Провадження № 2-з/756/50/24
УХВАЛА

22 березня 2024 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Діденко Є.В., розглянувши заяву про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в:

В листопаді 2023 р. до суду надійшла позовна заява, у якій позивачка просить: визнати об`єктами спільної сумісної власності подружжя: квартиру АДРЕСА_1 , легковий автомобіль Honda CR-V Hybrid, 2021 р.в. державний номер НОМЕР_1 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_1 , легковий автомобіль Honda CR-V 2008 р.в., державний номер НОМЕР_2 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_1 , грошові кошти в розмірі 37 000,00 доларів США на депозитному рахунку у банку; поділити спільне майно, а саме визнати право власності за позивачем на частину квартири, легковий автомобіль Honda CR-V Hybrid, 2021 р.в. державний номер НОМЕР_1 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_1 , легковий автомобіль Honda CR-V 2008 р.в., державний номер НОМЕР_2 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_1 , визнати за ОСОБА_2 право власності на частину квартири і грошові кошти 37000,00 доларів США.

Ухвалою суду від 08.12.2023 р. відкрито провадження у справі.

21.03.2024 р. від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову, у якій просить: накласти арешт на автомобіль Honda CR-V Hybrid, 2021 р.в. державний номер НОМЕР_1 , та передати його разом із двома ключами та реєстраційним документом на відповідальне зберігання ОСОБА_1 ; зобов`язати ОСОБА_2 нині проживаючу у Французькій Республіці, передати автомобіль Honda CR-V Hybrid, 2021 р.в., державний номер НОМЕР_1 , разом із двома ключами та реєстраційним документом на відповідальне зберігання ОСОБА_1 .

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що відповідачка ОСОБА_2 і автомобіль Honda CR-V Hybrid, 2021 р.в. державний номер НОМЕР_1 , знаходяться у Французькій Республіці, відповідачка не надала автомобіль позивачу для проведення його оцінки. Автомобіль не проходить технічний огляд, зберігається на відкритому повітрі, крім того, на автомобілі відповідачка потрапила у ДТП, автомобіль не застрахований. Зазначене ставить під сумнів спроможність відповідачки забезпечити безпечне доправлення ТЗ в Україну, у зв`язку з цим може бути утруднене або неможливе виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи, та без фіксації судового процесу, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши доводи заяви про забезпечення позову та надані докази, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пунктів 1, 3 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.

Пунктом 4 постанови № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» пленум Верховного Суду України звертає увагу на те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття певних заходів утруднить або зробить неможливим виконання судового рішення. Таке обґрунтоване припущення може будуватись на доказах, аргументах, поведінці відповідача чи третіх осіб у співставленні з обставинами конкретної справи та предметом спору.

Однак, матеріали справи не містять жодних доказів чи переконливих аргументів, які би свідчили, що непередання автомобіля позивачу може утруднити або унеможливити виконання можливого рішення у цій справі. Крім того, суд звертає увагу, що хоча позивач і просить суд при поділі майна подружжя виділити вказаний автомобіль саме йому, однак вирішення цього питання відноситься до дискреції суду. Водночас, оскільки позивач вказує, що автомобіль є об`єктом спільної сумісної власності, то передання його іншому з подружжя до рішення суду фактично свідчило би, що шляхом забезпечення позову суд вирішує спір по суті.

Доводів або доказів на обґрунтування накладення арешту позивач також не надав, оскільки він не посилається на ризик відчуження автомобіля без його згоди, крім того автомобіль зареєстрований за позивачем.

Інші аргументи позивача не можуть бути підставою для забезпечення позову.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не доведені підстави для забезпечення позову та реальна необхідність такого заходу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149, 150, 247, 258, 259, 260 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала складена і підписана 22 березня 2024 року.

Суддя Є.В. Діденко