчасним відрахуванням із заробітної плати та інших доходів боржника здійснюється виконавцем за власною ініціативою (пункт 4 розділу Х Інструкції), а за кожною постановою про стягнення підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, з якими боржник перебуває у трудових відносинах, щомісяця та після закінчення строку відповідних виплат або у разі звільнення працівника подається окремий звіт про здійснені відрахування та виплати за встановленою формою встановленою у додатку 9 до Інструкції). Звіт про здійснені відрахування та виплати долучається до матеріалів виконавчого провадження. Зазначений додаток № 9 передбачає період звіту, розмір нарахованої заробітної плати, розмір утриманих податків та інших обов`язкових платежів, відсоток стягнення та утриману суму на погашення боргу за виконавчим провадженням.

Таким чином, законодавство покладає зобов`язання з контролю за виконанням стягнення з доходів боржника як на підприємство, установу, організацію, фізичну особу-підприємця, що здійснюють боржнику певні виплати, та зобов`язано направляти виконавцю щомісячні звіти про відрахування з таких доходів, так і на виконавця, який здійснює контроль шляхом отримання таких звітів та їх перевірки з точки зору правильності нарахувань та розміру стягнення. Саме такий звіт надає виконавцю можливість контролю за сумами заробітної плати, які нараховані боржнику за місцем отримання доходів та сумами стягнення, які здійснюються з цього доходу.

Відповідно частини першої статті 70 Закону розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 59 Закону № 1404-VIII підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на кошти, що знаходяться на цьому рахунку, заборонено законом.

Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону (абзац другий частини другої статті 59 Закону № 1404-VIII).

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, накладення арешту на які заборонено, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України "Про виконавче провадження".

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України "Про виконавче провадження").

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 (провадження № 12-28гс20) (пункти 7.14, 7.15 постанови).

При цьому передбачене абзацом другим частини другої статті 59 Закону № 1404-VIII зобов`язання виконавця зняти арешт на підставі повідомлення банку не виключає зняття такого арешту на підставі повідомлення боржника, та за наслідками здійснення контролю за правильністю стягнення на підставі наданих звітів про стягнення, оскільки у відповідності до підпункту 1 частини четвертої статті 59 цього закону підставами для зняття виконавцем арешту з майна боржника або його частини є отримання ним документального підтвердження, що звернення стягнення на такі кошти боржника заборонено законом.

Для боржника надання вищевказаних підтверджуючих документів є процесуальною можливістю відновити свої права, порушені у зв`язку накладенням незаконного арешту, а для виконавця зняття такого арешту є здійсненням повноважень для усунення спричинених негативних наслідків. Однак це не виключає зобов`язання банку при виконанні приписів державного та/або приватного виконавця окремо від боржника повідомити виконавця про неможливість накладення арешту на грошові кошти боржника у зв`язку з забороною встановленою законом.

Правові висновки аналогічного змісту викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 квітня 2022 року у справі № 756/8815/20.

Між тим, у справі відсутні докази інформування державного виконавця як банківською установою, так і ОСОБА_1 про номер рахунку, відкритий у банку та на який перераховуються його пенсійні виплати.

З постанови державного виконавця від 24 квітня 2023 року про арешт коштів боржника вбачається, що виконавцем накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів що містяться на рахунках, накладення арешту на які заборонено законом.

За таких обставин, саме банк отримавши зазначену постанову державного виконавця про арешт коштів, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" повинен був визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, накладення арешту на які заборонено, був зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання.

Дії банку скаржник не оскаржував.

В той же час, ОСОБА_1 , як власник банківського рахунку на який зараховуються кошти, також не був позбавлений можливості звернутися до державного виконавця та, надавши відповідні підтверджуючі документи належності рахунка до пенсійного, просити зняти такий арешт (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20 квітня 2022 року у справі № 756/8815/20).

Отже в ОСОБА_1 пославшись на постанову постанова Великої Палати Верховного Суду від 20 квітня 2022 року у справі № 756/8815/20 не звернув уваги, що для зняття арешту йому необхідно було звернутися до державного виконавця з відповідною заявою про зняття арешту.

Однак ні банк, ні скаржник до державного виконавця не звертались, підтверджуючих документів накладення арешту на пенсійний рахунок йому не надавали, що виключає можливість визнання дій останнього незаконними.

Доводи скаржника зводяться до незгоди з висновком суду першої інстанції стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що підстав до визнання неправомірними дій державного виконавця та скасування його постанови про накладення арешту на грошові кошти немає. Висновки суду по суті вимог скарги відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на наявних у справі доказах та доводами апеляційної скарги не спростовуються, що у відповідності до ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення ухвали суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Максимчука Сергія Павловича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дати кладення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 27 лютого 2024 року.

Суддя-доповідач:

Судді: