П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2024 року місто Київ

справа №364/272/22

провадження №22-ц/824/6148/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М.

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану адвокатом Кравцем Дмитром Миколайовичем,

на рішення Володарського районного суду Київської області від 20 червня 2023 року, ухвалене у складі судді Моргун Г.Л.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Приватне акціонерне товариство "Українська пожежно-страхова компанія", приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ВУСО" про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія", ПрАТ "Страхова компанія "ВУСО", про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позов обґрунтовано тим, що 25 серпня 2021 року на автомобільній дорозі М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ» сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля MAN 19.463, д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом KRONE SDP 24, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля Alfa Romeo Giulietta, д.н.з. НОМЕР_3 під моїм керуванням. Вантажний автомобіль під керуванням відповідача допустив зіткнення з задньою частиною автомобіля позивача, через що він втратив керованість, від чого з автомобілем позивача зіткнувся автомобіль AUDI Q5, д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_3 .

Постановою Володарського районного суду Київської області від 07 лютого 2022 року, яка набрала законної сили 24 травня 2022 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого нормами ст. 124 КУпАП за фактом зазначеної дорожньо-транспортної пригоди.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача отримав суттєві механічні пошкодження.

Пошкоджений автомобіль Alfa Romeo Giulietta, д.н.з. НОМЕР_3 був придбаний позивачем у ТОВ «Форвард-Авто» на підставі договору купівлі-продажу від 5 травня 2021 року за ціною 680000 грн.

Початковий внесок у розмірі 15%, що становить 108528 грн., сплачено позивачем за рахунок власних коштів. Для оплати решти суми договору купівлі-продажу 5 травня 2021 року позивачем був укладений кредитний договір з АТ «Кредобанк» № 40391/2021 на суму 612000 грн. (571472 грн. на часткову оплату автомобіля та 40528 грн. на оплату за страхування ТЗ на умовах повного КАСКО).

За період з травня 2021 року по травень 2022 року на погашення кредиту позивачем сплачено 47147 грн., на погашення процентів за кредитом - 44667,03 грн.

Згідно зі звітом про визначення ринкової вартості колісного транспортного засобу від 6 вересня 2021 року, підготовленого ТОВ «Експертна компанія «Фаворит Асистанс» на замовлення страхової компанії ПрАТ «СК «ВУСО», ринкова вартість автомобіля Alfa Romeo Giulietta, д.н.з. НОМЕР_3 станом на 25 серпня 2021 року дорівнює 646893 грн.

Згідно з розрахунком суми страхового відшкодування, вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 874316,56 грн., вартість матеріального збитку 505893 грн.

Після ДТП за полісом добровільного страхування страховою компанією ПрАТ «СК «ВУСО» на рахунок АТ «Кредобанк» за договором добровільного страхування транспортного засобу № 16272768 від 5 травня 2021 року було сплачено 439893 грн. страхового відшкодування на погашення кредиторської заборгованості за кредитним договором №10391/2021 від 5 травня 2021 року.

Непогашена частина заборгованості за даним кредитним договором становить 124944,06 грн. - сума основного боргу.

Таким чином вважає позивач завдані йому збитки, за відрахуванням виплаченого страхового відшкодування, складають: 108528 грн. перший внесок за придбання автомобіля; 47174,09 грн. - сума сплаченого тіла кредиту; 124944,06 грн. - сума непогашеної заборгованості за договором кредиту., а всього 280620,05 грн.

Крім того, позивач поніс витрати на евакуацію автомобіля в розмірі 6 350,00 гривень, та витрати на правничу допомогу у розмірі 14 500,00 гривень.

Частково у розмірі 2000 грн., ці витрати були відшкодовані страховою компанією та включені до страхової виплати. Решта - 4350 грн. є прямими збитками та підлягають відшкодуванню відповідачем.

Витрати на професійну правничу допомогу в сумі 14500 грн. бали позивачем сплачені АО «Адвокатська фірма «Волосян Пільгуй і партнери» за представництво інтересів потерпілого при розгляді адміністративної відносно ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП.

2 червня 2023 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про зменшення розміру позовних вимог, в який він просив стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача 87989,90 грн. матеріальної шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу у дорожньо-транспортній пригоді; 4350 грн. витрат на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП; 25800 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Розмір матеріальної шкоди позивачем зменшена з урахуванням висновку експерта, яким визначена ринкова вартість КТЗ Alfa Romeo Giulietta, д.н.з. НОМЕР_3 станом на 25 серпня 2021 року ( до моменту пошкодження КТЗ), яка складає 668882,90 грн., та ринкової вартості придатних залишків автомобіля в розмірі 141000 грн., яка розрахована страховою компанією ПрАТ «СК «ВУСО».

