№ 2/183/1347/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2024 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря судових засідань Аніськової А.В.,

розглянувши, у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконуючого обов`язки Новомосковського міського голови Адамяна Сергія Погосовича, Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Новомосковська, Новомосковського міського голови Рєзніка Сергія Олександровича, третя особа Виконавчий комітет Новомосковської міської ради про:

-визнання незаконним та скасування розпорядження виконавчого обов`язки Новомосковського міського голови Адамяна Сергія Погосовича від 13.11.2023 № 701-к «Про звільнення ОСОБА_1 з займаної посади за пунктом 1 статті 41 Кодексу законів про працю України»;

-поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді директора Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Новомосковська;

-стягнення з Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Новомосковська середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Новомосковського міського голови Рєзніка С.О. та третьої особи виконавчого комітету Новомосковської міської ради Матвієнко Т.Ж.,

в с т а н о в и в:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою, що була уточнена та викладена у новій редакції 22 січня 2024 року, до виконуючого обов`язки Новомосковського міського голови Адамяна Сергія Погосовича, Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Новомосковська, Новомосковського міського голови Рєзніка Сергія Олександровича, третя особа виконавчий комітет Новомосковської міської ради, в якій просить:

- визнати незаконним та скасувати розпорядження виконуючого обов`язки Новомосковського міського голови Адамяна Сергія Погосовича від 13.11.2023 № 701-к «Про звільнення ОСОБА_1 з займаної посади за пунктом 1 статті 41 Кодексу законів про працю України»;

- поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді директора Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Новомосковська;

- стягнути з Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Новомосковська 21 548,24 грн. середнього заробітку за вимушений прогул з 21.11.2023 по 10.01.2024 рр., і за кожен робочий день 468,44 грн. з 11.01.2024 р. по день поновлення на роботі.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що вона працювала на посаді директора Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Новомосковська (далі Територіальний центр), на підставі розпоряджень Новомосковського міського голови № 706-к від 06.12.2018 року про призначення на посаду з випробувальним терміном, та № 141-к від 11.03.2019 року про призначення на посаду.

В перший робочий день, після тимчасової втрати працездатності (27 листопада 2023 року), позивач дізналась, що розпорядженням виконуючого обов`язки Новомосковського міського голови Адамяна Сергія Погосовича, від 13.11.2023 року № 701-к вона була звільнена з займаної посади директора Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Новомосковська, за пунктом 1 статті 41 Кодексу законів про працю України.

День звільнення наступний день після закінчення тимчасової непрацездатності, тобто 27 листопада 2023 року.

Мотивування звільнення, наведене у спірному розпорядженні відповідача «у зв`язку із вчиненням одноразового грубого порушення».

Дане розпорядження ОСОБА_1 вважає незаконним та таким, що підлягає скасуванню, у зв`язку із тим, що з його змісту та наведених відповідачем-1 висновків неможливо встановити, що саме останній вважає одноразовим грубим порушенням. Вказаний у розпорядженні перелік порушень сам по собі спростовує висновки відповідача 1 про одноразовість, що є визначальною ознакою для застосування п. 1 ст. 41 КЗпП України. Таким чином лише сам по собі зміст спірного розпорядження суперечить положенням п. 1 ст. 41 КЗпП України.

Позивач запевняє, що жодних порушень, в тому числі тих, що наведені в спірному розпорядженні, вона не вчиняла.

Серед інших висновків в розпорядженні йдеться про невиконання позивачем припису Південно-Східного міжрегіонального управління державної служби з питань праці від 30.08.2023 року № ПС/ДН/27798/0270/П. Далі спірне розпорядження містить нічим не обґрунтовані і не логічні висновки про зв`язок припису Держпраці із звільненням працівників Територіального центру і залишенням без догляду осіб, які опинилися в складних життєвих обставинах, потребували сторонньої допомоги та уклали договір про надання соціальних послуг з Територіальним центром, що в свою чергу призвело до порушення виконання обов`язків за договором зі сторони Територіального центру, а також призвело до не відновлення виявлених порушень законодавства про працю, вказаних в акті Держпраці від 30.08.2023 року № ПС/ДН/27798/0270, в зв`язку з тимчасовою втратою працездатності ОСОБА_3 (перебування на лікарняному).

На думку позивача, не відновлення виявлених порушень законодавства про працю, вказаних в акті Держпраці від 30.08.2023 року №ПС/ДН/27798/0270, за висновками в самому спірному розпорядженні напряму пояснюється тимчасовою втратою працездатності позивачем.

Припущене відповідачем-1 порушення суперечить висновкам самого спірного розпорядження позивач не могла вчиняти якихось відновлень порушень законодавства про працю, у зв`язку з перебуванням на лікарняному, а в провину позивачеві ставиться сам факт тимчасової непрацездатності.

Крім іншого позивач звертає увагу на те, що після обрання нового міського голови на позивача почався постійний тиск, з метою добровільного звільнення з посади, декілька разів міським головою висловлювались погрози, що він не бачить ОСОБА_1 на займаній посаді, і краще звільнитись добровільно. Після надання категоричної відмови звільнятись за власним бажанням міським головою почали вживатись дії на реалізацію наміру звільнити позивача, які не припинялись до звільнення.

Так, Новомосковський міський голова 22.06.2021 року вже одного разу незаконно звільнив позивача, вона оскаржила своє звільнення, внаслідок Дніпровським апеляційним судом, відповідною постановою від 01 грудня 2022 року у справі № 183/5039/21. Була поновлена на роботі на займаній посаді.

Після поновлення позивача судом на посаді, тиск з боку міського голови збільшився, позивачу направлялись постійні безпідставні запити, вимоги, перевірки тощо.

Черговим заходом такого тиску і незаконного впливу на позивача виявилась перевірка органу Держпраці, яка відбувалась 17.08.2023 року всупереч закону за активної фізичної участі працівників Новомосковської міської ради.

Мотивація спірного розпорядження повністю ґрунтується на діях і висновках не відповідача, як керівника органу місцевого самоврядування, а іншого органу державної влади Південно-Східного міжрегіонального управління державної служби з питань праці.

Таким чином, відповідач самостійно не встановлював обставин діяльності позивача на посаді директора Територіального центру, жодних порушень відповідач не перевіряв і не фіксував, звільнив позивача без отримання пояснень ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 наполягає на тому, що жодних порушень вона не вчиняла, тому притягнення її до відповідальності суперечить вимогам КЗпП України та наявним обставинам.

Результати перевірки Держпраці, про які згадується у спірному розпорядженні, можуть бути підставою для наслідків, передбачених законом. За результати такої перевірки саме органи Держпраці мають в тому числі застосовувати передбачену законом відповідальність. Територіальний центр має право оскаржувати результати перевірки органу Держпраці, для чого існує окремий порядок.

Результати повірки органу Держпраці не можуть використовуватись іншими органами і посадовими особами для притягнення до персональної відповідальності позивача, оскільки така можливість свідчитиме про подвійну відповідальність за одне порушення всупереч статті 61 Конституції України.

Більш того, в даному випадку згадана перевірка Держпраці вже використана як підстава для дисциплінарної відповідальності позивача догани, окремо оголошеної розпорядженням виконуючого обов`язки новомосковського міського голови Адамяна Сергія Погосовича від 29.09.2023 року № 601-к про зобов`язання оголосити догану ОСОБА_1 . Вказане розпорядження оскаржується в судовому порядку у справі № 183/12187/23, ухвалою суду від 20.11.2023 року відкрито спрощене провадження без виклику сторін.

Таким чином, перевірка Держпраці якнайменш двічі використана як підстава для двох різних видів персональної відповідальності позивача, що прямо порушує статтю 61 Конституції України.

Крім інших обставин незаконності спірного розпорядження позивач також посилається не те, що воно прийняте з порушенням місячного строку притягнення до відповідальності.

Відповідач-1 був обізнаний з проведеною органом Держпраці перевіркою та її результатами. Про це свідчить, в тому числі оскаржене в іншій справі № 183/12187/23 розпорядження від 29.09.2023 року № 601-к про зобов`язання оголосити догану ОСОБА_1 , лист Держпраці на Новомосковського міського голову від 05.09.2023 року, пояснення позивача в.о. міського голови № 3653/0/1-23 від 26.09.2023 року.

Тому звільнення позивача відбулось з істотним порушенням місячного строку.

Позивач не отримувала жодних письмових повідомлень про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні).

Розрахунок середнього заробітку за прострочення виплати заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку при звільненні виконаний на підставі Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995 року.

Робочих днів за період з 01 вересня 2023 року по 31 жовтня 2023 року 27 згідно довідки роботодавця (у зв`язку з відпусткою у вересні 2023 року). Згідно довідки про доходи позивачу нараховано за вересень-жовтень 2023 року 12 648,01 грн. Розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу здійснюється з дня, наступного за днем звільнення 21.11.2023 р. по день підписання цього позову 22.01.2024 р.. Робочих днів за період з 21.11.2023 по 22.01.2024 46. Таким чином розмір середнього заробітку, за підрахунками позивача, за період вимушеного прогулу становить:

- 12 648,01 : 27 = 468,44 грн. (в день);

- 468,44 * 46 = 21 548,24 грн. (за період з 21.11.2023 р. по 22.01.2024 р.), що є ціною позову.

04.01.2024 року представником Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Новомосковська Галкіним М.Г. подано відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, виходячи з того, що всі нараховані ОСОБА_1 при звільненні (27.11.2023 р.) грошові суми сплачені 30.11.2023 р..

08.01.2024 року відповідач-1 виконуючий обов`язки Новомосковського міського голови заступник міського голови з питань діяльності виконавчих органів Адамян Сергій Погосович звернувся до суду з відзивом на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

На підставі розпорядження в.о. міського голови № 690-к від 06.11.2023 року, ОСОБА_1 було зобов`язано надати пояснення до 10.00 годин 07.11.2023 року з приводу фактів, вказаних в листі Південно-східного міжрегіонального управління державної служби праці про вжиття заходів від 03.11.2023 року № ПС/3.1/22788-23. До даного розпорядження був доданий вказаний лист з поясненнями, які ОСОБА_1 надавала Південно-східному міжрегіональному управлінні державної служби праці від 29.09.2023 року № 329. В листі Південно-східного міжрегіонального управління державної служби праці про вжиття заходів від 03.11.2023 року № ПС/3.1/22788-23, яку виконавчий комітет Новомосковської міської ради отримав по електронній пошті, йшла мова про те, що директором територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Новомосковська не виконаний припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю від 30.08.2023 року № ПС/ДН/27798/0270/П, що є грубим порушенням діючого законодавства України. У відповідь на Розпорядження про надання пояснень, ОСОБА_1 надіслала на адресу виконавчого комітету Новомосковської міської ради лист, що пояснення будуть надані до 10.11.2023 року.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_1 з цього приводу вже були надані пояснення Південно-східному міжрегіональному управлінню державної служби праці, де вона письмово відмовилась виконувати даний припис, беручи до уваги той факт, що на підставі Посадової інструкції директора територіального центру соціального обслуговування розпорядження міського голови, або особи, що виконує його обов`язки є обов`язковими для виконання директором територіального центру соціального обслуговування, за ненадання пояснень у встановлений в розпорядженні строк, що призводило до відстрочки відновлення порушених трудових прав працівників територіального центру соціального обслуговування перелічених в акті від 30.08.2023 року № ПС/ДН/277798/0270 та приписі про усунення виявлених порушень законодавства про працю від 30.08.2023 року № ПС/ДН/27798/0270/П, виконуючим обов`язки міського голови ОСОБА_4 було винесено розпорядження № 696-к від 08.11.2023 року про оголошення догани директору територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Новомосковська ОСОБА_5 за не надання пояснень та невиконання розпорядження про надання пояснень. Вказане розпорядження ОСОБА_1 отримала особисто, про що свідчить її підпис з відміткою «Отримано».

Відповідач-2 звертає увагу суду на те, що вказане розпорядження до сьогоднішнього дня не оскаржене ОСОБА_1 .

В останній день до дати до якої позивач зобов`язалась надати пояснення з приводу невиконання припису Південно-східного міжрегіонального управління державної служби праці, остання повідомила комісії, що взагалі не збирається писати пояснення з приводу невиконання припису.

В цей час, 08.11.2023 року, на адресу виконавчого комітету Новомосковської міської ради на ім`я міського голови надійшла колективна заява від сорока чотирьох працівників територіального центру соціального обслуговування № КО-3128 від 08.11.2023 року, де вони повідомляли про своє колективне звільнення та пояснювали причини цього звільнення. Причина не виконання ОСОБА_1 припису про усунення виявлених порушень від 30.08.2023 року № ПС/ДН/27798/0270/П, так як оплата праці на підприємстві проводиться не за укладеними трудовими договорами, а на підставі «бажань» ОСОБА_1 .

До цього, на адресу виконавчого комітету Новомосковської міської ради вже надходила заява від працівників територіального центру соціального обслуговування м. Новомосковська від 29.09.2023 року про недовіру ОСОБА_1 , в цьому листі також повідомлялося про масове звільнення працівників з територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Новомосковська, а також попереджалося, що особи похилого віку, які знаходяться на соціальному обслуговуванні в територіальному центрі соціального обслуговування залишаються без сторонньої допомоги, у зв`язку із колективним звільненням працівників та неможливістю працювати під керівництвом ОСОБА_1 .

Взявши до уваги вищевикладені обставини, було прийнято рішення про звільнення ОСОБА_6 із займаної нею посади директора Територіального центра соціального обслуговування. Розпорядження про звільнення ОСОБА_6 було винесено 09.11.2023 року № 697-к. Вказане розпорядження було надано ОСОБА_1 особисто під підпис. Але, отримавши розпорядження про звільнення, ОСОБА_7 10.11.2023 року пішла на лікарняний, про що повідомила в смс - повідомленні начальника відділу кадрів виконавчого комітету Новомосковської міської ради Мороз Т.М.

У зв`язку з тим, що 10.11.2023 року була п`ятниця, то в.о. міського голови в понеділок 13.11.2023 року виніс розпорядження №701-к про звільнення ОСОБА_6 , де змінилася лише дата звільнення, а саме: «Звільнити ОСОБА_1 з посади директора Територіального центру соціального обслуговування, з наступного дня після закінчення тимчасової втрати працездатності, відповідно до листка непрацездатності, на підставі п.1 ст. 41 КЗпП України», весь інший текст розпорядження залишився без змін.

27.11.2023 року ОСОБА_1 вийшла на роботу після тимчасової втрати працездатності, тому 28.11.2023 року було винесено розпорядження міського голови № 747-к про покладення обов`язків директора на заступника директора ОСОБА_8 та розпорядження міського голови № 748-к про визначення календарної дати звільнення директора територіального центру соціального обслуговування. Повний розрахунок сум, що належать до виплати при звільненні ОСОБА_1 та сама виплата проводилася бухгалтерією територіального центру соціального обслуговування.

