Справа № 286/2000/23
У Х В А Л А

26.02.2024 м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Кулініча Я.В.,

з секретарем Грищенко Н.А.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Овруч цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про виключення запису про батьківство, третя особа: Овруцький відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), -

В С Т А Н О В И В:

У проваджені Овруцького районного суду Житомирської області перебуває вказана цивільна справа.

В судовому засіданні представником позивача заявлено клопотання про призначення у справі повторної судово-біологічної (генетичної) експертизи, проведення якої просить доручити експертам Медико генетичного центру «МАМА ПАПА». На вирішення експертизи поставити питання: чи є ОСОБА_1 , біологічним батьком дитини, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Клопотання мотивує тим, що у ході підготовчого засідання судом задоволено клопотання позивача про призначення судової генетичної експертизи. Згідно з висновком експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи молекулярно генетичним дослідженням встановлено вірогідність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_1 відносно ОСОБА_5 складає величину не менше ніж 99,99%. Допитані в судовому засіданні свідки показали, що позивач в період ймовірного зачаття не проживав із відповідачкою, і це викликає сумнів у правильності проведеної експертизи. Дані сумніви є достатніми для призначення у справі повторної судово-генетичної експертизи.

Представник відповідача щодо задоволення клопотання заперечувала, посилаючись на те, що висновок експерта є обгрунтованим, не суперечить іншим матеріалам справи, оскільки інших доказів, що сторони не проживали разом не має. Допитані в судову засіданні свідки, зокрема мати підтвердила, що вона у тій кімнаті де проживав її син із відповідачкою не ночувала і не проживала. Що між сторонами були стосунки ніким не спростовані. Саме не погодження з висновком експерта не є підставою для повторного звернення за експертизою. Крім того, це буде знущання над дитиною і мамою, вартість поїздки їй ніхто не компенсує. Це буде порушення її прав.

Представник позивача додав, що доказами у даній справі є висновок експерта та покази свідків. Експертиза суперечить показам двох свідків. Сумісне сидіння за столом не тягне за собою зачаття дитини. Для того, що б не було сумнівів у правильності судового рішення і формальних підстав для його скасування, просить призначити у справі повторну експертизу.

Суд, заслухавши думку учасників справи, дійшов наступного висновку.

20.09.2023 року за клопотанням позивача, у справі було призначено судово-біологічну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичних експертиз. На вирішення експертизи поставлено питання: чи є ОСОБА_1 , біологічним батьком дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .?

Згідно з висновком експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи №103-214-2023, молекулярно генетичним дослідженням встановлено вірогідність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_1 відносно ОСОБА_5 складає величину не менше ніж 99,99%. Біологічне батьківство практично доведено.

Відповідно до ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Умови призначення повторної експертизи визначені в ч. 2 ст. 113 ЦПК України, де зазначено, що якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Згідно Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року №53/5 у редакції наказу Міністерства юстиції України 26.12.2012 року №1950/5, повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз). У разі необхідності проведення додаткової або повторної експертизи у документі про призначення експертизи (залучення експерта) зазначаються мотиви та підстави для її призначення.

Згідно п. 11 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.1997 року №8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обгрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб. В ухвалі (постанові) про призначення повторної експертизи зазначаються обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта. Проведення повторної експертизи може бути доручено тільки іншому експертові.

Згідно роз`яснень п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 30.05.1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» при перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з`ясувати: чи було додержано вимоги законодавства при призначенні та проведенні експертизи; чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі; компетентність експерта і чи не вийшов він за межі своїх повноважень; достатність поданих експертові об`єктів дослідження; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи.

На підставі вищевикладеного та враховуючи, що позивачем та його представником не було надано суду переконливих доказів того, що висновок експерта суперечить іншим матеріалам справи, викликає сумнів в його правильності або є неповним та неясним, у зв`язку з чим його можливо визнати необґрунтованим, також експертом, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, у висновку надана відповідь на поставлене перед ним питання, тому суд не вбачає підстав для призначення повторної судово-біологічної (генетичної) експертизи.

Керуючись ст. ст. 103, 104, 113, 260, 353 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про призначення у справі судово- біологічної (генетичної) експертизи.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включенні до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Я. В. Кулініч

Повний текст ухвали складено 29 лютого 2024 року