УХВАЛА

25 березня 2024 року

м. Київ

справа № 202/5012/21

провадження № 61-3914ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Синельникова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє представник за довіреністю ОСОБА_2, на постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 лютого 2024 року у цивільній

справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Інтерпайп Дніпропетровський Втормет», третя особа, яка не

заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Первинна профспілкова організація «Вільна профспілка «Спартак», про визнання неправомірними та дискримінаційними дій, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення втраченого заробітку,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «Інтерпайп Дніпропетровський Втормет», третя особа, яка не заявляє самостійних

вимог щодо предмета спору, - Первинна профспілкова організація «Вільна профспілка «Спартак», про визнання неправомірними та дискримінаційними дій, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення втраченого заробітку.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня

2023 року позовні вимогиОСОБА_1 задоволено частково. Визнано неправомірними та дискримінаційними дії АТ «Інтерпайп Дніпропетровський Втормет» щодо підвищення ОСОБА_1 заробітної плати в меншому

розмірі, ніж іншим працівникам, які обіймають таку ж саму посаду. Зобов`язано АТ «Інтерпайп Дніпропетровський Втормет» усунути дискримінаційні

умови в оплаті ОСОБА_1 , шляхом перегляду умов підвищення його заробітної плати. Стягнуто з АТ «Інтерпайп Дніпропетровський Втормет» на користь

ОСОБА_1 27 395,07 грн втраченого заробітку внаслідок дискримінаційних умов в оплаті праці. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2023 року стягнуто з АТ «Інтерпайп Дніпропетровський Втормет» на користь держави судовий збір у сумі 2 724 грн.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 14 лютого 2024 року апеляційну скаргу АТ «Інтерпайп Дніпропетровський Втормет» задоволено. Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2023 року скасовано, ухвалено нове судове рішення, якиму задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

15 березня 2024 року ОСОБА_1 , від імені якого діє представник за довіреністю ОСОБА_2., звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 лютого 2024 року та залишити в силі рішення Індустріального районного суду

м. Дніпропетровська від 12 квітня 2023 року, змінивши його в частині визнання ознаки дискримінації, не передаючи справи на новий розгляд.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження, з огляду на таке.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Процесуальний закон покладає на заявника обов`язок зазначати у касаційній скарзі про неправильне застосування конкретних норм матеріального та/або порушення норм процесуального права, яке допустили суди попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень та чітко визначити підставу (підстави) касаційного оскарження судового рішення, передбачену (передбачені) статтею 389 ЦПК України, з вказівкою на відповідні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані при розгляді справи.

Касаційна скаргаОСОБА_1 , від імені якого діє представник за довіреністю ОСОБА_2., не відповідає зазначеним вище вимогам процесуального закону.

Заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, проте не зазначає конкретні підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.

Визначення підстав касаційного оскарження, встановлених процесуальним законом, має важливе значення, оскільки суд касаційної інстанції, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження (приписи частини першої статті 400 ЦПК України).

За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України заявнику необхідно надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України, та копії скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. Не усунення недоліків касаційної скарги є підставою для її повернення.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє представник за довіреністю ОСОБА_2, на постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 лютого 2024 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги строк до

08 квітня2024 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Синельников