Справа № 347/855/23
Провадження № 22-ц/4808/129/24
Головуючий у 1 інстанції КРИЛЮК М. І.
Суддя-доповідач Томин
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючої Томин О.О.,

суддів: Бойчука І.В., Пнівчук О.В.,

за участю секретаря Струтинська Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Івано-Франківського обласного центру зайнятості на рішення Косівського районного суду від 24 жовтня 2023 року, ухвалене в складі судді Крилюк М.І., у справі за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківського обласного центру зайнятості про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Івано-Франківського обласного центру зайнятості про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги мотивував тим, що він працював на посаді заступника начальника відділу взаємодії з роботодавцями Коломийської міськрайонної філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості.

Відповідно до Наказу №74-к від 21.02.2023 року директора Івано-Франківського обласного центру зайнятості його звільнено із вказаної посади з 23.02.2023 року у зв`язку зі змінами в організації праці, в тому числі скороченням чисельності та штату працівників, на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Вважає наказ про звільнення незаконним. Зазначає, що 20.12.2022 року Наказом №1123 Івано-Франківського обласного центру зайнятості «Про утворення філій Івано-Франківського обласного центру зайнятості» було утворено в тому числі Коломийську філію Івано-Франківського обласного центру зайнятості. Наказом Івано-Франківського обласного центру зайнятості від 20.12.2022 року №381-к його було попереджено про вивільнення з роботи 23.02.2023 року. Після попередження про майбутнє вивільнення йому кілька разів було запропоновано різні посади, проте з такими він не погоджувався, оскільки такі значно нижчі від зайнятої ним, а також менш оплачувані.

Вказував, що відповідно до посадової інструкції він мав значний обсяг обов`язків та повноважень. Впродовж всього періоду роботи у центрі занятості постійно вдосконалював свої навички та вміння, мав високі показники в роботі, також, неодноразово мав заохочення, що відображено в його трудовій книжці.

Натомість відповідачем не запропоновано всі наявні вакансії, оскільки згідно з новим штатним розписом передбачена посада заступника начальника відділу рекрутингу та взаємодії з роботодавцями Коломийської філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості, яка є аналогічна посаді, з якої його звільнено. При цьому, на думку позивача, зміна назви посади із заступника начальника відділу взаємодії з роботодавцями Коломийської міськрайонної філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості на заступника начальника відділу рекрутингу та взаємодії з роботодавцями Коломийської філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості не свідчить про скорочення чисельності штату працівників, зокрема посади, яку він займав.

Також стверджував, що відповідачем не дотримано процедуру звільнення у зв`язку із скороченням чисельності штату, оскільки не враховано його переважного права на залишення на роботі.

З урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с. 110-112), просив: визнати незаконним та скасувати Наказ від 21.02.2023 року №74-к директора Івано-Франківського обласного центру зайнятості, яким його звільнено з посади заступника начальника відділу взаємодії з роботодавцями Коломийської міськрайонної філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості 23.02.2023 року у зв`язку зі змінами в організації праці, в тому числі скороченням чисельності та штату працівників, п. 1 ст. 40 КЗпП України; поновити його на посаді заступника начальника відділу взаємодії з роботодавцями Коломийської міськрайонної філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості; стягнути з Івано-Франківського обласного центру зайнятості на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу, яка становить 20152,73 грн., а остаточну суму розрахувати на день ухвалення рішення.

Рішенням Косівського районного суду від 24 жовтня 2023 року позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано Наказ від 21.02.2023 року №74-к директора Івано-Франківського обласного центру зайнятості, яким ОСОБА_1 звільнено з посади заступника начальника відділу взаємодії з роботодавцями Коломийської міськрайонної філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості 23.02.2023 року у зв`язку зі змінами в організації праці, в тому числі скороченням чисельності та штату працівників, п. 1 ст. 40 КЗпП України. Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу взаємодії з роботодавцями Коломийської міськрайонної філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості. Зобов`язано Івано-Франківський обласний центр зайнятості нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу по день винесення судового рішення.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Івано-Франківський обласний центр зайнятості подав апеляційну скаргу. Вважає дане рішення незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, за неповного встановлення обставин справи.

