ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/382/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Колесника О.М.

при секретарі Король Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу недійсним, поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя шляхом виділення в натурі майна, визнання права особистої приватної власності на майно, визнання права на ідеальну частку майна,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_4 1.11.2019 року звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу недійсним, поділ майна подружжя. В ході розгляду справи 2.04.2020 року відповідач ОСОБА_6 звернулась до суду з зустрічним позовом до позивача ОСОБА_4 про поділ майна подружжя. Обидва позови первісний і зустрічний були об`єднані в одне провадження.

В судовому засідання представник позивача ОСОБА_7 позовні вимоги первісного позову підтримав, просив їх задовольнити, зустрічний позов не визнав, пояснивши, що 21.12.2012 року позивач ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_6 уклали між собою шлюб. В період шлюбу у сторін народилось двоє малолітніх дітей: доньки - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З жовтня 2018 року між сторонами фактично припинились шлюбно-сімейні відносини і в травні 2019 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітніх дітей з батьком. На час розгляду даної справи шлюб між сторонами не розірвано. За час перебування в шлюбі сторони за свої спільні кошти придбали наступне майно: квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 21.07.2016 року, ринкова вартість якої на час розгляду справи складає 3 088 076 грн.; земельну ділянку площею 0,0554 га, розташовану в АДРЕСА_2 , кадастровий номер :05:007:0012 на підставі договору купівлі-продажу від 18.11.2016 року, ринкова вартість якої 419 932 грн.; об`єкт незавершеного будівництва, який складається з будівельних матеріалів, конструктивних елементів та інженерних споруд, загальною площею 123,1 м2, розташований на земельній ділянці в АДРЕСА_2 , площею 0,0554 га, кадастровий номер :05:007:0012, даний об`єкт має повну будівельну готовність, але не прийнятий в експлуатацію ринковою вартістю 1 625 536 грн.; автомобіль „TOYOTA", модель „SOLARA", легковий кабріолет-в, номер шасі НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , вартістю 245 282 грн.; мотоцикл „HONDA VTX 1300S", д.н.з. НОМЕР_3 , вартістю 162 978 грн.; автомобіль „BMW", модель „X3", номер шасі НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_5 , вартістю 547 265 грн. Однак 1.03.2019 року через чотири місяці після припинення сімейних відносин між сторонами по справі ОСОБА_6 з метою ухилення від об`єктивного поділу майна подружжя та позбавлення свого чоловіка частини придбаного майна без будь-якої згоди ОСОБА_4 уклала зі своєю матір`ю ОСОБА_5 договір купівлі-продажу транспортного засобу №8046/2019/1337562 від 1.03.2019 року, який був зареєстрований у Територіальному сервісному центрі МВС №8046 РСЦ МВС в м. Києві. Вказаний факт купівлі-продажу автомобіля „BMW", модель „X3", д.н.з. НОМЕР_5 ОСОБА_6 від ОСОБА_4 приховала. ОСОБА_5 також знала, що вказаний транспортний засіб придбаний за спільні кошти подружжя, але сторони вказаного договору діяли недобросовісно з метою позбавлення позивача ОСОБА_4 1/2 частини зазначеного рухомого майна. Крім того, спірний автомобіль ніколи не переходив у володіння ОСОБА_5 , так як ОСОБА_6 до сьогодення користується ним. За таких обставин просить визнати вказаний договір купівлі-продажу транспортного засобу недійсним, оскільки він укладений з порушенням вимог ст.65 СК України без письмової згоди іншого з подружжя. Таким чином, сумарна варсть спільного сумісного майна подружжя становить 3 088 076 грн. + 419 932 грн. + 1 625 536 грн. + 245 282 грн. + 162 978 грн. + 547 265 грн. = 6 089 069 грн., а ідеальна частка кожного з подружжя має відповідати розміру у грошовому еквіваленті 3 044 534 грн. 50 коп. (6 089 069 грн. : 2). Враховуючи неподільність кожного з об`ктів рухомого і нерухомого майна, яке перебуває у спільній сумісній власності подружжя, неможливість користування ними окремо один від одного, позивач ОСОБА_4 просить виділити йому у власність в порядку поділу майна подружжя земельну ділянку площею 0,0554 га, розташовану в АДРЕСА_2 ; об`єкт незавершеного будівництва, який складається з будівельних матеріалів, конструктивних елементів та інженерних споруд, загальною площею 123,1 м2, розташований на земельній ділянці в АДРЕСА_2 ; автомобіль „TOYOTA", модель „SOLARA", легковий кабріолет-в, д.