23.02.2024 Єдиний унікальний номер 205/1979/24
Провадження № 2/205/1989/24
УХВАЛА

23 лютого 2024 року м.Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Костромітіна О.О., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Маріупольської міської ради Донецької області про визнання права спільної сумісної власності на квартиру,

В С Т А Н О В И В:

20 лютого 2024 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , звернулись до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до Маріупольської міської ради Донецької області про визнання права спільної сумісної власності на квартиру. Дана позовна заява надіслана до суду за допомогою поштового зв`язку та підписана усіма позивачами.

В позовній заяві міститься клопотання позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про звільнення від сплати судового збору, в обґрунтування якого посилались на те, що на даний час вони перебувають у дуже скрутному матеріальному становищі, не мають інших доходів, окрім пенсій ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . В свою чергу ОСОБА_3 перебуває у пошуку роботи.

Дослідивши матеріали позову, суддя дійшла висновку, що клопотання про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню, а позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Суд, відповідно до ч.1 ст.136 ЦПК України, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно з ч.3 ст.136 ЦПК України з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно положень пункту 1 ст. 6 Конвенції Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини, сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Разом з цим, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

ЄСПЛ у рішенні по справі «FC Mretebi проти Грузії», заява №38736/04 (і не тільки ЄСПЛ, а і КПЛ ООН, справа Няккяляйярви проти Фінлянді) звернув увагу на необхідність забезпечення належного балансу між, з одного боку, інтересами держави у забезпеченні розумного суду та, з іншого боку, інтересами заявника у відстоюванні своїх вимог через суд.

Враховуючи вищевикладене, суддя дійшла висновку, що клопотання позивачів про звільнення їх від сплати судового збору на підставі дуже складного матеріального становища, є необґрунтованим та не підлягає задоволенню, оскільки жодного документу на підтвердження важкого матеріального стану (відомості про доходи або відсутності таких), що б стало підставою для звільнення від сплати судового збору по справі, позивачами в обґрунтування своєї вимоги не надано.

Отже, позивачам необхідно сплатити судовий збір за подання вищевказаного позову до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціну позову та у фіксованому розмірі.

Позивачами заявлена вимога майнового характеру, а саме: визнання права спільної сумісної власності на квартиру.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою судовий збір сплачується у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В позовній заяві позивачами зазначена ціна позову 178776,59 гривень.

Таким чином, позивачам необхідно надати суду квитанцію про сплачений судовий збір за подання вищевказаного позову, або сплатити суму судового збору за вимогу майнового характеру в розмірі 1787,77 гривень за реквізитами Ленінського районного суду м.Дніпропетровська, а саме: отримувач коштів ГУК у Дн-кiй обл/Нов.р/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37988155, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA0004633, код класифікації доходів бюджету 22030101, та надати відповідний документи про сплату судового збору до суду, або надати документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175,177 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що позовна заява не відповідає вимогам статей 175, 177 ЦПК України, її слід залишити без руху, надавши позивачу термін для усунення вищевказаного недоліку, що не перевищує десяти днів з дня отримання ним копії ухвали.

Керуючись ст.ст.175,177,185 ЦПК України суддя,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволені клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звільнення від сплати судового збору, відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Маріупольської міської ради Донецької області про визнання права спільної сумісної власності на квартиру, залишити без руху.

Повідомити позивачів про необхідність виправити зазначені у мотивувальній частині ухвали недоліки позовної заяви в строк десять днів з дня отримання ними копії ухвали.

Роз`яснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та буде повернута позивачам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.О.Костромітіна

.