441/52/24 2/441/275/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.02.2024 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючої, судді Ференц О.І.

за участю секретаря судових засідань Пеленської Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городок Львівської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Комарнівської міської ради Львівської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

05.01.2024 позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_5 , який до дня смерті був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1 . Після його смерті відкрилася спадщина на майно і, зокрема, на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами в АДРЕСА_1 . Оскільки всі інші спадкоємці першої черги спадкування за законом від права спадкування майна спадкодавця відмовилися у передбачений законом строк, вона, як спадкоємець першої черги спадкування за законом майна чоловіка, у визначений законом строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте постановою від 21.12.2023 їй відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, так як у її чоловіка були відсутні правовстановлюючі документи на це майно. Як вбачається із технічного паспорта, спірний будинок 1977 року забудови, забудовник батько чоловіка ОСОБА_6 .

З огляду на наведені обставини просила суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами на АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачка та її представниця в судове засідання не з`явилися, від представниці надійшла письмова заява про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримують, просять позов задоволити.

Представник відповідача Комарнівської міської ради Львівської області, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в судове засідання не з`явилися, двічі повідомлялися про час та місце проведення судового засідання, причини неявки суду невідомі, клопотань про відкладення судового засідання від них не надходило, як вбачається із матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , треті особи подали письмові заяви про відмову від прийняття спадщини в користь ОСОБА_1 , позивачки у справі.

У зв`язку з неявкою в судове засідання усіх учасників справи, з дотриманням вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши підстави позовної заяви, оглянувши та оцінивши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 є дружиною ОСОБА_5 (а.с. 16). Треті особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є дітьми подружжя ОСОБА_8 (а.с. 75-74, 77-79, 80).

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Катериничі Городоцького району Львівської області (а.с.13).

Згідно даних погосподарських книг № 6, № 9 Бучалівської сільської ради народних депутатів на відповідно 1980-1982рр., 1983-1985рр. та 1986-1990рр. господарство ОСОБА_6 в с. Катериничі відносилося до суспільної групи «робітничий двір», до якого входили голова господарства ОСОБА_6 , його дружина ОСОБА_9 , дочка ОСОБА_10 , син ОСОБА_5 , невістка ОСОБА_1 та внучки ОСОБА_11 і ОСОБА_12 (а.с.45-53). В погосподарській книзі Бучалівської сільської ради народних депутатів № 8 на 1991-1995рр. головою робітничого господарства в с. Катериничі за особовим номером 392 була ОСОБА_9 , 1920 р.н., членами господарства були її син ОСОБА_5 , 1956 р.н., невістка ОСОБА_1 , 1954 р.н., та внучки ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 (а.с.42-44).

Згідно довідки Комарнівської міської ради Львівської області № 441 від 20.12.2023 ОСОБА_5 , 1956 р.н., був зареєстрований до дня смерті за адресою: АДРЕСА_1 , на день його смерті разом з ним були зареєстровані: дружина ОСОБА_1 , дочки ОСОБА_3 , ОСОБА_2 ОСОБА_4 , внуки та зять (а.с.31).

Як вбачається із довідки виконкому Комарнівської міської ради Львівського району Львівської області № 442 від 20.12.2023 за будинком, головою двору якого до дня смерті був ОСОБА_5 , закріплена земельна ділянка площею 0,20 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель (а.с.32).

Згідно довідок Самбірського МБТІ № 1875 від 19.09.2023 та КП Городоцьке БТІ № 147 від 20.09.2023 згідно записів у реєстрових книгах Самбірського МБТІ та матеріалах інвентаризаційних справ право власності на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 не зареєстровано (а.с. 54 - 55).

Згідно даних технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами на АДРЕСА_1 , такий будинок 1977 року забудови (а.с.18-30).

З матеріалів Спадкової справи № 104/2023, заведеної після смерті ОСОБА_5 , вбачається, що лише ОСОБА_1 у визначений законом строк звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка. Постановою приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Голубець І.Й. від 21.12.2023 ОСОБА_1 відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 після смерті її чоловіка ОСОБА_5 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на це майно (а.с.33).

Треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , подали приватному нотаріусу заяви про відмову від своїх часток на спадкове майно їхнього батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в користь ОСОБА_1 (а.с.74, 77, 80).

Відповідно до наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року № 127 «Про затвердження Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна» з подальшими змінами та доповненнями не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992 року. Відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, який затверджено Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства № 91 від 24.06.2011р., документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992р. індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Крім того, згідно ч.3 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:

1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;

2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За положеннями ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 цього кодексу. Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 5 ст.1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно вимог ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Оскільки ОСОБА_1 прийняла спадщину за законом після смерті свого чоловіка - ОСОБА_5 , якому правомірно належало будинковолодіння АДРЕСА_1 , вона є єдиним спадкоємцем першої черги спадкування за законом майна ОСОБА_5 , яка спадщину прийняла, інші спадкоємці першої черги спадкування за законом заявили про відмову від своїх спадкових прав на майно спадкодавця на користь позивачки шляхом подання нотаріально посвідчених заяв про це приватному нотаріусу, ОСОБА_1 своєчасно звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте через відсутність правовстановлюючих документів на спірне майно не може належним чином оформити свої спадкові права, суд приходить до переконання про необхідність визнання за нею права власності на спірне будинковолодіння.

На підставі викладеного, керуючись ст. 346, 1217, 1258-1259, 1268-1269 ЦК України, ст. 5, 10, 18-19, 141, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами на АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка - ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене учасниками розгляду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

У разі, якщо рішення не було вручено в день його проголошення, пропущений строк може бути поновлено, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий Ференц О.І.