н.з. НОМЕР_2 ; мотоцикл „HONDA VTX 1300S", д.н.з. НОМЕР_3 ; автомобіль „BMW", модель „X3", д.н.з. НОМЕР_5 на загальну суму 3 000 993 грн. Відповідачці ОСОБА_6 просить виділити у власність в порядку поділу майна подружжя квартиру АДРЕСА_1 вартістю 3 088 076 грн., що складає більший грошовий еквівалент при поділі майна подружжя і не порушує її майнових прав в порядку ст.60-63; 70-71 СК України. Виходячи зі змісту викладеного в задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_6 та її представник ОСОБА_10 в судовому засіданні первісний позов не визнали, зустрічний позов підтримали, просили його задовольнити, пояснивши, що позивач за зустрічним позовом ОСОБА_6 вважає, що майно, яке перебуває у сторін на праві спільної сумісної власності, є земельна ділянка площею 0,0554 га, розташована в АДРЕСА_2 ; об`єкт незавершеного будівництва, який складається з будівельних матеріалів, конструктивних елементів та інженерних споруд, загальною площею 123,1 м2, розташований на земельній ділянці в АДРЕСА_2 ; автомобіль „TOYOTA", модель „SOLARA", легковий кабріолет-в, д.н.з. НОМЕР_2 ; мотоцикл „HONDA VTX 1300S", д.н.з. НОМЕР_3 . З урахуванням низки положень діючого законодавства необхідно суду виділити в натурі та визнати право особистої приватної власності позивача та відповідача за зустрічним позовом на вказану земельну ділянку в розмірі 1/2 її частини кожному; визнати право власності позивача та відповідача на ідеальну частку в розмірі 1/2 частини за кожним із сторін на об`єкт незавершеного будівництва; визнати право особистої приватної власності позивача ОСОБА_6 на мотоцикл „HONDA VTX 1300S", д.н.з. НОМЕР_3 , а відповідача ОСОБА_4 - на автомобіль „TOYOTA", модель „SOLARA", легковий кабріолет-в, д.н.з. НОМЕР_2 ; різницю у вартості мотоцикла і кабріолета залишити у володінні ОСОБА_4 , враховуючи його жалюгідний як для чоловіка матеріальний та моральний стан на пиво. Спірна квартира АДРЕСА_1 була придбана за кошти її батьків, тому не може бути об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а автомобіль „BMW", модель „X3", д.н.з. НОМЕР_5 був проданий в період шлюбу за згодою ОСОБА_4 , тому не підлягає поділу. Підстави для визнання договору купівлі-продажу вказаного транспортного засобу недійсним відсутні, так як при його укладанні будь-які норми права порушені не були.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні первісний позов в частині визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу недійсним не визнала, пояснивши, що сторони, перебуваючи в шлюбі, придбали автомобіль „BMW", модель „X3" за кошти, які отримали від продажу автомобіля, яким користувалась ОСОБА_6 , придбавши його ще до шлюбу. Тому спірний автомобіль був придбаний за грошові кошти, які належали ОСОБА_6 на праві особистої приватної власності. В 2019 році сторони вирішили продати вказаний автомобіль і ОСОБА_4 особисто в усній формі надав свою згоду на його продаж. 1.03.2019 року був укладений договір купівлі-продажу транспортного засобу №8046/2019/1337562 між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , який був зареєстрований у Територіальному сервісному центрі МВС №8046 РСЦ МВС в м. Києві, при цьому ОСОБА_4 не заперечував цьому укладенню. Крім того, квартира АДРЕСА_1 була придбана за кошти батьків ОСОБА_6 , вони ж за свої кошти зробили в ній ремонт і продовжують користуватись і володіти нею.

Заслухавши учасників справи, допитавши свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги первісного позову підлягають задоволенню в повному обсязі, а в задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити з наступних підстав.