Зазначає, що ОСОБА_1 з 12.04.2010 року працював в Коломийському міськрайонному центрі зайнятості: з 12.04.2010 року по 01.03.2015 року на посаді провідного спеціаліста відділу взаємодії з роботодавцями Коломийського міськрайонного центру зайнятості (на період відсутності основного працівника); з 02.03.2015 року по 14.07.2016 року на посаді фахівця 1 категорії з питань зайнятості відділу взаємодії з роботодавцями Коломийського міськрайонного центру зайнятості; з 15.07.2016 року по 01.11.2017 року на посаді провідного фахівця з питань зайнятості відділу взаємодії з роботодавцями Коломийського міськрайонного центру зайнятості; з 02.11.2017 року по 14.06.2018 року на посаді провідного фахівця з питань зайнятості відділу взаємодії з роботодавцями Коломийської міськрайонної філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості; з 15.06.2018 року по 23.02.2023 року на посаді заступника начальника відділу взаємодії з роботодавцями Коломийської міськрайонної філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості.

Наказом Міністерства економіки України від 02.11.2022 року №4325 «Про утворення філій регіональних центрів зайнятості Державного центру зайнятості» погоджено утворення відокремлених структурних підрозділів філій регіонального центру зайнятості, у тому числі Коломийської філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості. Наказом Івано-Франківського обласного центру зайнятості від 20.12.2022 року №1123 «Про утворення філій Івано-Франківського обласного центру зайнятості» утворено Івано-Франківську, Калуську, Коломийську, Верховинську, Косівську, Надвірнянську філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості. Однак утворені філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості на відміну від попередніх міських, районних, міськрайонних філій Івано-Франківського обласного центру зайнятості мають іншу структуру, збільшений обсяг повноважень та до їх складу входять управління та відділи. Зокрема, новостворена Коломийська філія Івано-Франківського обласного центру зайнятості має в своїй структурі Городенківське та Снятинське управління, тобто функції філії, зокрема територіально, розширені, а тому можна констатувати, що введена посада заступника начальника відділу рекрутингу та взаємодії з роботодавцями новоствореної філії є новою посадою за обсягом та функціональним навантаженням.

Листом Міністерства економіки України від 27.10.2022 року №2802-11/72027-03 «Щодо припинення філій регіональних центрів зайнятості» погоджено припинення філій регіональних центрів зайнятості, зокрема і Коломийської міськрайонної філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості.

Для визначення переважного права на залишення на роботі працівників і коректного, відповідно до норм законодавства, їх звільнення, в Івано-Франківському обласному центрі зайнятості Наказом директора Івано-Франківського обласного центрі зайнятості від 02.11.2022 року №993 (зі змінами від 26.01.2023 року) створена постійно діюча комісія з розгляду питань щодо визначення кваліфікації та продуктивності праці працівників служби зайнятості Івано-Франківської області (надалі Комісія), якою 20.12.2022 року відповідно до ст. 42 КЗпП України розглянуто питання визначення переважного права на залишення на роботі або встановлених обмежень на звільнення та подання директору Івано-Франківського обласного центру зайнятості кандидатур, які підпадають під скорочення, пропозицій щодо переведення працівників Коломийської міськрайонної філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості на нові посади в утворені нові структурні підрозділи Івано-Франківського обласного центру зайнятості. На засіданні розглянуто показники діяльності, рейтинги, ефективність роботи Коломийської міськрайонної філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості в цілому та кожного працівника зокрема.

Враховуючи показники ефективності роботи у розрізі Коломийської міськрайонної філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості, оцінку ефективності роботи працівників щодо надання послуг населенню та роботодавцям з урахуванням пріоритетних показників діяльності, показники ефективності роботи, інші напрями роботи, які належать до компетентності кожного фахівця зокрема, та проаналізувавши рівень кваліфікації та продуктивності праці працівників, враховуючи інформацію, надану на розгляд Комісії начальником відділу організації сприяння працевлаштуванню обласного центру зайнятості, начальником відділу організації надання послуг роботодавцям обласного центру зайнятості, начальником відділу організації профнавчання обласного центру зайнятості та заступником директора-начальником відділу організації профорієнтації обласного центру зайнятості, враховуючи лист Державного центру зайнятості від 16.12.2022 року №33/161/5577-22 про погодження призначення ОСОБА_2 на посаду в.о. директора Коломийської філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості Комісією було запропоновано подати пропозиції директору Івано-Франківського обласного центру зайнятості щодо переведення працівників Коломийської міськрайонної філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості на нові посади в Коломийську філію Івано-Франківського обласного центру зайнятості, зокрема, ОСОБА_1 на посаду консультанта роботодавця відділу рекрутингу та взаємодії з роботодавцями Коломийської філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості.