На думку відповідача, звільнення ОСОБА_1 відбулось у повній відповідності з чинним законодавством України.

Всі доводи ОСОБА_1 з приводу постійного тиску на неї з боку керівництва виконавчого комітету Новомосковської міської ради є надуманими та безпідставними.

Перевірка Південно-Східним міжрегіональним управлінням державної служби з питань праці в територіальному центрі соціального обслуговування відбувалась не за ініціативою виконавчого комітету Новомосковської міської ради, а за заявленими скаргами працівників територіального центру соціального обслуговування.

До того ж, ОСОБА_1 посилається на Постанову Дніпровського апеляційного суду від 01.12.2022 року у справі № 183/5039/21, як на документ, що підтверджує незаконність її звільнення в минулому. Але виконавчим комітетом Новомосковської міської ради подано скаргу до Вищої ради правосуддя з приводу незаконності винесеної постанови колегії суддів Дніпровського апеляційного суду. Тому , остаточна крапка в даній справі ще не поставлена.

15 січня 2024 року представник позивача - адвокат Олійник В.М. надав суду заперечення на відзив відповідача-1, в яких зазначив наступне.

Розпорядженням в.о. міського голови Сергія Адамяна № 690-к від 06.11.2023 року ОСОБА_1 було зобов`язано надати пояснення до 10.00 години 07.11.2023 року з приводу фактів, вказаних в листі Південно-Східного міжрегіонального управління державної служби з питань праці про вжиття заходів на припис № ПС/З.1/22788-23 від 03.11.2023. У відповідь на зазначене розпорядження ОСОБА_1 надала до виконавчого комітету Новомосковської міської ради службову записку, якою просила надати їй додатковий час на виконання розпорядження у зв`язку із великим навантаженням на роботі та стислим часом для підготовки письмових пояснень.

Однак, відповідач не дочекавшись письмових пояснень ОСОБА_1 звільнив останню, що в свою чергу вчинено з недотриманням ч. 1 ст. 149 КЗпП України.

Позивач звертає увагу суду, що у розпорядженні № 697-к від 09.11.2023 року та у відзиві на позовну заяву відповідач не зазначив головного: яке одноразове грубе порушення трудових обов`язків відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 41 КЗпП України допустила ОСОБА_1 перебуваючи на посаді начальника Територіального центру.

Відповідач-1 був обізнаний з проведеною органом Держпраці перевіркою та її результатами. Про це свідчить, в тому числі оскаржене в іншій справі №183/12187/23 розпорядження від 29.09.2023 року № 601-к про зобов`язання оголосити догану ОСОБА_1 , лист Держпраці на Новомосковського міського голову від 05.09.2023 року, пояснення позивача в.о. міського голови № 3653/0/1-23 від 26.09.2023 року.

Тому звільнення позивача відбулося з істотним порушенням місячного строку.

Підсумовуючи викладене позивач посилається на те, що відповідачем не доведено правомірність звільнення ОСОБА_1 з посади директора Територіального центру, порушено вимоги ст. ст. 147, 148, 149 КЗпП України, а саме:

- закінчився встановлений строк для застосування дисциплінарного стягнення;

- при звільненні не врахована ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок;

- не врахована попередня робота ОСОБА_1 на посаді.

22 січня 2024 року відповідач-1 в.о. Новомосковського міського голови Адамян С.П. звернувся до суду із запереченнями про справі, в яких не погоджується із доводами позивача у відповіді на відзив з наступних підстав:

1. ОСОБА_1 перебуваючи на посаді директора територіального центру соціального обслуговування відмовилась надавати пояснення з приводу невиконання припису про усунення виявлених порушень законодавства про працю від 30.08.2023 року № ПС/ДН/27798/0270/П будь-якого числа і цю відмову зафіксували в своєму акті відповідальні особи виконавчого комітету в акті № 12/23 від 09.11.2023 року. Тому, вимога чинного законодавства про обов`язкове витребування пояснювальної записки перед прийняттям рішення, щодо накладення дисциплінарного стягнення на працівника дотримано в повному обсязі;

2. Строки накладення дисциплінарного стягнення в даному випадку є додержаними, оскільки про невиконання припису органу Держпраці директором ОСОБА_3 , виконавчому комітету Новомосковської міської ради стало відомо тільки з листа Південно-Східного міжрегіонального управління державної служби праці про вжиття заходів від 03.11.2023 року № ПС/3.1/22788-23. Таким чином днем виявлення порушення є саме 03.11.2023 року;

3. Як зазначено відповідачем у відзиві та в розпорядженнях, одноразовим грубим порушенням, вчинення якого призвело до звільнення ОСОБА_1 є невиконання припису про усунення виявлених порушень від 30.08.2023 року № ПС/ДН/27798/0270/П, наслідками якого стало:

- створення умов для застосування штрафних санкцій до суб`єкта господарювання за невиконання припису;

- звільнення 44 працівників територіального центру соціального обслуговування;

- залишення без догляду осіб, які опинилися в складних життєвих обставинах, потребували допомоги та уклали договір про надання соціальних послуг з Територіальним центром соціального обслуговування;

- порушення виконання обов`язків за договором зі сторони територіального центру соціального обслуговування;

- призвело до невідновлення виявлених порушень законодавства про працю вказаних в акті південно-східного міжрегіонального управління державної служби з питань праці від 30.08.2023 року № ПС/ДН/27798/0270.

В посадовій інструкції директора Територіального центру соціального обслуговування вказано, що рішення, які приймає директор територіального центру соціального обслуговування повинні відповідати чинному законодавству України. При цьому, директор, як вказано в посадовій інструкції, несе за це персональну відповідальність. Тому, невиконання припису про усунення виявлених порушень від 30.08.2023 року № ПС/ДН/27798/0270/П є рішенням директора ОСОБА_6 , що не відповідає чинному законодавству України, що призвело до значних шкідливих наслідків для даної установи.

Про порушення цього пункту посадової інструкції чітко вказується в розпорядженні про звільнення ОСОБА_6 та зроблене посилання на цей пункт в преамбулі розпорядження.

Ухвалою суду від 18 грудня 2023 року, відкрито спрощене позовне провадження по справі (а.с. 63-64).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Олійник В.М., надали пояснення по суті позову, наполягали на повному задоволенні заявлених вимог.

Представник відповідача Новомосковського міського голови Рєзніка С.О. та третьої особи - виконавчого комітету Новомосковської міської ради Матвієнко Т.Ж. заперечила проти задоволення позовних вимог, мотивуючи раніше викладеними підставами у відзивах та запереченнях по справі.

Суд, дослідивши подані докази, з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

07.12.2018 року ОСОБА_1 розпорядженням міського голови № 706-к від 06.12.2018 року призначено на посаду директора територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Новомосковська з випробувальним терміном три місяці (а.с. 13).

11.03.2019 року розпорядженням міського голови № 141-к від 11.03.2019 року ОСОБА_1 призначено на посаду директора територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Новомосковська, як таку, що пройшла випробувальний термін (а.с. 14).

Постановою колегії суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду від 01 грудня 2022 року:

- визнано незаконним та скасовано розпорядження № 405-к від 22.06.2021 року «Про звільнення ОСОБА_1 з посади Директора Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Новомосковськ»;

- поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді Директора Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Новомосковськ;

- стягнуто з Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Новомосковськ на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 23 липня 2021 року по 17 листопада 2022 року у розмірі 366 316 гривень 80 копійок (а.с. 15-26).

Розпорядженням Новомосковського міського голови № 601-к від 29.09.2023 року, директору Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Новомосковськ Решетняк Т.Ю. оголошено догану, з підстав викладених у листі Південно-Східного міжрегіонального управління державної служби з питань праці, а саме за нарахування премій, що не відповідає вимогам пункту 8 розділу 3 «Оплата праці» Колективного договору, пунктів 3.2. та 3.8. Положення про преміювання, частини четвертої статті 97 КЗпП України (а.с. 37-38).

У своєму листі № 68 від 07.04.2023 року до Заступника начальника Південно-Східного Міжрегіонального управління державної служби з питань праці Решетняк Т.Ю. надала пояснення, з питання преміювання завідувача відділення соціальної допомоги вдома Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Новомосковськ, згідно якого, розмір премій співробітників позивач вважає обґрунтованим та таким, що відповідає чинному законодавству України, та жодним чином не порушує прав та законних інтересів будь-яких осіб (а.с. 39-40).

26.09.2023 року Директором територіального центру соціального обслуговування Тетяною Решетняк були надані пояснення, щодо факту невиплати працівнику заробітної плати на умовах визначених трудовим договором (а.с. 55).

29.09.2023 року Новомосковському міському голові ОСОБА_9 надійшло колективне звернення робітників територіального центру, яким виражено недовіру директору Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Новомосковськ Решетняк Т.Ю., вказане звернення засвідчене 41 підписом (а.с. 107-108).

Розпорядженням Новомосковського міського голови № 690-к від 06.11.2023 року ОСОБА_1 зобов`язано надати письмові пояснення в.о. міського голови до 10:00 годин 07.11.2023 р. з приводу фактів, вказаних в листі Південно-Східного міжрегіонального управління державної служби з питань праці від 03.11.2023 р. №ПС/3.1/22788-23 (а.с. 93).

07.11.2023 року ОСОБА_1 звернулась до в.о. міського голови ОСОБА_10 , якою просить надати додатковий час до 10.11.2023 року для виконання розпорядження та ретельної підготовки для надання письмових пояснень, у зв`язку із великим навантаженням на роботі (а.с. 97).

Розпорядженням Новомосковського міського голови № 696-к від 08.11.2023 року, оголошено догану директору територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Новомосковська Тетяні Решетняк (а.с. 96).

08.11.2023 року колективом територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Новомосковська надано пояснення з приводу колективного звільнення сорока чотирьох працівників, підставою якого стало невиконання директором ОСОБА_3 припису № ПС/ДН/27798/0270/П від 30.08.2023 року,а саме: систематичне порушення директором трудових прав на оплату праці, визначену трудовим і колективним договорами, всіх працівників Територіального центру (а.с. 109).

09.11.2023 року розпорядженням в.о. Новомосковського міського голови № 697-к, прийнято рішення про звільнення ОСОБА_6 з посади директора Територіального центру соціального обслуговування з 10.11.2023 року на підставі п. 1 ст. 41 Кодексу законів про працю України, одноразового грубого порушення, що виражене у невиконанні припису Південно-Східного міжрегіонального управління державної служби з питань праці від 30.08.2023 р. № ПС/ДН/27798/0270/П про усунення виявлених порушень законодавства про працю (а.с. 98-99).

09.11.2023 року в.о. міського голови ОСОБА_11 доручено Горбач Г.М., ОСОБА_12 , ОСОБА_13 витребувати пояснення з директора територіального центру соціального обслуговування Тетяни Решетняк з приводу невиконання припису про усунення порушень законодавства про працю від 30.08.2023 року № ПС/ДН/27798/0270/П складений Південно-Східним міжрегіональним управлінням державної служби з питань праці (а.с. 105).

Зі змісту Акту № 12/23 від 09.11.2023 року, встановлено, що Директор територіального центру соціального обслуговування ОСОБА_7 повідомила комісії, що взагалі не збирається писати пояснення з приводу невиконання припису про усунення виявлених порушень законодавства про працю від 30.08.2023 року № ПС/ДН/27798/0270/П, будь-якого числа (а.с. 106).

10.11.2023 року ОСОБА_1 через мобільний додаток «Вайбер» повідомила начальника відділу кадрової роботи виконавчого комітету Новомосковської міської ради, що вона перебуває на лікарняному (а.с. 112, 113).

Відповідно до розпорядження в.о. Новомосковського міського голови № 701-к від 13.11.2023 року, ОСОБА_1 належить звільнити з посади директора Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Новомосковськ з наступного дня після закінчення тимчасової втрати працездатності на підставі п. 1 ст. 41 Кодексу законів про працю України, одноразового грубого порушення, що виражене у невиконанні припису Південно-Східного міжрегіонального управління державної служби з питань праці від 30.08.2023 р. № ПС/ДН/27798/0270/П про усунення виявлених порушень законодавства про працю (а.с. 57-58).

Того ж дня копію даного розпорядження завірено та відправлено на адресу ОСОБА_1 (а.с. 116).

27.11.2023 року після тимчасової втрати працездатності ОСОБА_1 стала до роботи та знаходилась на робочому місці з 08:00 до 17:00 (а.с. 120).

Розпорядженням Новомосковського міського голови № 748-к від 28.11.2023 року, визначено календарну дату звільнення директора територіального центру соціального обслуговування ОСОБА_6 27 листопада 2023 року (а.с. 112).

Розпорядженням Новомосковського міського голови № 747-к від 28.11.2023 року покладено виконання обов`язків директора територіального центру соціального обслуговування на заступника директора зазначеного закладу ОСОБА_14 (а.с. 119).

Із довідки про заробітну плату № 193 від 06.12.2023 року встановлено, що середня заробітна плата ОСОБА_1 на посаді директора у період часу з 06.2023 по 11.2023 становить 16 520,02 грн. (а.с. 59).

03.01.2024 року у зв`язку з звільненням ОСОБА_1 , проведено остаточний розрахунок та нараховано на користь останньої 19 710,64 грн., з яких:

- 19 246,29 грн. компенсація за дні не використаної відпустки;

- 422,14 грн. заробітна плата;

- 42,21 грн. надбавка за вислугу років;

- утримано 3 843,58 грн., у т.ч. ПДФО 3 547,92 грн., військовий збір 295,66 грн.

Таким чином, на особисту банківську картку ОСОБА_1 згідно платіжної інструкції № 291 від 30.11.2023 року було перераховано 15 867,06 грн. (а.с. 72).

Правовідносини, що виникли між сторонами з приводу звільнення, врегульовані наступними нормами закону.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст.ст.76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до положення про Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м.Новомосковська, затвердженого рішенням Новомосковьскої міської ради від 25 вересня 2020 року № 1358, останній є бюджетною установою, рішення щодо утворення, ліквідації або реорганізації якого приймає Новомосковська міська рада (а.с. 27-30).

Пунктом 10 Положення про територіальний центр передбачено, що його очолює директор, який призначається на посаду та звільняється з посади в установленому порядку міським головою.

Вказане положення узгоджується з п.10 ч.4 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідно до якого сільський, селищний, міський голова призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім випадків, передбачених частиною другою статті 21 Закону України "Про культуру".

Отже, міський голова наділений повноваженнями звільняти з посади директора Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м.Новомосковська, а у його відсутність такими повноваженнями наділений виконуючий обов`язки міського голови.

В свою чергу, Конституцією України гарантоване право кожного громадянина на працю, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, гарантовано рівні можливості у виборі роду трудової діяльності та захисту від незаконного звільнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Так, право громадян на працю забезпечується державою, а трудовий договір може бути розірваний лише з підстав і в порядку, передбачених трудовим законодавством (статті 2, 36, 40, 41 КЗпП України).

Аналіз вказаних норм трудового права дає підстави для висновку, що у справах, в яких оспорюється незаконне звільнення, саме роботодавець повинен довести, що звільнення відбулося без порушення законодавства про працю.

Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Згідно з пунктом 1 ст. 41 КЗпП трудовий договір може бути розірваний у разі одноразового грубого порушення трудових обов`язків керівником підприємства, установи, організації (далі підприємство) усіх форм власності (філіалу, представництва, відділення, іншого відокремленого підрозділу), його заступниками, головним бухгалтером підприємства, його заступниками, а також службовими особами митних органів, державних податкових інспекцій, яким присвоєно персональні звання, і службовими особами державної контрольно-ревізійної служби та органів державного контролю за цінами.

Така підвищена відповідальність зазначених працівників передбачена законодавцем невипадково й обумовлена, у першу чергу, тим, що вони мають особливий правовий статус. Адже керівники підприємств або представники органів влади наділені владними повноваженнями й виконують адміністративно-організаційні функції. Одним грубим порушенням своїх обов`язків керівником або головним бухгалтером може бути завдано шкоди виробництву та спричинено великі фінансові збитки юридичній особі. Одне грубе порушення своїх обов`язків представником державної влади шкодить авторитету держави та підриває довіру до представників державної влади в цілому.

При вирішенні про те, чи є порушення трудових обов`язків грубим, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло бути завдано) шкоду, істотності наслідків порушення трудових обов`язків. При цьому суд повинен установити не тільки факт невиконання працівником обов`язку, який входить до кола його трудових обов`язків, а й можливість виконання ним зазначеного обов`язку за встановлених судом фактичних обставин справи, тобто встановити вину працівника та наявність причинного зв`язку між невиконанням працівником трудових обов`язків і негативними наслідками, які настали (могли настати) внаслідок такого порушення. Грубість порушення трудових обов`язків характеризуються характером дій чи бездіяльності працівника, істотністю наслідків порушення та формою вини. Право оцінки порушення як грубого покладається на суд, який розглядає конкретний трудовий спір.

Важливим елементом застосування пункту 1 частини першої статті 41 КЗпП України є звільнення керівника за порушення, яке має ознаку одноразовості.

Під разовим порушенням необхідно розуміти таку протиправну поведінку, що є обмеженою в часі та вчиненою саме разово (одну дію або бездіяльність). Не є одноразовим грубим порушенням трудових обов`язків тривале, неналежне «керування» роботою установи, ослаблення контролю за роботою підлеглих тощо.

Під порушенням трудових обов`язків розуміється невиконання чи неналежне їх виконання. До трудових обов`язків віднесені обов`язки працівника, визначені трудовим договором (контрактом), посадовою інструкцією, іншими локальним нормативним актом та законодавством про працю.

З п.2.1 Посадової інструкції директора територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м.Новомосковська вбачається, що директор здійснює керівництво територіальним центром, несе персональну відповідальність за організацію та результати його діяльності, сприяє створенню належних умов праці в територіальному центрі (а.с. 32).

Оспорюване позивачем розпорядження № 701-к від 13.11.2023 року містить посилання на те, що керівник Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м.Новомосковська Тетяна Решетняк не виконала припис Південно-Східного міжрегіонального управління державної служби з питань праці від 30.08.2023 року № ПС/ДН/27798/0270/П про усунення виявлених порушень законодавства про працю, що не відповідає вимогам ст.. 7 Закону України «про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 року № 877-V, де визначено, що припис обов`язкова письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства, яка повинна бути виконана у встановлені строки.

Невиконання припису Південно-Східного міжрегіонального управління державної служби з питань праці від 30.08.2023 року № ПС/ДН/27798/0270/П про усунення виявлених порушень законодавства про працю не оспорювалося позивачкою.

ОСОБА_1 протягом судового розгляду не погоджувалася з висновками перевірки Південно-Східного міжрегіонального управління державної служби з питань праці щодо порушень керівником установи законодавства України про оплату праці працівників Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м.Новомосковська, викладеними у приписі Південно-Східного міжрегіонального управління державної служби з питань праці від 30.08.2023 року № ПС/ДН/27798/0270/П, та наполягала на тому, що за нею, як за керівником залишається переважне право на зменшення або збільшення розміру премій Територіального центру.

Позивачка намагалася оскаржити винесений припис у встановленому порядку, однак рішення у даній справі не прийняте, через ліквідацію Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м.Новомосковська.

В свою чергу, 03.11.2023 року Південно-Східного міжрегіонального управління державної служби з питань праці направило на адресу Новомосковського міського голови повідомлення про невиконання керівником Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м.Новомосковська припису № ПС/ДН/27798/0270/П, що може призвести до застосування штрафних санкцій до суб`єкта господарювання, згідно з законом, та нецільового використання бюджетних коштів (а.с. 94).

Невиконання цього ж припису стало підставою для колективного звернення працівників Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м.Новомосковська до міського голови з повідомленням про їх звільнення через порушення ОСОБА_1 умов колективного договору (а.с. 109).

При застосуванні дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 було враховано ступінь тяжкості вчиненого нею проступку та заподіяної шкоди, що передбачено статтею 149 КЗпП України, яка могла настати, як у виді штрафних санкцій, які повинен понести місцевий бюджет, так і у формі масового звільнення працівників Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м.Новомосковська, які здійснювали догляд за соціально незахищеною групою населення відповідної територіальної громади.

Так, внаслідок невиконання позивачем припису Південно-Східного міжрегіонального управління державної служби з питань праці у встановленні строки, Новомосковський міський голова був позбавлений можливості отримати інформацію про реальний стан у сфері оплати праці працівників Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м.Новомосковська та результати бездіяльності керівника, зокрема щодо усунення виявлених недоліків.

Таким чином, на час застосування дисциплінарного стягнення до позивача, в.о. Новомосковського міського голови були встановлені факти недотримання законодавства про оплату праці, яке могло потягнути до цілого ряду негативних наслідків, зокрема нарахування штрафних санкцій.

З урахуванням викладеного, невиконання ОСОБА_3 припису Південно-Східного міжрегіонального управління державної служби з питань праці у встановленні строки, розцінюється судом, як одноразове грубе порушенням трудових обов`язків, яке могло завдати істотної шкоди інтересам Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м.Новомосковська, засновником якого є Новомосковська міська рада, як бюджетна установа, і як наслідок, призвести до завдання шкоди авторитету відповідного органу місцевого самоврядування та підриву довіри до представників влади, в цілому.

Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Порядок та строки застосування дисциплінарних стягнень визначено статтями 148, 149 КЗпП України.

Встановивши фактичні обставини справи, дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, суд приходить до переконання, що при звільненні позивача відповідачем не було допущено порушення норм чинного трудового законодавства, визначені відповідачем підстави для звільнення ОСОБА_1 можуть розцінюватися як одноразове грубе порушення нею трудових обов`язків, що підпадають під дію пункту 1 частини першої статті 41 КЗпП України, а відтак можуть бути підставою для звільнення керівника Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м.Новомосковська, згідно з цією нормою.

Необґрунтованими є доводи позивачки про те, що сам по собі факт невиконання припису не може бути поставлений у вину керівникові установи, оскільки такий припис не має жодного встановленого причинно-наслідкового зв`язку між діями ОСОБА_1 при нарахуванні премій працівникам установи та негативними наслідками, які з певною ймовірністю могли настати; сам факт проведеної перевірки і зафіксовані результати можуть бути необ`єктивними та відповідно оскарженими та скасованими.

Судом встановлено факт порушення відповідачем трудової дисципліни, яке виразилось у невиконанні покладених на неї трудових обов`язків, ці обставини судом перевірені.

Посилання позивача на несвоєчасність застосування відповідачем дисциплінарного стягнення у виді догани також є не обґрунтованим, оскільки про невиконання припису та можливість застосування штрафних санкцій міський голова дізнався 03.11.2023 року, вжив усіх передбачених заходів для відібрання пояснень від ОСОБА_1 , та прийняв рішення про її звільнення, з підстав, передбачених п.1 ст. 41 КЗпП України, після її повернення до виконання трудових обов`язків після закінчення тимчасової втрати працездатності, відповідно до листка непрацездатності.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відмову у задоволенні позову в повному обсязі, суду не надано належних та допустимих доказів в обґрунтування заявлених позовних вимог. В даному випадку суду надано належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 вчинила одноразове грубе порушення трудової дисципліни, яке могло призвести до збитків та спричинення шкоди авторитету органу місцевого самоврядування.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 76, 81, 89, 263, 265 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до виконуючого обов`язки Новомосковського міського голови Адамяна Сергія Погосовича, Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Новомосковська, Новомосковського міського голови Рєзніка Сергія Олександровича, третя особа Виконавчий комітет Новомосковської міської ради про:

-визнання незаконним та скасування розпорядження виконавчого обов`язки Новомосковського міського голови Адамяна Сергія Погосовича від 13.11.2023 № 701-к «Про звільнення ОСОБА_1 з займаної посади за пунктом 1 статті 41 Кодексу законів про працю України»;

-поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді директора Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Новомосковська;

-стягнення з Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Новомосковська 21 548,24 грн. середнього заробітку за вимушений прогул з 21.11.2023 по 10.01.2024, і за кожен робочий день 468,44 грн. з 11.01.2024 по день поновлення на роботі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач 1: виконуючий обов`язки Новомосковського міського голови Адамян Сергій Погосович, місцезнаходження: вул. Гетьманська, 14, м. Новомосковськ, Дніпропетровська область, 51200.

Відповідач 2: Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Новомосковська, ідентифікаційний код 21938147, юридична адреса: вул. Паланочна, 29, м. Новомосковськ, Дніпропетровська область, 51200.

Відповідач 3: Новомосковський міський голова Рєзнік Сергій Олександрович, місцезнаходження: вул. Гетьманська, 14, м. Новомосковськ, Дніпропетровська область, 51200.

Третя особа: Виконавчий комітет Новомосковської міської ради, , юридична адреса: вул. Гетьманська, 14, м. Новомосковськ, Дніпропетровська область, 51200.

Суддя Сорока О.В.