Згідно ст.41 Конституції України, ч.1, ст.321 ЦК України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась в 1997 році відповідно до Закону України від 17.07.1997 року №475-ВР „Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2; 4; 7; 11 Конвенції" право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини.

Як встановлено в судовому засіданні, 21.12.2012 року позивач ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_6 за первісним позовом уклали між собою шлюб. В період шлюбу у сторін народилось двоє малолітніх дітей: доньки - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З жовтня 2018 року між сторонами фактично припинились шлюбно-сімейні відносини і в травні 2019 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітніх дітей з батьком. На час розгляду даної справи шлюб між сторонами не розірвано.

Вказані обставини були підтверджені в судовому засіданні і не були спростовані у будь-який спосіб учасниками справи, тому вони не підлягають доказуванню в порядку ч.1, ст.82 ЦПК України.

Відповідно до ч.1, ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу).

За змістом ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

В Постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18) зроблено висновок, що „…у статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України. Частиною першою статті 70 СК України визначено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує".

Як зазначає п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, ч.3, ст.368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.

Як передбачено ч.3, ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

За час перебування в шлюбі сторони за свої спільні кошти придбали наступне майно: квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 21.07.2016 року (т.2, а.с.143), яка була зареєстрована у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно того дня о 12-57 годин приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Іванчик І.І. (т.1, а.с.23-24), ринкова вартість якої складає 3 088 076 грн. згідно висновку експерта за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи від 4.10.2019 року №10-2019/1 (т.1, а.с.91-138); земельну ділянку площею 0,0554 га, розташовану в АДРЕСА_2 , кадастровий номер :05:007:0012 на підставі договору купівлі-продажу від 18.11.2016 року (т.1, а.с.25-28), яка була зареєстрована у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно того ж дня о 17-28 годин приватним нотаріусом Київсько-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Попруга А.М. (т.1, а.с.234-237; т.2, а.с.145), ринкова вартість якої 419 932 грн. (т.1, а.с.91-138); об`єкт незавершеного будівництва, який складається з будівельних матеріалів, конструктивних елементів та інженерних споруд, загальною площею 123,1 м2, розташований на земельній ділянці в АДРЕСА_2 , площею 0,0554 га, кадастровий номер :05:007:0012, за попереднім договором про укладення договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 11.07.2015 року (т.1, а.с.29-32), даний об`єкт має повну будівельну готовність, але не прийнятий в експлуатацію, ринковою вартістю 1 625 536 грн. (т.1, а.с.91-138); автомобіль „TOYOTA", модель „SOLARA", легковий кабріолет-в, номер шасі НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 (т.1, а.с.34), вартістю 245 282 грн. згідно звіту про незалежну оцінку колісних транспортних засобів (т.1, а.с.64-89); мотоцикл „HONDA VTX 1300S", д.н.з. НОМЕР_3 , вартістю 162 978 грн. (т.1, а.с.64-89); автомобіль „BMW", модель „X3", номер шасі НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_5 , вартістю 547 265 грн. (т.1, а.с.38-54).

Вказані обставини також не заперечувались учасниками справи, а вартість кожного з об`єктів зазначеного майна не оскаржувалась відповідачем ОСОБА_6 та її представником ОСОБА_10 , клопотань про призначення по справі судової автотоварознавчої експертизи та/або судової будівельно-технічної експертизи до суду від останніх не надходило і в судовому засіданні вони не заявлялись.

За приписами ч.4, ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 22.11.2021 року позов ОСОБА_11 , батька відповідача ОСОБА_6 , було задоволено частково: визнано недійсним інвестиційний договір №0432/1-4/135 від 24.09.2014 року та додатки до договору від 24.09.2014 року, від 21.07.2016 року в частині визначення інвестора та визнано інвестором ОСОБА_11 , визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 21.07.2016 року в частині покупця та визнано покупцем ОСОБА_11 , стягнуто солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_6 на користь ОСОБА_11 заборгованість за договорами позики в загальному розмірі 65 100 доларів США, покладено на відповідачів судові витрати, в задоволенні решти вимог позову було відмовлено. Вказані обставини описані у Постанові Київського апеляційного суду від 10.08.2022 року (абз.3, а.с.23, зворот. бік, т.2).