На посаду заступника начальника відділу рекрутингу та взаємодії з роботодавцями Коломийської філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості запропоновано перевести ОСОБА_3 , яка займала посаду заступника директора Коломийської міськрайонної філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості, та має вищий, у порівнянні з позивачем, рівень продуктивності праці і кваліфікації, більш тривалий керівний стаж та досвід роботи в службі зайнятості області, надбавку за інтенсивність праці, встановлену Івано-Франківським обласним центром зайнятості.

Стверджує, що починаючи з 22.12.2022 року (день попередження про можливе вивільнення) та до 23.02.2023 року (включно) позивачу були запропоновані всі вакантні посади (інша робота), що відповідали його кваліфікації, освіті тощо, які з`явилися в службі зайнятості області протягом цього періоду, а саме: 22.12.2022 року посада консультанта роботодавця відділу рекрутингу та взаємодії з роботодавцями Коломийської філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості; 20.01.2023 року посада провідного інженера з господарської діяльності відділу матеріально-технічного забезпечення управління матеріально-технічного забезпечення та закупівель Івано-Франківського обласного центру зайнятості на період відсутності основного працівника, провідного бухгалтера сектору обліку розрахунків з підзвітними особами та заробітної плати відділу бухгалтерського обліку Івано-Франківського обласного центру зайнятості на період відсутності основного працівника; провідного бухгалтера сектору обліку розрахунків з дебіторами і кредиторами та матеріально-технічного забезпечення відділу бухгалтерського обліку Івано-Франківського обласного центру зайнятості; провідного бухгалтера сектору обліку матеріально-технічного забезпечення та соціальних послуг відділу бухгалтерського обліку Івано-Франківського обласного центру зайнятості на період відсутності основного працівника; 23.02.2023 року посада провідного бухгалтера сектору обліку розрахунків з підзвітними особами та заробітної плати відділу бухгалтерського обліку Івано-Франківського обласного центру зайнятості на період відсутності основного працівника. Позивач із вказаними вакантними посадами ознайомлювався, однак від них відмовився.

Разом з тим, аналіз положень ст. 42 КЗпП України дає підстави для висновку, що визначення переважного права на залишення на роботі можливе лише між працівниками, які обіймають тотожні посади, тобто посади з однаковими назвами, при цьому працівники мають однакові спеціальні трудові права та обов`язки. Переважне право на залишення працівника на роботі враховується лише у разі скорочення однорідних професій та посад. А в даному випадку мало місце скорочення посади заступника начальника відділу взаємодії з роботодавцями Коломийської міськрайонної філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості, яка була єдиною у ній.

Стверджує, що філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості є новоутвореними структурними підрозділами обласного центру зайнятості.

Верховний Суд у постанові від 19 травня 2021 року в справі №310/9294/18 висловив правову позицію, що право на залишення на роботі, передбачене частиною першою статті 42 КЗпП України, не застосовується для працевлаштування у новоутворених структурних підрозділах (при зміні організаційної структури), оскільки, переважне право на залишення на роботі не є тотожним переважному праву на працевлаштування на нову посаду у новостворених підрозділах.

Крім того, звертає увагу, що в тому разі, коли з метою працевлаштування працівників, посади яких скорочувалися і вони підлягали звільненню згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП України, одному з них запропоновано переведення на іншу вакантну посаду, інший, якому ця вакансія не запропонована, також не має права посилатися на своє переважне право на цю посаду, оскільки йдеться не про переважне право залишення на роботі, а про переважне право на працевлаштування на новій посаді, які не є тотожними.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом у постанові від 13.12.2018 року у справі №577/256/18, переважне право на залишення на роботі враховується лише у разі скорочення однакових посад. Переважне право на залишення на роботі не тотожне переважному праву працевлаштування на нову посаду.

Також апелянт вказує, що починаючи з 22.12.2022 року (день попередження про можливе вивільнення) та до 23.02.2023 року (включно) позивач не звертався до Первинної профспілкової організації обласного центру зайнятості з питань щодо порушення його трудових прав.

