Справа № 608/2682/23
Провадження № 2/595/70/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2024

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді Тхорик І.І.

з участю: секретаря судового засідання Боднара М.Г.

представника позивача - адвоката Манорик Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Бучач цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Білобожницька сільська рада Чортківського району Тернопільської області, про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Манорик Г.Г., звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Білобожницька сільська рада Чортківського району Тернопільської області, в якому просить позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В обґрунтування позову посилається на те, що після розірвання з відповідачкою шлюбу їхній малолітній син ОСОБА_3 залишився проживати з ним, ОСОБА_1 . Натомість, вихованням сина мати не займається з січня 2022 року, фактично покинула дитину, що і слугувало причиною розірвання шлюбу. Відповідачка самоусунулася від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не надавала і не надає матеріальної допомоги на його утримання, не спілкується з ним, не бере участі у фізичному і духовному розвитку дитини, не цікавиться його життям. За наведених обставин просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 24 листопада 2023 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

15 січня 2024 року ухвалою суду підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Білобожницька сільська рада Чортківського району Тернопільської області, про позбавлення батьківських прав, закрито та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибув. До матеріалів позову долучено заяву ОСОБА_1 , в якій він просить розгляд по даній справі проводити у його відсутності, за участі його представника, адвоката Манорик Г.Г., поовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Представник позивача - адвокат Манорик Г.Г., будучи присутньою в судовому засіданні, позов підтримала, просила такий задовольнити з підстав, викладених у ньому. Додатково пояснила, що дитина проживає з батьком, який ним опікується. Позивач є військовослужбовцем та проходить службу в ЗСУ. В період відсутності позивача за місцем проживання та перебування за місцем несення служби дитиною опікуються його батьки. Проте, батькам позивача важко доглядати за дитиною, тому останній хоче бути поряд із сином та турбуватися про нього.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи. В матеріалах цивільної спрви міститься нотаріально засвідчена заява серії НСО №504849 від 11 грудня 2023 року, в якій ОСОБА_2 зазначила, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо позбавлення її батьківських прав визнає та просить таку задовольнити, дає згоду на позбавлення її батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Одночасно просить розгляд справи проводити без її участі.

Представник третьої особи Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області в судове засідання не прибув, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. В матеріалах цивільної справи міститься заява сільського голови Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області В.Шепети, в якій він просить дану справу розглядати без участі їх представника. Одночасно вказав, що Білобожницька сільська рада висновок органу опіки та піклування підтримує повністю та просить позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , задоволити.

Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Звиняцькою сільською радою Чортківського району Тернопільської області 10 липня 2020 року.

Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 31 березня 2023 року, у справі №608/731/23, шлюб, зареєстрований Звиняцькою сільською радою Чортківського району Тернопільської області 03 лютого 2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , розірвано. Малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вирішено залишити проживати з батьком ОСОБА_1 .

За даними Витягів з реєстру Білобожницької територіальної громади №2023/008498065 та №2023/008500499, сформованих 19 жовтня 2023 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 з 22.05.2019 та 10.07.2020, відповідно.

Як вбачається з довідок №138 від 09.06.2023 та №235 від 20.10.2023, виданих Звиняцьким старостинським округом Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області, ОСОБА_1 , 1994 р.н., зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 . До складу його сім`ї входить син ОСОБА_3 , 2020 р.н.

Відповідно до характеристики, виданої Звиняцьким старостинським округом Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області 20 жовтня 2023 року, ОСОБА_1 , 1994 р.н., зареєстрований і проживає на території Звиняцького старостинського округу. 06 березня 2022 року мобілізований в ЗСУ. За час проживання зарекомендував себе виключно з позитивної сторони. Випадків порушення громадського порядку не відмічалось, скарг і заяв від односельчан на нього не поступало. Розлучений, виховує сина один.

Згідно довідки КНП «Центр первинної медичної (медико-санітарної) допомоги» Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області №18 від 20 жовтня 2023 року, ОСОБА_1 , 1994 р.н., на обліку в психіатра не знаходиться, є здоровим.

За даними довідок №17, №19, виданих КНП «Центр первинної медичної (медико-санітарної) допомоги» Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області 20 жовтня 2023 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є здоровим, фізичний і психічний розвиток дитини відповідає віку. На огляди і профілактичні щеплення з`являється лише зі своїм батьком ОСОБА_1 , 1994 р.н. Мати ОСОБА_2 , 2000 р.н., здоров`ям своєї дитини ОСОБА_3 не цікавиться.