Цією ж Постановою Київського апеляційного суду від 10.08.2022 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 22.11.2021 року було скасоване і прийнята нова постанова, якою позов ОСОБА_11 до ОСОБА_4 , ОСОБА_6 про визнання правочинів недійсними, переведення прав, визнання права власності та стягнененя боргу задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_11 заборгованість за договорами позики в розмірі 32 550 доларів США та судовий збір 5 615 грн.; в іншій частині позову ОСОБА_11 відмовлено (т.2, а.с.23-31; т.3, а.с.7-13).

Вказаною Постановою суд апеляційної інстанції встановив, що позивач ОСОБА_11 , батько відповідачки ОСОБА_6 , не надав належних та допустимих доказів придбання квартири АДРЕСА_1 за його кошти і для нього, а також щодо передачі ним грошових коштів ОСОБА_6 у позику, яка діяла в інтересах сім`ї, для придбання земельної ділянки та будинку в Київській області, Бориспільському районі, с. Безуглівка. Крім того, суд вважав недоведеним позивачем солідарний обов`язок стягнення грошової суми за договорами позики з відповідача ОСОБА_4 , у зв`язку з чим можна зробити висновок, що грошові кошти отримувались у позику відповідачкою не в інтересах сім`ї, а вказане нерухоме майно придбано за рахунок спільних коштів подружжя.

Постановою Верховного Суду від 6.12.2022 року Постанову Київського апеляційного суду від 10.08.2022 року було залишено без змін (т.3, а.с.14-16). Таким чином, встановлені обставини вказаними судовими рішеннями судів апеляційної та касаційної інстанцій та їх висновки не підлягають доказуванню при розгляді даної цивільної справи.

Як передбачає ч.3, ст.12 та ч.1, ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України.

Згідно ч.1, ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

За приписами ч.1, ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Суд не може покласти в основу рішення показання свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , які пояснили, що відповідач ОСОБА_6 в листопаді 2018 року придбала спірний автомобіль „BMW", модель „X3" за свої власні кошти, коли сторони вже проживали окремо один від одного і не вели спільне господарство, при цьому позивач ОСОБА_4 на той час не працював і не претендував на даний транспортний засіб, оскільки вони спростовуються їхніми ж показаннями, що безпосередніми свідками купівлі-продажу вказаного автомобілю ОСОБА_6 у попереднього покупця вони не були, джерела походження грошових коштів, за які було придбано транспортний засіб не знають. Крім того, позивач ОСОБА_4 у своїх заявах стверджував, що вказаний автомобіль був придбаний для нього у пошкодженому стані його знайомим ОСОБА_13 з аукціону за 6 594 долара США.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка відповідач ОСОБА_5 пояснила, що з 2012 року подружжя Зайцеви не мали коштів для придбання нерухомого майна або транспортних засібів і мали борги. Вони часто подорожували, а зароблені кошти ОСОБА_4 не покривали їх видатки, за 2015 рік він отримав 900 000 грн. заробітної плати, а витратив на різні потреби понад 2 000 000 грн. Тому вона з чоловіком ОСОБА_11 допомагали вказаному подружжю: надавали кошти доньці ОСОБА_6 для внесення нею інвестицій за квартиру АДРЕСА_1 , надавали кошти для придбання земельної ділянки в с. Безуглівка, Бориспільського району, Київської області, ремонтували за свої кошти пошкоджений автомобіль, придбаний відповідачем, тощо. Суд не може покласти в основу рішення такі показання свідка ОСОБА_5 , оскільки вони спростовуються встановленими обставинами, викладеними вище у Постанові Київського апеляційного суду від 10.08.2022 року. Крім того, докази, що містяться в матеріалах даної цивільної справи, не підтверджують показання даного свідка.

За приписами ст.65 СК України 1. Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. 2. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. 3. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Як наголошує п.1, ч.1, ст.31 ЦК України правочин вважається дрібним побутовим, якщо він задовольняє побутові потреби особи, відповідає її фізичному, духовному чи соціальному розвитку та стосується предмета, який має невисоку вартість.

