ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/993/24 Справа № 204/2694/21 Суддя у 1-й інстанції - Самсонова В. В. Суддя у 2-й інстанції - Космачевська Т. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Космачевської Т.В.,

суддів: Канурної О.Д., Халаджи О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Грачов Микола Сергійович, на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2023 року в цивільній справі номер 204/2694/21 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська звернулась ФОП ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 25.06.2020 року між позивачкою та відповідачкою укладено договір №92/20 на виконання робіт з додатками №1 та №2 (кошторис та замовлення) до договору №92/20 на виконання робіт від 25.06.2020 року. Загальна ціна договору визначається сумую вартості робіт по всіх замовленнях. Вартість робіт включає вартість витрат підрядника та плату за виконану роботу відповідного замовлення. Зміна замовлення вартості за договором призводить до зміни вартості робіт, яка розраховується підрядником і узгоджується сторонами в специфікації.

У відповідність до вказаного замовлення сторони погодили виготовлення деталей пам`ятника з бетон-граніта 120*60*5, тумби, квітника, виготовлення деталей пам`ятника з граніту 60*40*5, квітника та тумби, бетонних хреста та оремо ще квітник та тумбу на загальну суму 11000,00 грн. На виконання умов договору відповідачкою сплачено: 1500,00 грн 26.06.2020 року, 2000,00 грн. 30.06.2020 року та 3500,00 грн 01.07.2020 року, 700 грн 07.07.2020 року.

Відповідно вимог п. 6.1. договору підрядник по готовності робіт повідомляє замовника про таку готовність і повідомляє про дату та час прийому-передачі робіт. Отримавши таке повідомлення замовник зобов`язаний сплатити повну вартість робіт та матеріалів підряднику забезпечити явку уповноваженого представника (п. 6.2. договору).

Проте, такій обов`язок по оплаті вартості робіт, що залишилась у сумі 3000,00 грн, відповідачка не виконана.

В день укладання договору 25.06.2020 року між сторонами було погоджено і прейскурант (послуги, додаткові роботи, не включені до кошторису). 25.06.2020 року відповідачка вирішили збільшити об`єм художніх робіт та замовити доставку замовлення, через що між відповідачкою та позивачкою було укладено додаткову угоду до договору №92/20 від 25.06.2020 року, відповідно до якої відповідачка замовила роботи не включені в первинній кошторис замовлення, а саме: транспортні послуги з доставки замовлення 3 по 1600 грн, збільшення літер та цифр портрету на гранітному пам`ятнику 2100,00 грн, загальною власністю 6900,00 грн, що підтверджується додатковою угодою до договору №92/20 від 25.06.2020 року. 02.12.2020 року відповідачкою за актом прийому передачі робіт було прийнято замовлення. Проте, свій обов`язок по оплаті додаткових художніх робіт у сумі 2100,00 грн вона не виконала. Між відповідачкою та позивачкою 25.06.2020 року окрім іншого, було укладено Угоду-ознайомлення про зберігання матеріалів, виробів, конструкції. Після прийняття замовлення актом прийому-передачі робіт від 02.03.221 року відповідачка замовлення не забрала.

02.12.2020 року позивачка нагадала відповідачці про передачу готового замовлення на зберігання у разі, якщо вона не забере таке замовлення.

Таким чином, відповідачка свій обов`язок по оплаті вартості робіт, що залишились у сумі 3300,00 грн та погоджені додаткові роботи у сумі 2100,00 грн не здійснила по теперішній час, внаслідок чого станом на 09.04.2021 року, вона має заборгованість в розмірі 5400,00 грн.

За таких умов, позивачка отримала право вимагати відшкодування завданих збитків від відповідачки, включаючи додаткові витрати, сплату їй встановленої ціни з урахуванням плати за виконану частину роботи, за вирахуванням суми таких робіт, які не зміг провести підрядник.

Отже, крім іншого, відповідачка на виконання умов договору повинна заплатити позивачці 232,57 грн пені та штраф 2700,00 грн.

Позивачка просила суд стягнути з ОСОБА_1 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 заборгованість у сумі 20515,57 грн, з яких сума основного боргу 5400,00 грн, відсотки за зберігання замовлення - 12183,00 грн, пеня 232,57 грн, штраф 2700,00 грн, судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2023 року позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 заборгованість у сумі 20515,57 грн, з яких сума основного боргу 5400,00 грн, відсотки за зберігання замовлення - 12183,00 грн, пеня 232,57 грн, штраф 2700,00 грн, судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн.

Із вказаним рішенням не погодилась відповідачка ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Грачов М.С., подала апеляційну скаргу, просила рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2023 року скасувати повністю, провадження по справі закрити.

Доводами апеляційної скарги наведено, що рішення суду першої інстанції є незаконним в зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи. Судом першої інстанції не доведені обставини, якими обґрунтовано задоволення позову і суд зробив висновки, які не відповідають фактичним обставинам справи.

Судом не були допитані особи, які мали безпосереднє відношення до даної справи - позивач ОСОБА_2 , фактичний керівник ФОП на ім`я ОСОБА_3 , а також свідок ОСОБА_4 .

Також суд узяв до уваги як доказ додаток до договору виконання робіт №9212 від 25.06.2020 року, який має явні ознаки фальшування.

В зв`язку з шахрайськими діями працівників ФОП відповідачка в червні 2021 року звернулась до відділу поліції №6 Дніпровського РУП ПУНП в Дніпропетровській обл. і по даній заяві були внесені відомості до ЕРДР №0000284 за ознаками ч. 1. ст. 190 КК України. На даний час слідство по справі не завершено.

06 жовтня 2023 року представник відповідачки не приймав участі в судовому засіданні, так як був за межами міста, в зв`язку з чим просив суд перенести засідання на інший день, про що 04 жовтня подав відповідну заяву. Але засідання відбулося без його участі.

Від позивачки ФОП ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просила залишити апеляційну скаргу на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2023 року без задоволення, покласти на ОСОБА_1 судові витрати позивачки, пов`язані із апеляційним розглядом справи.

Факт неявки представника відповідачки у судове засідання 06 жовтня 2023 року без

зазначення поважності причин не явки на нього, з урахуванням прийняття в ньому участі відповідачки не є правовою підставою для відкладення розгляду справи.

Явку свідка ОСОБА_5 для допиту у судове засідання сторона відповідача не забезпечила, а в подальшому відповідачка взагалі відмовилась від допиту такого свідка. Щодо допиту фактичного керівника ФОП на ім`я ОСОБА_3 слід звернути увагу на положення статті 91 ЦПК України, за якою виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи. У заяві про виклик свідка зазначаються його ім`я, місце проживання (перебування) або місце роботи, обставини, які він може підтвердити. Даним обов`язковим критеріям не відповідає заява про допит свідка, що подана відповідачкою.

Згідно з висновком експерта №6233-22 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи у цивільній справі від 20.03.2023 року вбачається, що підпис від імені ОСОБА_1 в додатковій угоді від 25.06.2020 року до договору №92/20 від 25.06.2020 року в графі «Замовник» - виконаний саме ОСОБА_1 . Жодних інших експертиз, повторних експертиз відповідачкою не заявлялось.

Факт внесення відомостей про злочин до ЄРДР ще не свідчить про наявність у діяннях особи складу кримінального правопорушення, а є лише обов`язком (реагуванням) відповідальної особи на таке повідомлення. За відсутності вироку суду, що набрав законної сили, будь-які власні твердження представника відповідачки та, фактично, звинувачення позивачки у шахрайських діях є протизаконними.

Належними та допустимими доказами підтверджено факт виконання позивачкою умов договору №92/20 від 25.06.2020 року та прийняття за таким договором робіт відповідачкою, що покладає на неї обов`язок по оплаті.

Згідно з частиною 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 ст. 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статей 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що 25 червня 2020 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір №92/20 на виконання робіт (а.с. 12-13, том 1).

Між сторонами було погоджено додатки до вищезазначеного договору, а саме: замовлення з виготовлення деталей пам`ятника з бетон-граніту 120*60*5, тумби, квітника, виготовлення деталей пам`ятника з граніту 60*40*5, квітника та тумби, бетонний хрест та оремо ще квітник та тумбу на загальну суму 11000,00 грн, кошторис до замовлення №92/20 та узгоджено прейскурант (а.с. 14-15, том 1).

Відповідачкою ОСОБА_1 сплачено: 1500,00 грн 26.06.2020 року; 2000,00 грн 30.06.2020 року; 3500,00 грн 01.07.2020 року; 700,00 грн 07.07.2020 року; залишок 3300,00 грн, відповідачка не заперечувала проти цього, у тому числі в відзиві на позовну заяву.

25.06.2020 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до договору №92/20 від 25.06.2020 року, відповідно до якої відповідачка замовила роботи, не включені в первинний кошторис замовлення на загальну суму 2100,00 грн. (а.с. 16, том 1).

02.12.2020 року відповідачкою за актом прийому-передачі робіт було прийнято замовлення на загальну суму 13100,00 грн (а.с. 17, том 1).

