Справа №173/2293/23
Провадження №2/173/90/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого - судді Петрюк Т.М.

При секретареві - Салтиковій С.І.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами загального позовного провадження, в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Соборний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання батьківства,-

ВСТАНОВИВ:

03.08.2023 року до суду звернулася позивачка, ОСОБА_1 , з позовом про визнання батьківства до відповідача ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Верхньодніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Дніпрі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

12.09.2023 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи.

13.09.2023 року ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження в підготовчому судовому засіданні на 14.11.2023 року.

17.10.2023 року третьою особою подані заперечення на позовну заяву.

14.11.2023 року розгляд справи в підготовчому судовому засіданні відкладений до 20.12.2023 року, в зв`язку з необхідністю уточнення позовних вимог.

14.11.2023 року надійшла заява про заміну третьої особи

22.11.2023 року надійшла заява про уточнення позовних вимог

Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23.11.2023 року уточнена позовна заява залишена без руху та позивачеві наданий с трок для усунення виявлених недоліків.

20.12.2023 року розгляд справи в підготовчому судовому засіданні відкладений до 18.01.2024 року, в зв`язку з не усуненням позивачкою виявлених недоліків уточненої позовної заяви.

04.01.2024 року позивачкою подана уточнена позовна заява. В якості третьої особи залучений Соборний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 08.01.2023 уточнена позовна заява прийнята до розгляду та проведена заміна третьої особи на Соборний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

18.01.2024 року проведене підготовче судове засідання справа призначена до розгляду на 18.01.2024 року.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до положень ст. 247 ЦПК України.

Згідно заявлених позовних вимог за уточненою позовною заявою позивач просить визнати відповідача батьком дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати Соборний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни до актових записів про народження дітей, записавши батьком дітей ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне.

З 2017 року по 2018 рік вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах із ОСОБА_2 , але шлюб між ними не реєструвався.

02 серпня 2018 року від їх фактичних шлюбних відносин народилось троє дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач ОСОБА_2 є батьком її дітей.

В зв`язку з тим, що після народження дітей вони з відповідачем спільно не проживали та не спілкувались, при реєстрації народження дітей запис про батька був зроблений з її слів відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України .

Відповідач дізнався про своє батьківство у листопаді 2022 року.

04 липня 2023 року вона у клала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований у Південному відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м.Одеса).

Відповідач ставиться до дітей, як до дочок. Вони спілкуються, проводять разом час, він купує деякі речі. Її доньки та відповідач зараз називають один одного як батько та доньки відповідно, що й стало підставою звернення до суду.

В судове засідання позивача не з`явилась, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно поданої заяви позовні вимоги позивачки підтримує в повному обсязі.

Третя особа, що не заявляє вимог щодо предмету спору, представник Соборного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, про дату час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, вислухавши учасників розгляду справи, свідків, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 02 серпня 2018 року у позивачки, ОСОБА_1 народилось троє дітей: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , що підтверджується копіє свідоцтв про народження дітей. Згідно свідоцтв про народження дітей - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 батьком дітей записаний - ОСОБА_12 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження.

Відповідно до витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої ст. 135 СК України встановлено, що батьком дітей: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 батьком дітей записаний - ОСОБА_13 . Відомості пробатька записані відповідно до частини першої ст. 135 СК України, Що підтверджується копіями витягів.

За доводами позивачки 2017 року по 2018 рік вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах із ОСОБА_2 , але шлюб між ними не реєструвався. В подальшому вони посварились та відповідач не знав про народження в неї дітей, а дізнався про це лише в 2022 році.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі походить від подружжя.

Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини

Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається:

1. за заявою матері та батька дитини;

2. за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1,2,3, ст. 128 СК України - За відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2003 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України» - Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України - Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи .

У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України - Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В підготовчому судовому засіданні, яке відбулося, 14.11.2023 року відповідач пояснив, що він не є біологічним батьком дітей позивачки. Але вони зареєстрували шлюб і він вважає себе батьком цих дітей.

Сторонам було роз`яснено, що позов про визнання батьківства можливо подати при наявності кровного споріднення між батьком та дітьми. Якщо між чоловіком та дітьми відсутнє кровне споріднення такі діти можуть бути усиновлені чоловіком матері дітей, з дотриманням відповідної процедури.

В зв`язку з чим в судовому засіданні була оголошена перерва для визначення сторонами правильного способу захисту їхніх прав. Але в подальшому сторони уточнювали позовні вимоги саме про визнання батьківства.

В процесі розгляду справи сторонами не надано жодного доказу, який свідчив би про перебування сторін у фактичних шлюбних відносинах з 2017 року по 2018 рік та про наявність кровного споріднення між відповідачем та дітьми.

Крім того згідно свідоцтв про народження дітей вбачається, що їхнім батьком записаний ОСОБА_13 , тобто власне ім`я батька дітей не співпадає ні з власним іменем відповідача, ні з власним іменем батька позивачки, що також ставить під сумнів батьківство відповідача по відношенню до дітей позивачки. А в позовних вимогах позивачка не просить змінити по батькові її дітей.

Для підтвердження кровного споріднення між дітьми та відповідачем сторони могли надати висновок експерта, оскільки у сторін не було жодних перешкод щодо його отримання, але даного доказу суду не надали.

При ухваленні рішення суд враховує, що відповідач заперечував факт того, що він є біологічним батьком дітей, що здійснено під звукозапис в судовому засіданні 14.11.2023 року. В поданій заяві відповідач зазначив, що він підтримує позовні вимоги позивачки, а не визнає позовні вимоги. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки сторони обрали неправильний спосіб захисту своїх прав.

Оскільки судом ухвалюється рішення про відмову у задоволенні позовних вимог відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в сумі 1 073 грн. 60 коп. відповідачем не відшкодовуються та покладаються на позивача.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,- ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог за позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , третя особа, що не заявляєь самостійних вимог щодо предмету спору: Соборний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), юридична адреса: 49027 пл. Шевченка, 7 м. Дніпро , про визнання батьківства ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 до дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити в повному обсязі.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 073 грн 60 коп., покласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 18.01.2024 року.

Суддя Петрюк Т.М.

Направлене до ЄДРСР: 22.01.2024 року

Дата набрання законної сили: 20.02.2024 року