Однак на сьогодні не має однозначного тлумачення зазначеного поняття дрібно-побутовий правочин. Головна особливість цього правочину те, що його мають право вчиняти навіть малолітні особи (особи, яким не виповнилося 14 років), тобто особи з частковою цивільною дієздатністю. Але ці правочини мають право вчиняти також особи з неповною, обмеженою та повною цивільними дієздатностями. Таким чином, суд приходить до висновку, що придбання та продаж будь-якого транспортного засобу, які є наявними у ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на час розгляду справи, виходячи з розміру їх вартості, виходять за межі дрібного побутового правочину.

Як встановлено судом, сторони, перебуваючи в шлюбі, придбали автомобіль „BMW", модель „X3", номер шасі НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_5 , за спільні кошти, оскільки іншого судом не встановлено та не спростовується будь-якими доказами.

1.03.2019 року був укладений договір купівлі-продажу транспортного засобу №8046/2019/1337562 - автомобіля „BMW", модель „X3", номер шасі НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_5 , між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , матір`ю відповідача ОСОБА_6 , який був зареєстрований у Територіальному сервісному центрі МВС №8046 РСЦ МВС в м. Києві (т.1, а.с.35-36; 56; 151-152).

Як пояснили відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судовому засіданні, що позивач ОСОБА_4 знав про майбутній продаж вказаного транспортного засобу, не заперечував цьому і дав згоду на його відчуження в усній формі. Аналогічно вказане повідомила ОСОБА_5 , яка була допитана в якості свідка. Суд не може покласти в основу рішення такі показання, оскільки вони спростовуються поясненнями в судовому засіданні представника позивача та змістом позову самого позивача ОСОБА_4 , а також вимогою закону, який передбачає відчуження цінного майна подружжя тільки за письмовою згодою іншого подружжя.

Оцінюючи описане вище, а також положення ст.65 СК України, суд вважає, що оскільки автомобіль „BMW", модель „X3", номер шасі НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_5 , вартістю 547 265 грн. відноситься до цінного майна подружжя, тому його відчуження одним із подружжя не відноситься до дрібного побутового правочину і повинно мати письмову згоду іншого з подружжя. Так як в судовому засіданні не знайшла свого підтвердження у вигляді належного та допустимого доказу в розумінні ст.76-80 ЦПК України письмова згода ОСОБА_4 на продаж спірного автомобіля ОСОБА_6 ОСОБА_5 1.03.2019 року, тому вказаний договір необхідно визнати недійсним, оскільки він був укладений з порушенням положення ч.2-3, ст.65 СК України.

Аналізуючи докази в цілому, зібрані у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що оскільки сторони за свої спільні кошти придбали наступне майно: квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 21.07.2016 року, ринкова вартість якої на час розгляду справи складає 3 088 076 грн.; земельну ділянку площею 0,0554 га, розташовану в АДРЕСА_2 , кадастровий номер :05:007:0012 на підставі договору купівлі-продажу від 18.11.2016 року, ринкова вартість якої 419 932 грн.; об`єкт незавершеного будівництва, який складається з будівельних матеріалів, конструктивних елементів та інженерних споруд, загальною площею 123,1 м2, розташований на земельній ділянці в АДРЕСА_2 , площею 0,0554 га, кадастровий номер :05:007:0012, ринковою вартістю 1 625 536 грн.; автомобіль „TOYOTA", модель „SOLARA", легковий кабріолет-в, номер шасі НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , вартістю 245 282 грн.; мотоцикл „HONDA VTX 1300S", д.н.з. НОМЕР_3 , вартістю 162 978 грн.; автомобіль „BMW", модель „X3", номер шасі НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_5 , вартістю 547 265 грн., тому вказане майно належить їм на праві спільної сумісної власності і підлягає поділу у встановленому законом порядку на вимогу одного з подружжя.