Враховуючи зазначене, вважає, що звільнення позивача відбулось з дотриманням вимог трудового законодавства, а тому наказ про звільнення є законним та не підлягає скасуванню.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача адвокат Тарасенко В.С. подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що, на його думку, суд першої інстанції ухвалив законне та справедливе рішення. Натомість, доводи апелянта висновків суду не спростовують, фактично дублюють аргументи відповідача, зазначені у відзиві на позовну заяву, які були перевірені судом, і яким дана оцінка. Вважає недоведеним твердження відповідача про те, що утворені філії Івано-Франківського обласного центру на відміну від попередніх зайнятості мають більше повноважень та функціональне навантаження. Також відповідач не подав суду жодного доказу, який би свідчив про те, що позивач за своїм рівнем досвіду та професійної кваліфікації не зміг би обійняти посаду заступника начальника відділу рекрутингу та взаємодії з роботодавцями Коломийської філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості, як і пояснити, чому позивачу взагалі не була запропонована ця посада. Ряд запропонованих позивачу вакансій є нижчестоящими та нижче оплачуваними по відношенню до посади, яку ОСОБА_1 обіймав в минулому, не відповідають його освіті та кваліфікації, є декретними. Вважає, що аргументи відповідача щодо вжиття ним всіх заходів щодо звільнення позивача з роботи з дотриманням законодавства, не відповідають дійсності.

В судовому засіданні апеляційного суду представник Івано-Франківського обласного центру зайнятості Гандзюк О.О. доводи та вимоги апеляційної скарги підтримала.

Представник позивача адвокат Тарасенко В.С. щодо задоволення апеляційної скарги заперечив, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 працював в Коломийському міськрайонному центрі зайнятості з 12.04.2010 року, а саме: з 12.04.2010 року по 01.03.2015 року на посаді провідного спеціаліста відділу взаємодії з роботодавцями Коломийського міськрайонного центру зайнятості (на період відсутності основного працівника), що підтверджується Наказом №245-к від 12.04.2010 року, виданим Івано-Франківським обласним центром зайнятості (а.с. 72); з 02.03.2015 року по 14.07.2016 року на посаді фахівця 1 категорії з питань зайнятості відділу взаємодії з роботодавцями Коломийського міськрайонного центру зайнятості, що підтверджується Наказом №110-К від 27.02.2015 року (а.с. 74)); з 15.07.2016 року по 01.11.2017 року на посаді провідного фахівця з питань зайнятості відділу взаємодії з роботодавцями Коломийського міськрайонного центру зайнятості, що підтверджується Наказом №318к від 15.07.2016 року (а.с. 75); з 02.11.2017 року по 14.06.2018 року на посаді провідного фахівця з питань зайнятості відділу взаємодії з роботодавцями Коломийської міськрайонної філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості, що підтверджується Наказом №594-к від -1.11.2017 року (а.с. 76); з 15.06.2018 року по 23.02.2023 року на посаді заступника начальника відділу взаємодії з роботодавцями Коломийської міськрайонної філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості згідно Наказу №321-к від 15.06.2018 року (а.с. 77).

Зазначені обставини підтверджуються також відповідними записами в трудовій книжці позивача, копію якої долучено до справи (а.с. 140-142).

Встановлено також що Міністерство економіки України, опрацювавши листи Державного центру зайнятості від 15.09.2022, 07.10.2022 щодо припинення філій регіональних центрів зайнятості 27.10.2022 погодило припинення філій регіональних центрів зайнятості шляхом їх ліквідації, зокрема, і Коломийської міськрайонної філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості, що підтверджується листом від 27.10.2022 року №2802-11/72027-03 «Щодо припинення філій регіональних центрів зайнятості» (а.с. 45-50).

Наказом Міністерства економіки України №4325 від 02.11.2022 року погоджено пропозицію Державного центру зайнятості про утворення відокремлених структурних підрозділів - філій регіональних центрів зайнятості, в тому числі: Івано-Франківського обласного центру зайнятості: Верховинської філії, Івано-Франківської філії, Калуської філії, Коломийської філії, Косівської філії, Надвірнянської філії (а.с. 51-52).

20.12.2022 року директором Івано-Франківського обласного центру зайнятості прийнято Наказ №1123 «Про утворення філій Івано-Франківського обласного центру зайнятості», зокрема, утворено Коломийську філію Івано-Франківського обласного центру зайнятості за адресою: вул. Мазепи, буд. 4, м. Коломия, Коломийський район, Івано-Франківська область, 78200 (а.с. 53).

