СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/2451/24
ун. № 759/4067/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2024 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Твердохліб Ю.О., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Київської міської ради, третя особа: ОСОБА_3 , Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання права власності на 4/9 частки житлового будинку з відповідними будівлями та спорудами у порядку спадкування за законом та за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2024 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до Київської міської ради, третя особа: ОСОБА_3 , Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання права власності на 4/9 частки житлового будинку з відповідними будівлями та спорудами у порядку спадкування за законом та за заповітом.

Суддя, розглянувши позовну заяву вважає, що позовну заяву слід залишити без руху, так як вона не відповідає вимогам ст. ст. 176, 177 ЦПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю цього майна.

У відповідності до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 «Про судову практику в справах за позовами про захист права приватної власності» вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Національного стандарту №1 «Загальні Засади оцінки майна і майнових прав» №1440 від 10 вересня 2003 року ринкова вартість - це вартість, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу.

Згідно частин 1, 2 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

В позовах про визнання права власності на майно ціна позову визначається вартістю цього майна на момент звернення до суду. При цьому вартість майна - це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у даній місцевості. Тягар доказування вартості майна несе позивач.

При відсутності достовірних даних, про ціну даного нерухомого майна, станом на час розгляду справи, позивачем щонайменше необхідно надати докази щодо ціни на майно (витяги з веб-сайтів продажу аналогічного нерухомого майна тощо).

Таким чином, позивачі повинні зазначити ціну позову, яка визначається дійсною вартістю спірного нерухомого майна, право власності на яке за ними просять визнати позивачі. Вартість цього майна повинна документально підтверджуватись (технічним паспортом із зазначенням інвентаризаційної оцінки нерухомого майна на день звернення до суду або висновком експерта про вартість цього майна).

Статтею 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тобто розмір судового збору у даній категорії справ, встановлюється безпосередньо від ціни позову, яку позивач має визначити від частки вартості майна, право власності на яке він просить визнати, в порядку спадкування за законом.

Однак, як встановлено судом з наданих матеріалів позову, в порушення вищенаведених вимог закону, позивачами не надано актуальну грошову оцінку оспорюваного нерухомого майна, станом на момент подачі даної позовної заяви, що позбавляє можливості суд встановити точну суму судового збору, що підлягає сплаті за подання позовної заяви, адже така сума встановлюється в розрахунку одного відсотка від ціни позову.

Таким чином, враховуючи наведені норми закону, позивачам у своїй заяві необхідно зазначити ціну позову, яка залежить від актуальної оцінки, вартості оспорюваного майна на момент подання даного позову та сплатити судовий збір у порядку та розмірі, встановленому законом, з урахуванням актуальної ціни позову.

Крім того, варто зауважити, що суд позбавлений можливості вказати, який саме розмір судового збору підлягає до сплати позивачами за подання даної позовної заяви, адже така сума залежить від ціни позову, яка розраховується від вартості частини майна, щодо якого заявлений спір та яка не визначена позивачами у даній заяві.

У разі неможливості позивачами надати докази проведення експертної оцінки щодо вказаного спадкового майна, позивачі повинні надати відповідні докази, а також належним чином обґрунтувати зазначені обставини.

Згідно із ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивачі відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконають вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України, сплатять судовий збір, позовна заява вважається поданою в день її первісного подання до суду. Якщо позивачі не усунуть недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачам.

Додатково суддя роз`яснює, відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України у випадку повернення позовної заяви позивачам це не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

З огляду на викладене, вважаю, що позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності на 4/9 частки житлового будинку з відповідними будівлями та спорудами у порядку спадкування за законом та за заповітом, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст..ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Київської міської ради, третя особа: ОСОБА_3 , Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання права власності на 4/9 частки житлового будинку з відповідними будівлями та спорудами у порядку спадкування за законом та за заповітом залишити без руху.

Позивачам надати строк для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині ухвали, десять днів з дня отримання ухвали.

Роз`яснити, що у випадку не усунення вказаних недоліків, заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.О. Твердохліб