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 жовтня 2022 року за клопотанням представника відповідачки адвоката Грачова М.С. призначено по справі судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Згідно з висновком експерта №6233-22 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи у цивільній справі від 20.03.2023 року, вбачається, що підпис від імені ОСОБА_1 в додатковій угоді від 25.06.2020 року до договору №92/20 від 25.06.2020 року в графі «Замовник» - виконаний саме ОСОБА_1 (а.с. 199-205, том 1).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції повністю погодитися не можна, оскільки він не в повній мірі відповідає фактичним обставинам справи та нормам закону.

Відповідно до положень статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Частинами 1, 3 статті 837 ЦК України передбачено, що договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Статтею 843 ЦК України визначено, що у договорі підряду визначається або конкретна ціна роботи, або способи її визначення. Отже, ціна може бути визначена в тексті договору підряду безпосередньо, або у договорі підряду може зазначатися спосіб визначення ціни. Крім того, ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі, який містить постатейний перелік затрат на виконання робіт, є додатком до договору та його невід`ємною частиною.

Положеннями статті 846 ЦК України передбачено, що строки виконання роботи або її окремих етапів установлюються в договорі підряду. Якщо в договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або

врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що 25 червня 2020 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір №92/20 на виконання робіт.

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 вказаного договору на умовах, передбачених цим договором, підрядник бере на себе зобов`язання на свій ризик виконати роботи, які зазначені у замовленні та кошторисі (далі - конструкції), які є невід`ємними частинами цього договору, якщо це обумовлено сторонами, транспортування і установку конструкції за завданням замовника, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Роботи кожного разу оговорюються сторонами у замовленні та кошторисі, які є невід`ємними частинами цього договору. Замовлення містить вартість робіт та матеріалів, строк виконання робіт, відомості про додаткові роботи, зокрема, про доставку та монтаж конструкції на території замовника, адресу такої території, строк гарантії, застереження. Кошторис містить повну інформацію про матеріали, які будуть використані підрядником, їх характеристики, асортимент відповідно номенклатури, довідників виробника підрядника.

Згідно із п.п. 2.22.5 зазначеного договору вартість робіт та матеріалів встановлюється сторонами за кожним завданням окремо в замовленні. Загальна ціна договору визначається сумою вартості робіт по всіх замовленнях. Вартість робіт включає вартість витрат підрядника та плату за виконану роботу відповідного замовлення. Зміна замовлення визначеного договором призводить до зміни вартості робіт, яка розраховується підрядником і узгоджується сторонами в специфікації.

Пунктами 5.1. договору передбачено, що оплата вартості робіт за кожним завданням проводиться окремо двома платежами: 70% вартості робіт та матеріалів оплачується замовником виконавцю з моменту узгодження замовлення та кошторису. Вартість робіт та матеріалів, що залишилась оплачується замовником підряднику від моменту повідомлення про готовність роботи, але не пізніше дати отримання результатів робіт.

Згідно із п. 7.2. договору право власності на роботи переходить від підрядника до замовника після повної оплати робіт та підписання акту прийому-передачі робіт.

Між сторонами було погоджено додатки до вищезазначеного договору, а саме: замовлення з виготовлення деталей пам`ятника з бетон-граніту 120*60*5, тумби, квітника, виготовлення деталей пам`ятника з граніту 60*40*5, квітника та тумби, бетонний хрест та оремо ще квітник та тумбу на загальну суму 11000,00 грн, кошторис до замовлення №92/20 та узгоджено прейскурант.

Відповідачкою ОСОБА_1 сплачено: 1500,00 грн 26.06.2020 року; 2000,00 грн 30.06.2020 року; 3500,00 грн 01.07.2020 року; 700,00 грн 07.07.2020 року; залишок 3300,00 грн, відповідачка не заперечувала проти цього, у тому числі в відзиві на позовну заяву.

25.06.2020 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до договору №92/20 від 25.06.2020 року, відповідно до якої відповідачка замовила роботи, не включені в первинний кошторис замовлення на загальну суму 2100,00 грн.

02.12.2020 року відповідачкою за актом прийому-передачі робіт прийнято замовлення на загальну суму 13100,00 грн.

З висновку експерта №6233-22 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи у цивільній справі від 20.03.2023 року вбачається, що підпис від імені ОСОБА_1 в додатковій угоді від 25.06.2020 року до договору №92/20 від 25.06.2020 року в графі «Замовник» - виконаний саме ОСОБА_1 .

Зобов`язання зі сплати грошових коштів за укладеною між сторонами додатковою угодою до договору вже настав, а тому в силу п. 11.3 договору на виконання робіт №92/20 від 25.06.2020 року за неналежне виконання стороною зобов`язань за цим договором, сторона, яка допустила неналежне виконання виплачує іншій стороні пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми порушеного зобов`язання.