Рішенням Володарського районного суду Київської області від 20 червня 2023 року задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія", ПрАТ "Страхова компанія "ВУСО" про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 87989, 90 грн.; витрати на евакуацію транспортного засобу у розмірі 4350 грн.; витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25800 грн.; витрати з оплати судового збору у розмірі 2994,70 грн., а всього 121134,60 грн.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Кравець Д.М. 14 липня 2023 року через засоби поштового зв`язку подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати в частині стягнення з ОСОБА_2 витрат на евакуацію транспортного засобу у розмірі 4350 грн., витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 25800 грн., витрат на оплату судового збору у розмірі 2994,70 грн. В цій частині ухвалити нове рішення, яким в стягненні з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на евакуацію транспортного засобу у розмірі 4350,00 грн. відмовити, зменшити витрати на професійну правничу допомогу та відповідно стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн., в стягненні з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат з оплати судового збору в розмірі 2994,70 грн. відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 4 350,00 гри, не підлягають задоволенню, оскільки такі витрати згідно закону підлягають відшкодуванню за рахунок страхової компанії ПрАТ «УПСК» (страхової компанії відповідача).Часткове відшкодування страховою компанією витрат на евакуацію транспортного засобу в розмірі 2000 грн., не позбавляє позивача права на стягнення решти суми 4350 грн. саме із страховою компанії, а не з відповідача.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зазначає, що справа є нескладною, розміри витрат не співвідноситься з предметом спору, розмір витрат є завищеним, з огляду на те, що надані послуги не вимагали значного часу. Крім того. відповідачем визнано позов в частині стягнення матеріальної шкоди, тому витрати на професійну правничу допомогу просить зменшити до 8000,00 грн.

Щодо стягнення судового збору, зазначає, що поданий ОСОБА_1 до ОСОБА_2 позов про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, не стосується соціального і правового захисту учасників бойових дій, томупозивач повинен сплатити судовий збір у порядку та розмірі, визначених Законом України «Про судовий збір». В матеріалах справи не містять доказів оплати судового збору позивачем в розмірі 2 994,70 грн., які суд першої інстанції стягнув з відповідача. Тому оскільки, матеріали справи не містять доказів понесення судових витрат в розмірі 2 994,70 грн., то з відповідача не може бути стягнуто вказані судові витрати, оскільки немає особи, яка понесла такі витрати.

Правом на подання відзиву на апеляційну скаргу позивач не скористався.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 4 серпня 2023 року залишено без руху апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Кравець Д.М.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 14 серпня 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Кравець Д.М.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 14 серпня 2023 року у складі колегії суддів справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Справу розглянуто в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвалених у справі судових рішень, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що ОСОБА_1 належить автомобіль марки «Альфа Ромео Джульєтта» («ALFA ROMEO GIULIETTA»), державний номерний знак НОМЕР_3 .

25 серпня 2021 року близько 17 години 00 хвилин, на 148 км автодороги М-14 сполученням Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, сталася ДТП за участі транспортного засобу автомобіля марки МАН 19.463 (MAN 19.463) державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом марки КРОНЕ СДП 24 (KRONE SDP 24), державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу - автомобіля марки Альфа Ромео Джульєтта «ALFA ROMEO GIULIETTA» державний номерний знак НОМЕР_3 під управлінням - ОСОБА_1 .

Постановою Володарського районного суду Київської області від 07 лютого 2022 року у справі № 364/19/22, яка набрала законної сили 24 травня 2022 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди належний позивачеві автомобіль отримав суттєві механічні пошкодження.

На момент ДТП транспортний засіб був застрахований ПрАТ «СК «ВУСО», на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № 16272768 від 5 травня 2021 року та полісу № 203947864 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», що підтверджується полісом № АР/8970373.

Позивач звернувся до ПрАТ «СК «ВУСО» із заявою про виплату страхової суми та йому відповідно до страхового акту № 2168017-1 від 4 січня 2022 року підлягає виплата сума страхового відшкодування, яка становить 439893 грн. Розрахунок страхового відшкодування складається: вартість відновлювального ремонту - 874316,56 грн.; витрати на евакуацію - 2000 грн.; вартість матеріального збитку 505893 грн.; франшиза 68000 грн.

