Справа № 216/5206/23
провадження №2/216/651/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Чирського Г.М., за участю: секретаря судового засідання Смолдирева М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №2 цивільну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,-

в с т а н о в и в:

Позивач Військова частина НОМЕР_1 звернувся до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, посилаючись на те, що згідно наказу командира військової частини від 30.05.2016 року за №112 ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 04.03.2021 року за № 47, ОСОБА_1 призначено на посаду головного сержанта 2-ї автомобільної роти. 22.02.2019 року о 17:29 год. в м. Дніпро сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу під керуванням військовослужбовця військової служби водія головного сержанта ОСОБА_1

22.02.2019 року о 17:29 год. головний сержант 2-ї автомобільної роти головний сержант ОСОБА_1 , перебуваючи у відрядженні, керуючи автомобілем МАЗ-6317, військовий номер НОМЕР_2 , в районі перехрестя вул. Мічуріна та проспекту С.Нігояна в м. Дніпрі, під час виконання маневру обгону, не витримав безпечний інтервал та допустив зіткнення з автомобілем марки «Fiat Qubo», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Після цього головний сержант 2-ї автомобільної роти головний сержант ОСОБА_1 залишив місце ДТП. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.07.2019 року у справі № 205/3779/19, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4 та ст. 124 КУпАП.

26.11.2021 року до вч НОМЕР_1 надійшла позовна заява ПАТ «СК «ВУСО»» про відшкодування шкоди завданої в результаті ДТП.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 25.01.2022 року у справі № 904/9122/21 позовні вимоги ПАТ «СК «ВУСО» задоволено, та стягнуто з військової частини НОМЕР_1 шкоду, завдану в результаті ДПТ в розмірі 14670,09 та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн. Дане рішення постановою Центрального апеляційного господарського суду від 12.07.2022 року у справі № 904/9122/21 залишено без змін.

На виконання рішення суду державним виконавцем було відкрито виконавче провадження про стягнення суми боргу з Військової частини НОМЕР_1 . В рамках виконавчого провадження ВЧ було сплачено борг у розмірі 18994,09 грн. на користь ПАТ «СК «ВУСО». На письмову претензію від 16.03.2023 року № 484 про відшкодування військовій частині НОМЕР_1 коштів в порядку регресу, головний сержант 2-ї автомобільної роти ОСОБА_1 відповіді не надав, особисте спілкування позитивних результатів не дало. У зв`язку із вищевикладеним, оскільки військова частина НОМЕР_1 має право на відшкодування коштів в порядку регресу, позивач просить стягнути із відповідача в порядку регресу витрати та витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.08.2023 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.09.2023 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Ухвалою суду від 05 грудня 2023 року за клопотанням відповідача зупинено провадження у цивільній справі до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Зобов`язано відповідача повідомити суд про усунення обставин, що викликали зупинення провадження у справі.

28 лютого 2024 року на адресу Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від відповідача надійшла заява, згідно змісту якої останній просив поновити провадження у справі у зв`язку із відсутністю обставин, які перешкоджають розгляду справи.

Ухвалою суду від 01.03.2024 року відновлення провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання представник позивача військової частини НОМЕР_1 не зявився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягаючи на задоволенні позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи у його відсутність.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи вважає, що позов підлягає до задоволення за наступних підстав.

Військова частина НОМЕР_1 є одним із структурних підрозділів Міністерства оборони України та утримується за рахунок бюджетних коштів. Збитки, які їй спричиняються, це безпосередня шкода економічним інтересам держави.

Судом встановлено, що відповідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30.05.2016 року за №112 солдата ОСОБА_1 призначено на посаду водія 2-го автомобільного відділення 1-го автомобільного взводу 1-ї автомобільної роти, зараховано до списків особового складу.

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04.03.2021 року за № 47, старшого сержанта ОСОБА_1 призначено на посаду головного сержанта 2-ї автомобільної роти.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 22.02.2019 року № 40, старший солдат ОСОБА_3 , командир 2-го автомобільного відділення 2-го автомобільного взволу 1-ї автомобільної роти, вибув у відрядження у військову частину НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 з 22.02.2019 року, терміном на 7 діб, з метою перевезення матеріально-технічних засобів.

22.02.2019 року о 17:29 год. водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем МАЗ-6317, військовий номер (невстановлений), в районі перехрестя вул.. Мічуріна та проспекту С.Нігояна в м. Дніпрі, під час виконання маневру обгону, не витримав безпечний інтервал та допустив зіткнення з автомобілем марки «Fiat Qubo», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Після цього головний сержант 2-ї автомобільної роти головний сержант ОСОБА_1 залишив місце ДТП. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдана матеріальна шкода.

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.07.2019 року у справі № 205/3779/19, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст..122-4 та ст. 124 КУпАП.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 25.01.2022 року у справі № 904/9122/21 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхоа компанія «ВУСО» до Військової частини НОМЕР_5 про відшкодування шкоди у розмірі 14670,09, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, позовні вимоги ПАТ «СК «ВУСО» задоволено повністю.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 12.07.2022 року у справі № 904/9122/21 апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.01.2022 року залишено без задоволення, рішення Господарського суду Дніпропетровської області без змін.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

01.08.2022 року постановою державного виконавця Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відкрито виконавче провадження № 69529390 про стягнення боргу з Військової частини НОМЕР_1 у розмірі 16940,09 грн. та виконавчого збору у сумі 1694,00 грн.

Військової частиною НОМЕР_1 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.01.2022 року було виконане в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №585 від 28.11.2022 року про перерахування коштів у сумі 16940,09 грн згідно виконавчого провадження № 69529390.

06.03.2023 року постановою державного виконавця Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виконавче провадження № 69529390 закінчено у зв`язку із сплатою боргу.

Тлумачення частини 1 статті 1172 ЦК України свідчить, що відповідальність юридичної або фізичної особи за шкоду, завдану їхнім працівником, настає лише у випадках, коли заподіювач шкоди не лише перебуває з такою юридичною або фізичною особою в трудових відносинах, а й заподіяв відповідну шкоду саме у зв`язку та під час виконання своїх трудових (службових) обов`язків. Виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків є виконання ним роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою, або спричинена необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов`язків працівника.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 21.02.2019 у справі №355/1394/16-ц. Схожі за змістом висновки зроблені і у постановах Верховного Суду від 06.02.2019 у справі №640/4185/15-ц, від 05.05.2018 у справі №910/14685/17, від 21.08.2020 у справі № 905/1391/19.

При розгляді справи даної справи, суд враховує, що цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова є обов`язковою для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання службових обов`язків визначено Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженим Постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 року № 243/95-ВР (далі - Положення).

Так, згідно з пунктом 2 Положення, відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати. Пункт 13 передбачає, що військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі, зокрема у разі дій, бездіяльності, що мають ознаки злочину.

Так, відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Системний аналіз цієї норми дає підстави для висновку про її застосування за таких умов: 1) право регресної вимоги до винної особи має третя особа після виконання нею зобов`язання перед потерпілим; 2) регрес застосовується після припинення зобов`язання з відшкодування шкоди.

За регресними зобов`язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання, зокрема виплати страхового відшкодування (частина шоста статті 261 ЦК України).

Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є законними і обґрунтованими, а тому позовні вимоги позивача підлягають до повного задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача слід стягнути судові витрати в розмірі 2 684,00 грн.

Керуючись ст.ст. 14, 22, 512, 514, 1166, 1187, 1191, 1192 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 206, 259, 263, 265, 268,280 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Військової частини НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 , кошти у розмірі 18 994,09 грн. (вісімнадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто чотири гривні 09 коп.) на відшкодування шкоди в порядку регресу та судові витрати, понесені у зв`язку із сплатою судового збору у розмірі 2 684,00 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 коп.), а всього на суму 21 678 грн. 09 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Г.М. Чирський