ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/676/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Колесника О.М.

при секретарі Дядейко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-тя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

В судове засідання позивач ОСОБА_4 не з`явився, але у направленій заяві до суду просив розглянути справу у його відсутність, при цьому позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, пояснивши в позові, що 29.08.2003 року позивач ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_5 уклали між собою шлюб, який було розірвано за рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26.11.2021 року. В період зареєстрованого шлюбу у сторін народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 сину ОСОБА_6 виповнилось 18 років, який проживає разом з батьком ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_1 . На даний час він є студентом 2 курсу медичного факультету №2 денної форми навчання Національного медичного університету імені О.О. Богомольця. Строк навчання закінчується 30.06.2028 року. Оскільки ОСОБА_6 навчається на стаціонарній денній формі, не має часу працювати, а навчання потребує значної витрати часу та фінансових витрат, при цьому відповідач ОСОБА_5 має можливість надавати синові матеріальну допомогу на навчання в університеті, отримуючи постійний щомісячний дохід і не маючи протипоказань по стану її здоров`я, тому просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх його доходів щомісяця з 23.10.2023 року і до досягнення дитиною 23 років або до закінчення навчання. Син сторін знаходиться на повному утриманні батька.

Представник відповідача ОСОБА_7 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснивши, що при розгляді даної справи судові слід враховувати наявність у батьків можливості надавати таку допомогу дитині, яка досягла 18-річного віку і продовжує навчання; дійсну потребу дитини у наданні їй матеріальної допомоги; вартість навчання (вартість підручників, проїзду до навчального закладу, тощо); стан здоров`я платника аліментів, його матеріальний та сімейний стан, наявність у платника аліментів майна, грошових коштів; інші обставини, що мають значення. Позивачем по справі не надано доказів, що спільний син сторін не може забезпечувати свої потреби самостійно та/або частково, і що саме він несе тягар здобуття вищої освіти сином. В свою чергу відповідач сплачувала аліменти на утримання сина до його повноліття і коли він ще був студентом першого курсу. З її вихідної допомоги при звільнені було стягнуто 364 037 грн. на утримання сина. Відповідач неодноразово зверталась до позивача щодо забезпечення сина шляхом відступлення на його користь їх рівноправних часток у спільній сумісній власності квартири АДРЕСА_1 , однак дана пропозиція була залишена позивачем поза увагою. Іншого способу забезпечити сина в майбутньому відповідач не має, оскільки в березні 2023 року вона звільнена з роботи у зв`язку з припиненням діяльності підприємства на території України. Єдиний дохід відповідача - це її пенсія по інвалідності. Крім того, на її утриманні знаходиться її матір ОСОБА_8 , яка також є інвалідом і потребує сторонньої допомоги, якій вона також допомагає фінансово. Таким чином, відповідач не має матеріальної та фінансової можливості у допомозі сину.

3-я особа ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений судом належним чином, але у направленому клопотанні від 7.12.2023 року до суду просив розглянути справу у його відсутність (а.с.88-89), а у своєму поясненні 3-ї особи позов свого батька ОСОБА_4 просив задовольнити в повному обсязі, з викладеними обставинами в позовній заяві він згоден (а.с.87).

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Як передбачає ч.1, ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини.

У відповідності до ч.1, ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх, непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Як встановлено у судовому засіданні, 29.08.2003 року позивач ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_5 уклали між собою шлюб (а.с.6), який було розірвано за рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26.11.2021 року (а.с.8-9). В період зареєстрованого шлюбу у сторін народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Згідно ч.1, ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Як наголошує п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

ІНФОРМАЦІЯ_2 сину сторін ОСОБА_6 виповнилось 18 років (а.с.7; 10-11), який зареєстрований та проживає разом з батьком ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_1 (а.с.11).

Як вбачається з довідки №120/14-859 від 13.09.2023 року ОСОБА_6 на даний час є студентом 2 курсу медичного факультету №2 денної форми навчання Національного медичного університету імені О.О. Богомольця, строк навчання закінчується 30.06.2028 року (а.с.13). Вказані обставини частково підтверджені електронною формою студентського квитка НОМЕР_1 , виданого на ім`я третьої особи (а.с.12). Зазначені вище обставини знайшли своє повне підтвердження у судовому засіданні, не були спростовані будь-якими іншими доказами, з ними погодились учасники справи, тому вони не підлягають доказуванню в порядку ч.1, ст.82 ЦПК України.

Як передбачає ч.3, ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За змістом ч.1, ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Підпункт 3, пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснює, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Як регламентує ч.3, ст.12 та ч.1, ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України.

Відповідно до ст.7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2024 рік" - установити у 2024 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 2920 гривні, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 3196 гривень.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_7 просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, так як відповідач ОСОБА_5 не має можливості сплачувати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, оскільки вона сплачувала аліменти на утримання сина до його повноліття і коли він ще був студентом першого курсу, то з її вихідної допомоги при звільнені було стягнуто 364 037 грн. на утримання сина, а в березні 2023 року вона звільнена з роботи у зв`язку з припиненням діяльності підприємства на території України, єдиний дохід відповідача - це її пенсія по інвалідності, крім того, на її утриманні знаходиться матір ОСОБА_8 , яка також є інвалідом і потребує сторонньої допомоги, якій вона також допомагає фінансово.

Як вбачається із доданих до відзиву документів, відповідач ОСОБА_5 є інвалідом 3 групи загального захворювання довічно, дата видачі пенсійного посвідчення серія НОМЕР_2 21.07.2021 року (а.с.34). Зі змісту довідки до акту огляду МСЕК від 9.10.2018 року ОСОБА_5 рекомендується праця за фахом без дії теплової та іонізуючої енергії, без токсичних речовин (а.с.42). Згідно витягу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (а.с.35-38) та відомостей про трудову діяльність з Реєстру застрахованих осіб Пенсійного фонду України (а.с.39-40) ОСОБА_5 з 1.01.2006 року здійснювала свою трудову діяльність на різних посадах юридичних осіб. В останнє відповідач була звільнена з посади провідного фахівця-аналітика з дослідження товарного ринку ТОВ „АСТЕЛЛАС ФАРМА" 31.03.2023 року наказом №3 від 1.02.2023 року на підставі п.1, ст.36 КЗпП України, тобто за угодою сторін. За змістом довідки про доходи №2827 5792 7388 0815 пенсіонер ОСОБА_5 перебуває на обліку в Рівненському об`єднаному управлінні ПФУ в Рівненській області і отримує пенсію по інвалідності з червня по жовтень 2023 року щомісяця по 7 246 грн. 37 коп. (а.с.41). Як вбачається зі свідоцтва про народження (а.с.43), ксерокопії паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_8 (а.с.44-45), довідки до акта огляду МСЕК серія 12 ААВ №303389 (а.с.47-48), пенсійного посвідчення на ім`я ОСОБА_8 (а.с.49) відповідач ОСОБА_5 є донькою ОСОБА_8 , яка є інвалідом 1 групи загального захворювання, довічно, і потребує сторонньої допомоги.

Крім того, за змістом постанови про відкриття виконавчого провадження у ВП НОМЕР_4 від 7.10.2022 року, винесеної головним державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Савчуком К.П. було відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа №753/483/22, виданого 30.09.2022 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх її доходів щомісяця, починаючи з 11.01.2022 року і до повноліття дитини (а.с.50-51). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного державним виконавцем Савчуком К.П. боржник ОСОБА_5 з січня 2022 року по 10.04.2023 року щомісячно мала заборгованість по сплаті аліментів (а.с.52-53).

Таким чином, суд не може покласти в основу рішення пояснення представника відповідача ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_5 не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання свого сина ОСОБА_9 , який продовжує навчання, оскільки є інвалідом 3 групи загального захворювання довічно, тобто не може за станом здоров`я, має на своєму утриманні матір ОСОБА_8 , яка є інвалідом 1 групи загального захворювання і потребує сторонньої допомоги, якій вона також допомагає фінансово, а в березні 2023 року вона була звільнена з роботи у зв`язку з припиненням діяльності підприємства на території України, а єдиний дохід відповідача - це її пенсія по інвалідності, оскільки відповідач та її представник не надали доказів в розумінні ст.76-80 ЦПК України, що ОСОБА_5 як інвалід 3 групи потребує сторонньої допомоги та/або за станом здоров`я є непрацездатною або частково непрацездатною, так як вказане не узгоджуються з їх же позицією, що відповідач фінансово утримує свою матір; не надано доказів, що ОСОБА_5 є єдиною дитиною у матері ОСОБА_8 і що місячний дохід останньої не забезпечую потреби на її утримання, а також спростовуються описаними вище витягами, що ОСОБА_5 була звільнена з роботи не за припиненням діяльності підприємства на території України, а за угодою сторін (п.1, ст.36 КЗпП України). Також сторона відповідача не надала доказів, шо ОСОБА_5 немає у своїй власності будь-якого нерухомого майна, при цьому сама відповідач зазначала, що має на праві спільної сумісної власності квартиру в м. Києві, де проживає позивач з сином.

Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд вважає, що оскільки син відповідачки ОСОБА_6 продовжує навчання у навчальному закладі на денній формі навчання, при цьому він не має часу на працевлаштування і потребує матеріальної допомоги на харчування, одяг, взуття, витрати, пов`язані з проїздом до місця навчання (навчальні корпуси медичного університету знаходяться в різних районах м. Києва), спеціальний одяг, тощо, а відповідач, його матір, має можливість надавати йому таку матеріальну допомогу, так як є працездатною особою, враховуючи її фінансовий, майновий стан та стан її здоров`я, відсутність доказів, які перешкоджають надавати нею таку допомогу, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , який продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини з усіх її доходів щомісяця, що є необхідним та достатнім для його утримання, починаючи з дня подачі позову до суду - 23.10.2023 року, як передбачено ч.1, ст.191 СК України, і до 2.05.2028 року досягнення дитиною 23-річного віку, так як термін закінчення навчання дитини у зазначеному вище навчальному закладі є більшим за вказаний, як зазначено у диспозиції ст.199 СК України, тому в задоволенні решті позовних вимог необхідно відмовити.

Згідно ст.133; 141 ЦПК України оскільки суд частково задовольняє позов про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути 1 211 грн. 20 коп. судового збору, від якого був звільнений позивач при зверненні до суду.

Керуючись ст.4; 10; 12-13; 76-80; 81; 133; 141; 256; 258-259; 263-265; 430 ЦПК України, на підставі ст.18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року, ст.141; 182; 183; 198; 199; 200 СК України, ч.3, ст.12 та ч.1, ст.81 ЦПК України, ст.7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2024 рік", п.17; 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с. Невірків, Корецького району, Рівненської області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_2 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітньої дитини, яка навчається: сина - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини з усіх її доходів щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.10.2023 року до 2.05.2028 року досягнення дитиною 23-річного віку, в задоволенні решти вимог позову відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1 211 грн. 20 коп. судового збору.

Повний текст рішення виготовлено 13.02.2024 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Суддя :