Справа № 756/4676/23
Провадження № 2/756/391/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Ткач М.М.,

за участю секретаря судового засідання - Задиран О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву судді Оболонського районного суду м. Києва Ткач Марини Миколаївни про самовідвід у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 26.01.2024 відведено суддю Майбоженко Анну Миколаївну від розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу (справа № 756/4676/23; провадження № 2/756/391/24).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.01.2024 вищезазначена справа була передана судді Ткач М.М.

29.01.2024 суддею Ткач М.М. заявлений самовідвід, в обґрунтування якого зазначено, що розгляд нею вказаної цивільної справи може породжувати сумніви у її безсторонності або неупередженості, оскільки позивачка ОСОБА_1 є дружиною судді Оболонського районного суду м. Києва Родіонова С.О. і на вказані обставини, між іншим, посилався представник АТ «Державний ощадний банк України», заявляючи відвід попередньому складу суду та усім суддям Оболонського районного суду м. Києва.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів діяльності судді, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Згідно з Коментарем до Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням V з`їзду суддів України 24 жовтня 2002 року (у редакції, затвердженій XI черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року), затвердженим рішенням Ради суддів України від 04 лютого 2016 року № 1 необхідно пам`ятати, що інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

За змістом пункту 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Ради Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При постановленні судових рішень щодо сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але і з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Довіра з формуванням суспільної думки націлена на правомірні очікування з боку громадськості певної моделі поведінки від суддів, що втілюється в ефективному відправленні судочинства та виступає мірою реалізації завдань справедливого суду.

Згідно з ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

За приписами ч.ч. 8, 9 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

З огляду на викладене, з метою усунення обставин, які можуть викликати в учасників справи сумніви в неупередженості судді Ткач М.М. під час розгляду даної справи, дотримання прав учасників справи на безсторонність суду, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про самовідвід.

Частиною 1 ст. 41 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Керуючись статтями 36, 40, 41 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву головуючого судді Ткач Марини Миколаївни про самовідвід - задовольнити.

Відвести суддю Ткач Марину Миколаївну від розгляду справи № 756/4676/23 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу .

Матеріали справи передати до Відділу організаційного забезпечення розгляду цивільних та адміністративних справ Оболонського районного суду м. Києва для проведення повторного автоматизованого розподілу та визначення судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя М.М. Ткач