УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2024 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області у складі :

головуючого - судді Лутая А.М.,

за участю: секретаря судового засідання Жолоб К.В.,

представника боржника ОСОБА_1 ,

заявника ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про перегляд судового наказу Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 08.12.2023 у справі № 154/4820/23 за нововиявленими обставинами,

ВСТАНОВИВ:

18 грудня 2023 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, виданого 08 грудня 2023 року Володимир-Волинським міським судом Волинської області у справі № 154/4820/23 за заявою ОСОБА_2 про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

В обґрунтування заяви зазначається, що за вказаним судовим наказом з нього на користь ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 21.11.2023 і до досягнення дітьми повноліття.

Вказує, що заявником ОСОБА_2 , на підтвердження того, що неповнолітні ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є його дітьми, були надані свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 , в яких відомості про батька записані відповідно до частини першої ст.135 Сімейного кодексу України, що стверджується витягами з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження. Тобто, він ( ОСОБА_3 ) не являється батьком неповнолітніх дітей. Рішення суду про встановлення батьківства заявником не було надано.

На підставі викладеного просить скасувати судовий наказ від 08 грудня 2023 року виданий Володимир-Волинським міським судом Волинської області у справі №154/4820/23 за нововиявленими обставинами, та відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Представник боржника ОСОБА_3 адвокат Савюк К.О. в судовому засіданні підтримала вказану заяву та просила її задовольнити.

Стягувач ОСОБА_2 в судовому засіданні просила відмовити ОСОБА_3 у задоволенні його заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, оскільки саме ОСОБА_3 є батьком неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а тому зобов`язаний сплачувати аліменти на їх утримання.

Вислухавши учасників справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов таких висновків.

Відповідно ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до п.п.4,5 ч.1 ст.161 СК України судовий наказ може бути видано, якщо, зокрема: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.

Відповідно до ч. 8 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

У пункті 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» № 4 30.03.2012 зазначається, що нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Встановлено, що 08 грудня 2023 року Володимир-Волинським міським судом Волинської області за заявою ОСОБА_2 виданий судовий наказ у справі №154/4820,23 про стягнення із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 21.11.2023 і до досягнення дітьми повноліття.

На підтвердження обставин, викладених у заяві про видачу судового наказу, заявником ОСОБА_2 були надані: копія рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 19.07.2012 року у цивільній справі № 0301/918/2021 про розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , яке набрало чинності 31.07.2012; копія свідоцтва про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_2 , та копія свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , в яких батьком дітей записаний ОСОБА_3 .

Проте, витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 1 та № 4 від 14 грудня 2023 стверджується, що відомості про батька дітей в актовому записі про народження записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України за вказівкою матері.

За приписами ст. 180 Сімейного кодексу України обов`язок по утриманню дітей до досягнення ними повноліття покладається на їх батьків.

Відповідно до ч.1 ст.121 Сімейного кодексу України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду (ст.125 Сімейного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.126 Сімейного кодексу України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

За відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Суд встановив, що записи про батька неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у Книзі реєстрації народжень проведені відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, за вказівкою матері дітей.

Рішення суду про визнання ОСОБА_3 батьком дітей, відсутнє.

Отже, на час видачі судового наказу про стягнення із ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітніх дітей, відсутні були відомості, які б вказували на те, що він є батьком цих дітей.

Під час розгляду заяви про видачу судового наказу боржник ОСОБА_3 , з огляду на характер наказного провадження, розгляд заяв у якому не передбачає повідомлення та виклику боржника, об`єктивно не мав можливості повідомити суд про будь-які обставини, зокрема, щодо того, що він не є батьком неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Одночасно слід зауважити, що суд, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 168 ЦПК України, під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Отже, зазначені обставини не були відомі суду на момент видачі судового наказу, оскільки обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті судом не розглядалася, як і не надавалася оцінка будь-яким документам та письмовим доказам з огляду на безспірний характер цього провадження.

Таким чином, виходячи з того, що особливістю наказного провадження є те, що розгляд таких заяв проводиться без судового засідання, повідомлення учасників та з`ясування обґрунтованості заявлених стягувачем вимог по суті, суд вважає обставини, на які посилається боржник, в розумінні п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України є нововиявленими, оскільки вони є істотними для справи та не були встановлені і не могли бути відомі суду на час розгляду заяви ОСОБА_2 про видачу судового наказу.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

На підставі наведеного суд вважає за необхідне задовольнити заяву ОСОБА_3 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, скасувати зазначений судовий наказ та відмовити у його видачі.

У ст. 166 ЦПК України зазначається, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст.423,429,353 -355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3 про перегляд судового наказу Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 08.12.2023 у справі № 154/4820/23 за нововиявленими обставинами - задовольнити.

Скасувати за нововиявленими обставинами судовий наказ, виданий 08 грудня 2023 року Володимир-Волинським міським судом Волинської області у справі № 154/4820/23 за заявою ОСОБА_2 про стягнення із ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_2 про стягнення із ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення до суду з аналогічною заявою про видачу судового наказу (після усунення її недоліків) або з відповідним позовом у загальному порядку.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 20.02.2024.

Суддя А.М.Лутай