Вказана сума була сплачена на банківський рахунок АТ «Кредобанк» на погашення кредиторської заборгованості.

За результатами проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи 2 травня 2023 року експерт дійшов висновку про те, що: ринкова вартість КТЗ Alfa Romeo Giulietta, д.н.з. НОМЕР_3 станом на 25 серпня 2021 року становить 668882,90 грн.; вартість відновлювального ремонту КТЗ Alfa Romeo Giulietta, д.н.з. НОМЕР_3 станом на 25 серпня 2021 року складає 753596,51 грн.; вартість відновлювального ремонту КТЗ Alfa Romeo Giulietta, д.н.з. НОМЕР_3 станом на 14 квітня 2023 року складає 979967,6 грн; вартість матеріального збитку завданого власнику КТЗ Alfa Romeo Giulietta, д.н.з. НОМЕР_3 станом на 25 серпня 2021 року складає 668882,90 грн.; КТЗ вважати фізично знищеним немає підстав, оскільки на КТЗ присутні складові частини, які можуть бути придатні для подальшої експлуатації у разі якщо вони перебувають у технічно-справному стані; вартість матеріального збитку завданого власнику КТЗ Alfa Romeo Giulietta, д.н.з. НОМЕР_3 , пошкоджених частин, а саме накладки заднього бампера, підсилювача заднього бампера, кришки багажного відділення заднього лівого крила та задньої лівої стійки, станом на 25 серпня 2021 року складає 131115,33 грн.; вартість матеріального збитку пошкоджених частин КТЗ Alfa Romeo Giulietta, д.н.з. НОМЕР_3 , а саме передніх лівих дверей, станом на 25 серпня 2021 року складає 47923,17 грн.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що вимога позивача про стягнення на його користь різниці між розміром фактичної шкоди та розміром виплаченого страхового відшкодування - суми матеріальної шкоди завданої пошкодженням транспортного засобу, яка складає 87989,90 грн., є обґрунтованими. При цьому, судом враховано, що відповідач в цій частині позов визнав. В цій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується. Відповідно апеляційним судом не переглядається.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення витрат на евакуацію автомобіля позивача з місця ДТП, суд першої інстанції виходив із того, що витрати позивача на евакуацію автомобіля становили 6350 грн., страховиком позивача ПрАТ «СК «ВУСО» відшкодовано ОСОБА_1 2000 грн. Решта витрат на евакуацію в сумі 4350 грн. є збитками позивача і підлягають відшкодуванню відповідачем.

Стягуючи з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 25800 грн., суд першої інстанції виходив із того, що витрати позивача є обґрунтованими та доведеними. Зваживши на категорію справи та предмет позовних вимог, врахувавши виконані роботи адвокатом у відповідності до детального опису робіт (наданих послуг), суд першої інстанції дійшов висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу у розмірі про який просить позивач - 25800 грн, який буде достатнім, співмірним і справедливим у даному випадку. При цьому, суд першої інстанції відхилив твердження відповідача, що позивач включив до цього розрахунку витрати пов`язані з розглядом справи про адміністративне правопорушення у розмірі 14500 грн., оскільки такі твердження не знайшли свого підтвердження та повністю спростовано належними та допустимими доказами наданими стороною позивача.

Крім того, суд першої інстанції вважав, що судовий збір сплачений позивачем у розмірі 2994,70 грн. підлягає стягненню із відповідача на користь позивача, оскільки суд задовольнив вимоги в повному обсязі.

Повність з висновками суду першої інстанції в частині стягнення витрат на евакуацію, розміру витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, а також в частині розміру судового збору повністю погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.

Установлено, що страхове відшкодування в сумі 439893 грн., в тому числі і 2000 грн. витрат на евакуацію, було виплачено ПрАТ «СК «ВУСО», з якою у позивача був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту (договір майнового страхування).

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Закон № 1961 - IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно із ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Установлено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , застрахована ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», страхова сума на одного потерпілого 130000 грн.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Доказів на підтвердження того, що розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі, й витрати на евакуацію в сумі 4350 грн., позивачем суду не надано.

За таких обставин витрати пов`язані з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України мають бути відшкодовані страховиком винної особи.

Відтак висновок суду першої інстанції про покладення цих витрат на відповідача, який застрахував свою цивільно-правову відповідальність, суперечать вимогам матеріального права.

Доводи апеляційної скарги, щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (частина третя статті 141 ЦПК України).