Наказом директора Івано-Франківського обласного центру зайнятості від 02.11.2022 року №993 (зі змінами згідно Наказу №41від 26.01.2023 року) для визначення переважного права на залишення на роботі працівників і коректного, відповідно до норм законодавства, їх звільнення, в Івано-Франківському обласному центрі зайнятості створена постійно діюча Комісія з розгляду питань щодо визначення кваліфікації та продуктивності праці працівників служби зайнятості Івано-Франківської області (а.с. 54, 55).

Наказом Івано-Франківського обласного центру зайнятості №381-К від 20.12.2022 року працівників Коломийської міськрайонної філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості (всього 28 осіб, в тому числі ОСОБА_1 заступника начальника відділу взаємодії з роботодавцями Коломийської міськрайонної філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості) відповідно до ст. 49-2 КЗпП України попереджено про зміни в організації праці та про вивільнення з роботи з 23 лютого 20223 року у зв`язку зі змінами в організації праці, в тому числі скороченням чисельності та штату працівників, п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 56-57).

Із вказаним наказом позивач ознайомився 22.12.2022 року, про що свідчить його особистий підпис (а.с. 57 (зворот)).

Відповідно до витягу з Протоколу засідання Комісії з розгляду питань щодо визначення кваліфікації та продуктивності праці працівників служби зайнятості Івано-Франківської області від 20.12.2022 року Комісія ухвалила: подати пропозиції директору Івано-Франківського обласного центру зайнятості: щодо переведення працівників Коломийської міськрайонної філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості на нові посади в Коломийську філію Івано-Франківського обласного центру зайнятості, а саме: ОСОБА_1 на посаду консультанта роботодавця відділу рекрутингу та взаємодії з роботодавцями (рішення прийнято одноголосно) (а.с. 98-99).

22.12.2022 року позивача ознайомлено із пропозицією роботи: запропоновано посаду консультанта роботодавця відділу рекрутингу та взаємодії з роботодавцями Коломийської філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості. Від запропонованої посади останній відмовився (а.с. 95).

20.01.2023 року позивача ознайомлено із пропозиціями роботи: провідного інженера з господарської діяльності відділу матеріально-технічного забезпечення управління матеріально-технічного забезпечення та закупівель Івано-Франківського обласного центру зайнятості на період відсутності основного працівника, провідного бухгалтера сектору обліку розрахунків з підзвітними особами та заробітної плати відділу бухгалтерського обліку Івано-Франківського обласного центру зайнятості на період відсутності основного працівника, провідного бухгалтера сектору обліку розрахунків з дебіторами і кредиторами та матеріально-технічного забезпечення відділу бухгалтерського обліку Івано-Франківського обласного центру зайнятості; провідного бухгалтера сектору обліку матеріально-технічного забезпечення та соціальних послуг відділу бухгалтерського обліку Івано-Франківського обласного центру зайнятості на період відсутності основного працівника (а.с. 96).

23.02.2023 року позивача ознайомлено із пропозицією роботи провідного бухгалтера сектору обліку розрахунків з підзвітними особами та заробітної плати відділу бухгалтерського обліку Івано-Франківського обласного центру зайнятості на період відсутності основного працівника (а.с. 97).

Від вказаних запропонованих посад позивач відмовився.

Наказом Івано-Франківського центру зайнятості №74-к від 21.02.2023 ОСОБА_1 звільнено з роботи з посади заступника начальника відділу взаємодії з роботодавцями Коломийської міськрайонного центру зайнятості 23 лютого 2023 року у зв`язку зі змінами в організації праці, в тому числі скороченням чисельності та штату працівників, п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 4).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем при прийнятті спірного наказу про звільнення порушені права позивача, недодержано норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, не дотримано обов`язку щодо пропозиції працівникові всіх наявних вакантних посад, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації. Тому вказаний наказ слід скасувати, а позивача поновити на попередній роботі. У зв`язку з поновленням на вказаній посаді на користь позивача підлягають стягненню з відповідача суми втраченого заробітку за час вимушеного прогулу з часу звільнення з 23.02.2023 року по день вирішення даної справи, які слід вирахувати, керуючись положеннями Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100.

Апеляційний суд погоджується із такими висновками, з огляду на наступне.