З довідки №3, виданої закладом дошкільної освіти (дитячий садок) с. Звиняч 20 жовтня 2023 року ОСОБА_1 , батькові вихованця ЗДО с. Звиняч ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мати дитини, ОСОБА_2 , контакту із закладом не підтримує, з вихователями не спілкується, фізичним та психічним станом дитини не цікавиться. Дитину приводить і забирає з дитсадка тато.

Як убачається з характеристики, виданої Звиняцьким старостинським округом Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області 20 жовтня 2023 року, за час проживання на території Звиняцького старостинського округу ОСОБА_2 , 2000 р.н., характеризується з негативної сторони. Дана громадянка безвідповідально відноситься до виховання своєї дитини, не приймає ніякої участі у його фізичному та моральному вихованні. Не працює з дошкільно-навчальним закладом та сімейним лікарем свого сина. Конфліктна, дитини не відвідує, життям і здоров`ям не цікавиться. Дитячого одягу, взуття та речей гігієни дитині не купує. Часто поступали усні скарги від чоловіка ОСОБА_1 та його сім`ї.

Згідно із ч.4 ст.19 СК України, при розгляді судом спорів, зокрема щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч.5 ст.19 СК України).

Рішенням №20 засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Білобожницької сільської ради від 13 грудня 2023 року народження, вирішено вважати за доцільне позбавити батьківських прав громадянку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_3 , щодо малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за свідоме ухиляння від виконання батьківських обов`язків.

З висновку органу опіки та піклування Білобожницької сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , затвердженого рішенням виконавчого комітету Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області №143 від 15 грудня 2023 року, вбачається, що орган опіки і піклування Білобожницької сільської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав громадянку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , щодо малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за свідоме ухиляння від виконання батьківських обов`язків. Висновок вмотивований тим, що мати ОСОБА_2 вихованням сина не займається, покинула дитину, що і стало причиною розірвання шлюбу. Самоусунулась від виконання своїх обов`язків по вихованню сина, не надавала і не надає матеріальної допомоги на його утримання, не спілкується з ним, не бере участі у фізичному і духовному розвитку дитини, не цікавиться його життям, контакту з дошкільним закладом не підтримує, з вихователями не спілкується. Батько, ОСОБА_1 , займався вихованням та утриманням дитини самостійно, створив всі належні умови для розвитку та виховання сина. 06 березня 2022 року мобілізований до ЗСУ. В пояснюючих від сусідів також вказано на те, що батько сам виховував дитину, а мати з ними не проживає і до них не навідувалась. Начальником служби у справах дітей Білобожницької сільської ради 11 грудня 2023 року проведено обстеження матеріально-побутових умов сім`ї за місцем проживання батька з дитиною. Встановлено, що у помешканні, де проживає сім`я є три кімнати, коридор. На подвір`ї є літня кухня, де є ванна кімната, туалет. Збережено належний санітарно-гігієнічний стан житла. Під час обстеження встановлено, що батьком створені належні умови для проживання, виховання та розвитку дитини.

Судом також встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не заперечувала щодо позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що вона зазначила у нотаріально засвідченій заяві серії НСО №504849 від 11 грудня 2023 року, яка міститься в матеріалах цивільної справи.

Наведені вище письмові докази дають суду підстави вважати, що відповідачка ОСОБА_2 у певній мірі дійсно не виконує свої батьківські обов`язки щодо сина ОСОБА_3 .

Відповідно до частини другої статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно з частиною першою статті 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Частиною четвертою статті 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно частини першої статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька/матері, так і для дитини.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, зазначені чинники повинні мати систематичний та постійних характер.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків.

Вказані правові висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 25 січня 2023 року у справі № 462/4705/19.

Таким чином, при вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько чи мати ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, систематично, незважаючи на всі інші заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, і, такі засоби впливу виявилися безрезультатними.

Отже, позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При розгляді даної справи судом не встановлено, що відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов`язків свідомо, тобто, що вона систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, оскільки такі обставини не підтверджені належними та допустимими доказами.

У справі відсутні докази застосування до відповідачки заходів впливу у вигляді попередження з боку органів внутрішніх справ, притягнення до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків, бесіди, попередження з боку органу опіки та піклування, органів місцевого самоврядування.

Як уже було зазначено, умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2. ч.1 ст. 164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Відповідні докази умисного ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідачки відносно дитини в матеріалах справи відсутні.

Позивачем не доведено, що поведінка відповідача відносно дитини є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками, а не збіг життєвих обставин, які склалися навколо неї.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком).

Також, ВССУ у справі №211/559/16-ц від 01.11.2017 зауважив, що позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини та допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Як зазначив Європейський суд з прав людини в рішенні від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

У рішенні по справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року Суд повторює, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 (див., зокрема, рішення у справі «МакМайкл проти Сполученого Королівства» (McMichael v. the United Kingdom) від 24 лютого 1995 року, п. 86, серія A, N 307-B). Таке втручання є порушенням зазначеного положення, якщо воно здійснюється не «згідно із законом», не відповідає законним цілям, переліченим у пункті 2 статті 8, і не може вважатися «необхідним у демократичному суспільстві» (див. згадане вище рішення у справі МакМайкла, п. 87).

Позивачем не доведено та не надано суду доказів, в чому полягає захист інтересів дитини шляхом позбавлення матері по відношенню до сина батьківських прав та доказів, які б безспірно свідчили про умисне ухилення відповідачки від виконання батьківських обов`язків відносно дитини.

Суд переконаний, що позбавлення батьківських прав відповідачки стосовно своєї малолітньої дитини не буде сприяти захисту інтересів останньої, як і не буде стимулювати відповідачку до належного виконання своїх обов`язків.

Суд також критично оцінює висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 щодо свого сина ОСОБА_3 , 2020 р.н., оскільки даний висновок є недостатньо обґрунтованим, зокрема опис щодо неналежної участі матері у вихованні сина не містить джерела походження інформації. Щодо покликання у висновку на свідчення сусідів, які вказали, що батько сам виховує дитину, а мати з ними не проживає і до них не навідується, то у такому немає посилань на конкретних свідків, як і до матеріалів висновку не долучено їх пояснень.Вказаний висновок не містить в собі відомостей щодо наявності виключних обставин, підтверджених відповідними доказами, які б свідчили про злісне ухилення відповідачки від виховання дитини, її протиправну чи винну поведінку, негативний вплив на виховання та свідомість дитини, які були б законною підставою для застосування такого крайнього заходу впливу як позбавлення її батьківських прав. А тому, за наведених обставин, висновок органу опіки та піклування не може бути беззаперечним доказом для підтвердження факту ухилення відповідачки від виконання батьківських обов`язків, а також застосування до неї такого крайнього заходу як позбавлення батьківських прав. При цьому, суд враховує, що такий висновок має рекомендаційний характер та не є обов`язковим для суду (ч.ч. 5, 6 ст.19 СК України).

Таким чином, беззаперечні докази винної поведінки та свідомого нехтування своїми обов`язками відповідачкою, які б свідчили про злісне ухилення нею від виховання своєї дитини і як наслідок необхідність застосування крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав, у матеріалах справи відсутні.

Разом з тим, як було зазначено вище, відповідачка дійсно у певній мірі не виконувала свої батьківські обов`язки відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , однак враховуючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу, необхідність та пропорційність застосування якого за обставин цієї справи не доведено, суд приходить до висновку про передчасність прийняття такого рішеннята недоцільність позбавляти відповідачку батьківських прав, однак слід попередити її про необхідність зміни свого ставлення до обов`язку по вихованню дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та покласти на Орган опіки та піклування Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області контроль за виконанням відповідачкою своїх батьківських обов`язків відносно дитини.

Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, враховуючи якнайкращі інтереси дитини, яка є малолітньою, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 1-4, 19, 89, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Білобожницька сільська рада Чортківського району Тернопільської області, про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Попередити ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і покласти на Орган опіки та піклування Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області контроль за виконанням нею батьківських обов`язків відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Повне судове рішення складено 19 лютого 2024 року.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце реєстраці: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Білобожницька сільська рада Чортківського району Тернопільської області, місцезнаходження: 48530, с. Білобожниця Чортківського району Тернопільської області.

Суддя: І. І. Тхорик