Крім того, зважаючи на те, що таке зобов`язання замовника зі сплати грошових коштів перед підрядником виникло ще 02.12.2023 року, а тому в силу п. 11.4 договору на виконання робіт №92/20 від 25.06.2020 року на замовника покладено зобов`язання, крім пені, також сплатити штраф в розмірі 50% неналежним чином виконаного зобов`язання.

Позивачка надала розрахунок суми боргу, з якого вбачається, що відповідачка має заборгованість за основним боргом в сумі 5400,00 грн, заборгованість за зберігання готового замовлення у розмірі 12183,00 грн, за пенею 232,57 грн та штраф у розмірі 2700,00 грн, а всього 20515,57 грн.

Перевіряючи розрахунок заборгованості апеляційний суд виходить з наступного.

Угодою-ознайомленням про зберігання матеріалів, виборів, конструкцій, що є додатком до договору виконання робіт №92/20 від 25.06.2020 року визначено, що в разі передачі матеріалів на його замовлення замовник згоден оплатити повну вартість за зберігання з розрахунку 3% від загальної суми замовлення (п. 7.4), за день зберігання помножене на кількість зберігання протягом трьох робочих днів (а.с. 18, том 1).

Таким чином, вартість зберігання становить 1179,00 грн (13100,00 грн х 3% х 3).

Апеляційний суд вважає, що саме такий розмір заборгованості за зберігання замовлення має бути стягнутий.

Відповідно до п. 11.3 договору на виконання робіт №92/20 від 25.06.2020 року за неналежне виконання стороною зобов`язань за цим договором, сторона, яка допустила неналежне виконання виплачує іншій стороні пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми порушеного зобов`язання.

Перевіряючи розрахунок заборгованості за пенею, апеляційний суд встановив, що на квітень 2021 року подвійна облікова ставка НБУ становила 13%. Тому розмір пені за умовами договору має скласти 702,00 грн, проте, оскільки, позивачкою не оскаржувала судове рішення суду першої інстанції в розмірі стягнутої пені в сумі 232,57 грн, апеляційний суд вважає за можливе залишити суму пені, що підлягає стягненню у розмірі 232,57 грн.

Що стосується розміру стягнутого штрафу, апеляційний суд вважає, що він розрахований правильно, оскільки розмір штрафу передбачений п 11.4 договору на виконання робіт №92/20 від 25.06.2020 року.

Виходячи з наведеного вище, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, з яким погоджується апеляційний суд, про порушення відповідачкою умов договору 92/20 від 25.06.2020 року та доведеності наявності заборгованості відповідачки перед позивачкою за вказаним договором, а саме в розмірі суми основного боргу 5400,00 грн, пені 232,57 грн, штрафу 2700,00 грн.

Проте, судом першої інстанції було неправильно встановлено розмір суми заборгованості за за зберігання замовлення. Тому рішення суду в цій частині має бути змінено.

Розглядаючи доводи апеляційної скарги про розгляд справи за відсутності представника відповідачки, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до положень статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Судом встановлено, що відповідно до розписки представник відповідачки ОСОБА_6 був повідомлений про дату та час судового засідання призначеного на 06.10.2023 року (а.с. 214, том 1).

04 жовтня 2023 року представником відповідачки ОСОБА_6 подано заяву про відкладення розгляду справи. Доказів поважності відкладення засідання до заяви не додано.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, про необґрунтованість зазначеного доводу, оскільки представник відповідачки був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, надав заяву про відкладення, проте не додав до неї доказів поважності причин відкладення, у зв`язку з чим підстав для задоволення такої заяви не вбачається.

Інші, наведені в апеляційній скарзі доводи, були предметом дослідження в суді першої інстанції з наданням відповідних висновків.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що, вирішуючи спір, суд першої інстанції в не повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, не перевірив доводи і заперечення сторін, не дав їм належну правову оцінку та ухвалив судове рішення, яке не в повній мірі відповідає вимогам закону, що є підставою відповідно до ст. 376 ЦПК України для його зміни.

Також, згідно з частиною 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, згідно з пп. в) п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції має бути зазначено розподіл судових витрат, понесених в зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про зміну рішення суду першої інстанції, витрати ОСОБА_1 по сплаті судового збору, пов`язані з поданням апеляційної скарги підлягають частковому відшкодуванню в розмірі 730,27 грн, оскільки позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Грачов Микола Сергійович, задовольнити частково.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2023 року змінити в частині стягнення суми за зберігання замовлення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 заборгованість за зберігання замовлення в розмірі 1179,00 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 730,27 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, як така, що ухвалена у малозначній справі, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді: