Справа № 442/8280/21
Провадження № 6/442/19/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі головуючого судді Крамара О.В., з участю секретаря судового засідання Малик О.Я., розглянувши в приміщенні суду в м.Дрогобичі заяву Державної казначейської служби України про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Державної казначейської служби України, Львівської обласної прокуратури про відшкодування моральної та матеріальної шкоди завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури,

в с т а н о в и в :

Державна казначейська служба України, в особі Стегній Андрія Васильовича, звернулася із вказаною вище заявою, в якій просить: визнати виконавчий лист Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06.09.2022 у справі № 442/8280/21 про стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 984 100,00 грн. та коштів, сплачених у зв`язку з наданням юридичної допомоги, у розмірі 85 000,00 гривень в частині стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 коштів, сплачених у зв`язку з наданням юридичної допомоги, у розмірі 85 000,00 гривень таким, що не підлягає виконанню.

В обгрунтування заяви посилається на те, що у Державній казначейській службі України за бюджетною програмою 3504030 «Відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, відшкодування громадянинові вартості конфіскованого та безхазяйного майна стягнутого в дохід держави, відшкодування шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб» обліковується (перебуває на виконанні) виконавчий лист Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06.09.2022 у справі № 442/8280/21 про стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 984 100,00 грн. та коштів, сплачених у зв`язку з наданням юридичної допомоги, у розмірі 85000,00 гривень.

Постановою Верховного Суду від 26.04.2023 у справі № 442/8280/21 рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.12.2021 та постанову Львівського апеляційного суду від 21.07.2022 в частині вирішення вимог про стягнення витрат на отримання юридичної допомоги змінено. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 75000,00 грн. витрат на отримання юридичної допомоги.

З огляду на це просить визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

ОСОБА_2 , який представляє інтереси ОСОБА_1 , подав заяву в якій просить: видати(виправити) виконавчий лист у справі № 442/8280/21 з урахуванням постанови Верховного суду про зміну рішення у даній справі, в частині стягнення коштів на користь ОСОБА_1 , за понесені ним втрати на правничу допомогу.

Представник Львівської обласної прокуратури Подолячек С.В., в судовому засіданні доводи викладені у заяві Державної казначейської служби України підтримала, просить такі задоволити

Інші сторони, в судове засідання не з`явилися. Відповідно до ч.3 ст. 432 ЦПК України неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до наступного.

Положеннями ч.2 ст. 432 ЦПК України передбачено, що Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Матеріалами справи встановлено, що 20.12.2021 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області задоволено цивільний позов ОСОБА_1 до Держави України в особі Державної казначейської служби України, Львівської обласної прокуратури про відшкодування моральної та матеріальної шкоди завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури. Ухвалено: Стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання в безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 грошові кошти за завдану йому моральну шкоду у розмірі 984 100 (дев`ятсот вісімдесять чотири тисячі сто) гривень. Стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання в безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 кошти сплачені ним у зв`язку з наданням юридичної допомоги у розмірі 85000 (вісімдесять п`ять тисячі) гривень. Судові витрати покласти на рахунок держави.

Верховним судом за наслідками розгляду касаційної скарги у даній справі 26.04.2023 прийнято постанову, якою вказане вище рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області змінено в частині, суми стягнення коштів на витрати пов`язані із правничою допомогою. Постановлено стягнути на користь ОСОБА_1 , понесені ним витрати на юридичну допомогу, в розмірі 75000 грн., а не 85000 грн.

Оскільки Дрогобицьким міськрайонним судом було видано виконавчий лист на підставі рішення суду, яке вступило в законну силу після розгляду Львівським апеляційним судом, та залишення його без змін, у виконавчому листі зазначена сума, яка підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 , за понесені ним витрати на юридичну допомогу 85000 грн., однак враховуючи змінене рішення Верховним судом у даній справі, виконавчий лист виданий 06.09.2022 № 442/8280/21, слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Щодо заяви ОСОБА_2 , який представляє інтереси ОСОБА_1 , про видачу (виправлення) виконавчого листа у справі № 442/8280/21 з урахуванням постанови Верховного суду про зміну рішення у даній справі, в частині стягнення коштів на користь ОСОБА_1 , за понесені ним втрати на правничу допомогу, слід зазначити наступне:

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно ч. ч.2, 3 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Значення обов`язковості виконання рішення суду висловлено в правовій позиції Європейського суду з прав людини в Рішенні у справі "Деркач та Палек проти України" (Заяви №№ 34297/02 та 39574/02) від 21 грудня 2004 року. Суд знову наголошує, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право порушити в суді чи трибуналі будь який позов, який стосується його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, пункт передбачає "право на суд", одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору. Однак це право було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Важко уявити, щоб пункт 1 статті 6 детально описував процедурні гарантії, які надано сторонам, - справедливість, відкритість і оперативність проваджень, - і не передбачав би гарантій виконання судових рішень. Тлумачення статті 6 як положення, що лише гарантує право на звернення до суду та проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуації, несумісної з принципом верховенства права, який Високі Договірні Сторони зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина "судового процесу" для цілей статті 6 (див. "Бурдов проти Росії", заява №589498/00, п. 34). Аналогічний висновок міститься і в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Горнсбі проти Греції", Reports of Judgments and Decisions, 1997-11, c. 510, n.40).

З огляду на наведене вище, суд прийшов до переконання, що заява ОСОБА_2 (представник ОСОБА_1 ) підставна та підлягає задоволенню.

Керуючись 432 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву Державної казначейської служби України про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню задоволити.

Визнати виконавчий лист Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06.09.2022 у справі № 442/8280/21 про стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 984 100,00 грн. та коштів, сплачених у зв`язку з наданням юридичної допомоги, у розмірі 85 000,00 гривень в частині стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 коштів, сплачених у зв`язку з наданням юридичної допомоги, у розмірі 85 000,00 гривень таким, що не підлягає виконанню.

Заяву ОСОБА_2 , який представляє інтереси ОСОБА_1 задоволити.

Видати виконавчий лист у справі № 442/8280/21 з урахуванням постанови Верховного суду від 26.04.2023.

Ухвала суду у відповідності дост.261 ЦПК України набирає законної сили негайно після її проголошення суддею. Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду. Учасник справи якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду згідност.354 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 12.02.2024.

Суддя О.В. Крамар