За положенням статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

У постанові Верховного Суду від 19 жовтня 2021 року в справі №628/1475/19 (провадження №61-7554св21) зазначено, що «правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод та інтересів, а тому суд повинен установити, чи були порушені або невизнані права, свободи чи інтереси особи, яка звернулася до суду за їх захистом, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні».

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Порядок розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу врегульований ст. 40 КЗпП України.

Так, пунктом 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України передбачено можливість розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, а також строкового трудового договору до закінчення строку його чинності з ініціативи власника або уповноваженого ним органу у разі змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно з частиною другою статті 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Частинами першою, третьою статті 49-2 КЗпП України визначено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Таким чином, однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював. Оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.

Близький за змістом правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду України від 18 жовтня 2023 року у справі №210/6543/21 (провадження №61-10117св23), від 07 листопада 2011 року у справі №6-45цс11, постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 вересня 2018 року у справі №800/538/17 (провадження №11-431асі18).

При вирішенні питання про те, чи мав змогу роботодавець виконати вимоги статті 49-2 КЗпП України про надання роботи працівникові, який вивільняється у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, суд має виходити з того, що за змістом цієї норми працівнику має бути запропонована наявна робота за відповідною професією чи спеціальністю і лише при відсутності такої роботи інша наявна робота.

У постановах Верховного Суду від 08 січня 2024 року у справі №454/2965/18 (провадження №61-11522св22), від 06 травня 2020 року у справі №487/2191/17 (провадження №61-38337св18) зазначено, що «при вирішенні питання про те, чи мав змогу роботодавець виконати вимоги статті 49-2 КЗпП України про надання роботи працівникові, який вивільняється у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, суд має виходити з того, що за змістом цієї норми працівнику має бути запропонована наявна робота за відповідною професією чи спеціальністю і лише при відсутності такої роботи інша наявна робота».

У постанові Верховного Суду від 16 червня 2022 року у справі №274/616/19 (провадження №61-13684св20) вказано, що «у справах, в яких оспорюється незаконність звільнення, саме відповідач повинен довести, що звільнення відбулося без порушення законодавства про працю».

У справі, що переглядається, судом встановлено, що згідно зі штатним розписом Коломийської філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості, який введений в дію з 20.12.2022 року, передбачена посада заступника начальника відділу рекрутингу та взаємодії з роботодавцями Коломийської філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості (а.с. 133-134), яка фактично аналогічна посаді заступника начальника відділу взаємодії з роботодавцями Коломийської міськрайонної філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості, яку обіймав ОСОБА_1 . Вказана посада станом на 22.12.2022 року, тобто на день ознайомлення позивача з наказом про вивільнення з роботи у зв`язку зі змінами в організації праці, в тому числі скороченням чисельності та штату працівників була вакантна, однак позивачу не була запропонована.

Встановлено, що на посаду заступника начальника відділу рекрутингу та взаємодії з роботодавцями Коломийської філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості згідно Наказу №399-к від 23.12.2022 року переведено ОСОБА_3 (заступника директора Коломийської міськрайонної філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості) (а.с. 64).

При цьому, твердження апелянта про те, що Івано-Франківським обласним центром зайнятості як роботодавцем вжито всіх заходів щодо запобігання звільненню позивача з роботи у зв`язку зі скороченням його посади, не заслуговують на увагу, оскільки ним не спростовано доводи позивача про те, що йому необґрунтовано не запропоновано вакантну посаду заступника начальника відділу рекрутингу та взаємодії з роботодавцями Коломийської філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості, яку він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації.

Що стосується доводів апелянта про те, що згідно ст. 42 КЗпП України визначення переважного права на залишення на роботі можливе лише між працівниками, які обіймають тотожні посади; в даному ж випадку мало місце скорочення посади заступника начальника відділу взаємодії з роботодавцями Коломийської міськрайонної філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості, яка була єдиною у ній, а філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості є новоутвореними структурними підрозділами обласного центру зайнятості, то апеляційний суд зазначає наступне.

Так, як зазначено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 вересня 2018 року у справі №800/538/17 (П/9901/310/18) (провадження №11-431асі18), ліквідація структурного підрозділу юридичної особи зі створенням чи без створення іншого структурного підрозділу не є ліквідацією або реорганізацією юридичної особи, а свідчить лише про зміну внутрішньої (організаційної) структури юридичної особи. На відміну від ліквідації чи реорганізації юридичної особи ця обставина може бути підставою для звільнення працівників цього структурного підрозділу згідно з п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України виключно з підстав скорочення чисельності або штату працівників у зв`язку з такими змінами при умові дотримання власником вимог ч. 2 ст. 40, ст. 42, 43, 49-2 КЗпП України.

Порівняльний аналіз Посадової інструкції заступника начальника відділу взаємодії з роботодавцями Коломийської міськрайонної філії (а.с. 8-11) та Посадової інструкції заступника начальника відділу рекрутингу та взаємодії з роботодавцями Коломийської філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості (а.с. 90-94) не дає підстав для висновку, що посада заступника начальника відділу рекрутингу та взаємодії з роботодавцями Коломийської філії на відміну від посади заступника начальника відділу взаємодії з роботодавцями Коломийської міськрайонної філії є новою посадою за обсягом та функціональним навантаженням.

Будь-яких доказів з цього приводу представником відповідача суду не надано, а також не зазначено чому вказана вакантна посада не відповідала кваліфікації позивача, освіті тощо.

Як убачається з протоколу засідання комісії з розгляду питань щодо визначення кваліфікації та продуктивності праці працівників служби зайнятості Івано-Франківської області від 20.12.2022 року, комісія ухвалила: подати пропозиції директору Івано-Франківського обласного центру зайнятості: щодо переведення працівників Коломийської міськрайонної філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості на нові посади в Коломийську філію Івано-Франківського обласного центру зайнятості, а саме: ОСОБА_1 на посаду консультанта роботодавця відділу рекрутингу та взаємодії з роботодавцями. Разом з тим, протокол засідання комісії не містить будь-якого обґрунтування прийнятого рішення, аналізу роботи працівників та висновків щодо визначення кваліфікації та продуктивності праці працівників служби зайнятості. Натомість комісією ухвалено рішення подати пропозиції директору Івано-Франківського обласного центру зайнятості щодо переведення працівників на нові посади.

Посилання апелянта на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 19.05.2021 року у справі №310/9294/18 про те, що право на залишення на роботі, передбачене ч. 1 ст. 42 КЗпП України, не застосовується для працевлаштування у новоутворених структурних підрозділах (при зміні організаційної структури), оскільки, переважне право на залишення на роботі не є тотожним переважному праву на працевлаштування на нову посаду у новостворених підрозділах, не заслуговує на увагу, оскільки спірні правовідносини у цій справі та у справі, що переглядається, не є подібними. Так, у справі №310/9294/18 позивач, претендуючи на посаду прес-секретаря, подав заяву про своє бажання зайняти цю посаду. Однак на час подання заяви вказана посада не була вакантною, на неї вже було прийнято іншого працівника. При цьому зазначено, що відповідач сам вправі визначати кваліфікаційні вимоги до своїх працівників відповідно до посадових обов`язків, які ставляться перед працівником.

Натомість у справі, що переглядається, станом на час попередження позивача про наступне вивільнення у зв`язку зі змінами в організації праці, в тому числі скороченням чисельності та штату працівників, посада на яку претендував позивач, була вакантна, однак останньому не була запропонована.

При цьому відповідач не заперечив свого обов`язку щодо працевлаштування позивача з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, доказів того, що кваліфікаційні вимоги до посади заступника начальника відділу рекрутингу та взаємодії з роботодавцями Коломийської філії були відмінними від кваліфікаційних вимог до посади заступника начальника відділу взаємодії з роботодавцями Коломийської міськрайонної філії, матеріали справи не містять.

Доводи апелянта про те, що позивач не звертався до Первинної профспілкової організації обласного центру зайнятості з питань щодо порушення його трудових прав, суд не бере до уваги, оскільки такі самі по собі не свідчать про відсутність порушень з боку відповідача при звільненні позивача.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем при прийнятті спірного наказу були порушені права позивача, не додержано норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, не дотримано обов`язку щодо пропозиції працівникові всіх наявних вакантних посад, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації.

Доводи апеляційної скарги правильності вказаних висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Враховуючи наведене та положення статті 375 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Івано-Франківського обласного центру зайнятості залишити без задоволення.

Рішення Косівського районного суду від 24 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуюча: О.О. Томин

Судді: І.В. Бойчук

О.В. Пнівчук

Повний текст постанови складено 23 січня 2024 року.