Справа №442/7103/23
Провадження №2/442/106/2024
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 лютого 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючої - судді Грицай М.М.,
секретар судового засідання Антоненко В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу.
Позов мотивує тим, що 10.11.2011 уклала шлюб з ОСОБА_2 . За час подружнього життя у них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Припинилися шлюбні відносини через відсутність взаєморозуміння, поваги та різні погляди на життя. Більше восьми років сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства. Сім`я розпалася та існує формально. Вважає, що подальше спільне проживання і примирення між ними неможливе, оскільки суперечить її інтересам, а тому просить розірвати шлюб.
У судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву про підтримання позовних вимог, розгляд справи у її відсутності, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судовго засідання, причин своєї неявки не повідомив. Відзив на позов не подав.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступного висновку.
Встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , що видане повторно, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 (після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрували шлюб 10.11.2011 у Виконавчому комітеті Дережицької сільської ради Дрогобицького району Львівській області, про що складено відповідний актовий запис №02.
Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №06, її батьками є: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 .
Відповідно до довідки Відділу -ЦНАП виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 02.10.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , входять: ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 .
Стаття 51 Конституції України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Аналогічні приписи викладені у статті 24 СК України, у якій, серед іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Частини 3, 4 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до частини 2 статті 104 цього ж Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Згідно частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Статтею 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Відповідно до змісту пункту 10 постанови пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.
Таким чином, регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а також забезпечення державою принципу свободи шлюбу та принципу свободи розірвання шлюбу. Судом встановлено, що шлюбні відносини між позивачем та відповідачем мають формальний характер, суперечать інтересам позивача, а тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений при поданні позову судовий збір в сумі 1073,60 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 264, 280, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задоволити.
Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 10.11.2011 у Виконавчому комітеті Дережицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області, актовий запис №02.
Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 1073,60 грн сплаченого судового збору.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 06.02.2024.

Суддя М.М. Грицай