Оскільки перелічене вище майно є цілісним і неподільним і не може бути виділено в натурі в певних частках кожному з подружжя, крім земельної ділянки, щодо якої ОСОБА_6 та її представник не заявляли клопотання про призначення відповідної судової земельно-технічної експертизи і не надали доказів щодо вказаного, а вартість кожного майна не оспорювалась відповідачем за первісним позовом та її представником, тому суд вважає необхідним виділити у власність ОСОБА_4 земельну ділянку, площею 0,0554 га, розташовану в с. Безуглівка, Бориспільського району, Київської області, кадастровий номер :05:007:0012, вартістю 419 932 грн., об`єкт незавершеного будівництва, що складається з будівельних матеріалів, конструктивних елементів та інженерних споруд, загальною площею 123,1 м2, розташований на земельній ділянці в с. Безуглівка, Бориспільського району, Київської області, кадастровий номер :05:007:0012, вартістю 1 625 536 грн., автомобіль „TOYOTA", модель „SOLARA", легковий кабріолет-в, номер шасі НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , вартістю 245 282 грн.; мотоцикл „HONDA VTX 1300S", д.н.з. НОМЕР_3 , вартістю 162 978 грн.; автомобіль „BMW", модель „X3", номер шасі НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_5 , вартістю 547 265 грн. в порядку поділу майна подружжя, що складає загальну суму 3 000 993 грн.

В свою чергу ОСОБА_6 необхідно виділити у власність квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 62,9 м2, житловою площею 30,3 м2, вартістю 3 088 076 грн. в порядку поділу майна подружжя, що є більшою грошовою вартістю майна, ніж виділене позивачу ОСОБА_4 при поділі майна подружжя і не порушує її майнових прав в порядку ст.60-63; 70-71 СК України. З цих підстав у задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити.

Згідно ст.133; 141 ЦПК України оскільки суд задовольняє первісний позов в повному обсязі, тому з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути 9 605 грн. судового збору, а в задоволенні решти суми судових витрат необхідно відмовити. Судові витрати ОСОБА_6 , сплачені при зверненні до суду з зустрічним позовом, не підлягають стягненню з ОСОБА_4 на її користь, оскільки в задоволенні зустрічного позову судом було відмовлено в повному обсязі.

Керуючись ст.4; 10; 12-13; 76-80; 81; 133; 137; 141; 258-259; 263-265 ЦПК України, на підставі ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась в 1997 році відповідно до Закону України від 17.07.1997 року №475-ВР „Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2; 4; 7; 11 Конвенції", ст.41 Конституції України, ст.321; 368, ч.3 ЦК України, ст.60; 63; 65; 69; 70 СК України, ст.12; 81; 82 ЦПК України, Постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18), Постанови Верховного Суду від 18.08.2021 року у справі №359/3859/17, (провадження № 61-437св20), п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", суд

В И Р І Ш И В :

Первісний возов задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу транспортного засобу №8046/2019/1337562, укладений 1.03.2019 року між ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , недійсним і застосувати наслідки недісності - реституцію.

Визнати за ОСОБА_16 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ) право власності на земельну ділянку, площею 0,0554 га, розташованої в с. Безуглівка, Бориспільського району, Київської області, кадастровий номер :05:007:0012, вартістю 419 932 грн., на об`єкт незавершеного будівництва, що складається з будівельних матеріалів, конструктивних елементів та інженерних споруд, загальною площею 123,1 м2, розташованого на земельній ділянці в с. Безуглівка, Бориспільського району, Київської області, кадастровий номер :05:007:0012, вартістю 1 625 536 грн., автомобіль „TOYOTA", модель „SOLARA", легковий кабріолет-в, номер шасі НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , вартістю 245 282 грн.; мотоцикл „HONDA VTX 1300S", д.н.з. НОМЕР_3 , вартістю 162 978 грн.; автомобіль „BMW", модель „X3", номер шасі НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_5 , вартістю 547 265 грн. в порядку поділу майна подружжя, а всього на загальну суму 3 000 993 грн.

Визнати за ОСОБА_14 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 ) право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 62,9 м2, житловою площею 30,3 м2, вартістю 3 088 076 грн. в порядку поділу майна подружжя.

Стягнути з ОСОБА_14 на користь ОСОБА_1 9 605 грн. судового збору, в задоволенні решти суми судових витрат відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя шляхом виділення в натурі майна, визнання права особистої приватної власності на майно, визнання права на ідеальну частку майна, стягнення судових витрат відмовити.

Повний текст рішення виготовлено 26.01.2024 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Суддя :