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 141 ЦПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на правову допомогу або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою, шостою, сьомою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Згідно з пунктами 4, 6, 9 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України» заява №19336/04, від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95), від 06 липня 2015 року у справі «Заїченко проти України» (п.131), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду від 2 грудня 2020 року у справі №742/2585/19, від 3 лютого 2021 року у справі №522/24585/17.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Так, відповідно до статті 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 3 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, від 6 грудня 2019 року у справі №910/353/19, постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі №910/7586/19.

Як убачається з матеріалів справи, в заяві про зменшення розміру позовних вимог та про стягнення процесуальних витрат ОСОБА_1 просив стягнути 25 800 грн. витрат на професійну правничу допомогу /а.с. 141/.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування представник позивача надав суду: угоду про захист (представництво) та надання правової допомоги від 06 травня 2022 року укладену між адвокатським об`єднанням та позивачем у цій справі ОСОБА_1 ; додаткову угоду до угоди про захист від 06.05.2022; квитанції до прибуткового касового ордеру; довідку щодо вартості правової (правничої) допомоги у цивільній справі № 364/272/22 та додаток до довідки з переліком наданих послуг ( т.2 а.с. 142-146).

В своїх письмових поясненнях представник відповідача адвоката Кравець Д.М. просив зменшити розмір судових витрат. При цьому посилався на те, що розмір заявлених витрат є неспівмірним з категорією справи, оскільки не є спір, що відноситься до категорії нескладних; розмір заявлених витрат не співвідноситься з предметом спору; розмір заявлених витрат є завищеним, з огляду на те, що надані послуги не вимагали значного часу, а вказані суми є завищеними.

Суд першої інстанції заперечення сторони відповідача щодо неспівмірності заявлених стороною позивача витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання роботи, до уваги не прийняв і дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для їх зменшення.

Визнаючи суму витрат, яка підлягає стягненню з відповідача, суд апеляційної інстанції виходить із того, що предмет спору в цій справі не є складним і характер вимог є розповсюдженою категорією цивільних справ, відсутня потреба у вивченні великого обсягу фактичних даних і процесуальні документи, які містяться у ній не є складними, та не можуть займати значних витрат часу на їх виготовлення і побудову правової позиції професіоналом в галузі права.

Враховуючи наведене, а також приймаючи до уваги наявні у справі заперечення сторони відповідача щодо завищеної вартості витрат на правову допомогу, колегія суддів дійшла висновку про те, що розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу є завищеним та необґрунтованим, а також неспівмірним з витраченим часом та обсягом виконаних робіт.

Колегія суддів вважає, що з огляду на подані представниками позивача процесуальні документи (підготовка позовної заяви), доказове наповнення матеріалів справи та їх об`єм, враховуючи складність справи та виконані роботи, тривалість судових засідань в суді першої інстанції ( представник позивача брав участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції), принципи співмірності та розумності судових витрат, реальності адвокатських витрат, обґрунтованими та справедливими є витрати на правничу допомогу у розмірі 12 000 грн.

Що стосується доводів відповідача щодо безпідставності стягнення з нього судового збору на користь позивача, то в цій частині колегія суддів зазначає наступне.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 судовий збір не сплачував. При цьому, у позові посилався на те, що він як учасник бойових дій звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

На підтвердження статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 надано копію посвідчення ( т.1 а.с.82).

За таких обставин висновок суду першої інстанції про стягнення судового збору на користь позивача з відповідача , який за законом звільнений від сплати судового збору, є помилковим.

Разом з тим, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог ОСОБА_1 в сумі 879,90 грн. на користь держави.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України судовий збір в сумі 1488,60 грн., сплачений ОСОБА_2 за подання апеляційної скарги підлягає компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану адвокатом Кравцем Дмитром Миколайовичем, задовольнити частково.

Рішення Володарського районного суду Київської області від 20 червня 2023 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу змінити, зменшивши суму витрат на професійну правничу допомогу з 25800 грн. до 12000 грн.

Рішення Володарського районного суду Київської області від 20 червня 2023 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на евакуацію транспортного засобу у розмірі 4350 грн. та витрати з оплати судового збору у розмірі 2994,70 грн. скасувати і у цій частині ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на евакуацію транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 879,90 грн.

Компенсувати ОСОБА_2 у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судові витрати у вигляді судового збору, понесені у суді апеляційної інстанції за вирішення апеляційної скарги, у розмірі 1488,60 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус