Справа № 466/6601/23
Провадження № 2-о/466/13/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2024 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Ковальчука О.І.

з участю секретаря Коновал Х.В., Хомляк О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ГУ ДМС України у Львівській області про встановлення факту, що має юридичне значення

встановив:

27.06.2023 року адвокат Буженко Ю.С. звернувся до суду з заявою в інтересах ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити юридичний факт, а саме, що заявником згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданим 04.02.2014 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області, актовий запис №251, є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 до моменту повномасштабного вторгнення рф на територію України за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви покликається на те, що ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідності до свого свідоцтва про народження народилася в м. Донецьк. Відповідно є громадянкою України. Батько ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянин України, мати ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянка України.

Батьки ОСОБА_1 уклали шлюб між собою в м. Донецьк ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис № 805, що підтверджується долученою до зазначеної заяви копією свідоцтва про укладення шлюбу. Весь час із свого народження ОСОБА_1 проживала в м. Донецьк.

На жаль по досягненню 14 річного віку вона не отримала паспорту громадянина України, продовживши жити без нього весь час.

Після свого народження, заявник разом із батьками проживала за адресою: АДРЕСА_2 .

У подальшому вона з родиною переїхала та стала проживати за адресою: АДРЕСА_1 .

У цьому районі заявник навчалася у школі № 80 з 2000 по 2008 рік по вул. П. Колодіна. У 2009 році ОСОБА_1 познайомилась з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_3 . Також у позивачки є тітка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . У 2010 році заявник познайомилась з ОСОБА_6 , а в 2011 році ОСОБА_1 хрестила її доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

З 2013 по 2015 рік ОСОБА_1 працювала на підприємстві "Горняк".

З 2015 року разом з ОСОБА_4 працювала на будівництві.

ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_1 народила сина ОСОБА_8 . Із батьком дитини в шлюбі вона не перебуває та разом не проживає.

З 2020 року ОСОБА_1 працювала у Гірському технікумі ім. Абакумова.

06.04.2022 року ОСОБА_1 разом із сином та бабусею покинули непідконтрольну територію України та виїхали до Польщі у зв`язку з війною.

20.07.2022 року ОСОБА_1 залишила сина разом із бабусею ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (м Донецьк, паспорт НОМЕР_2 ) та поїхала оформляти документи до м. Львова.

Зупинилась у м. Львові у ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , зареєстрована: м. Донецьк, Кіровський район, у Львові проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 26.09.2022 року по справі №463/6684/22 встановлено факт народження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 в м. Донецьку у батьків: батько: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , мати -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі вказаного рішення суду Шевченківським відділом ДРАЦС у м. Львові ОСОБА_1 було видано свідоцтво про народження ОСОБА_8 .

За вказаних обставин ОСОБА_1 , 1993р.н. має право на отримання паспорту громадянина України.

На виконання 35 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорту громадянина України, затвердженого Постановою КМУ № 302 від 25.03.2015 року ОСОБА_1 зверталась на адресу ГУ ДМС- Львівській області.

При цьому, ОСОБА_1 надавала всі документи, що вона народилась та все життя прожила в Україні і пояснювала це посадовим особам ДМС у Львівській області, і просто своєчасно не звернулась, щоб отримати паспорт.

В усній формі їй було роз`яснено, що для початку їй необхідно пройти процедуру ідентифікації особи, а вже потім займатись питанням оформлення паспорта громадянина України.

На виконання вказаних рекомендацій ОСОБА_1 зверталась до відділу «Центр оформлення документів №3» Львівського міського управління ГУ Управління ДМС України у Львівській області з метою проходження процедури ідентифікації особи.

Однак, за результатами її звернення органом ДМС була надана така відповідь «встановлено відсутність документа з фотокарткою, який може підтвердити Вашу особу, працівниками ДМС також встановлено, що у ОСОБА_1 для належного підтвердження її особи, в порядку визначеному Постановою КМУ від 25.03.2015 року № 302, є тільки один свідок це її мама, що вданому випадку є недостатнім. Орган ДМС констатував, що провести ідентифікацію ОСОБА_1 як громадянина України та встановити особу через процедуру встановлення особи не являється можливим. Порекомендовано звернутись до місцевого загального суду і заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Враховуючи вищевикладене, заявник змушена звертатися в суд за захистом своїх прав.

В судовому засіданні заявник та представник заявника заяву підтримали повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в поданій до суду заяві. Просили заяву задовольнити. В останнє судове засідання позивач не з`явилася, однак представник подав до суду заяву, в якій підтримують позовні вимоги в повному обсязі та просять суд розглядати справу у їх відсутності, а тому суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів.

Представник заінтересованої особи в судовому засіданні заперечив щодо задоволення заяви, підтримавши письмові пояснення, долучені до матеріалів справи.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Заслухавши пояснення заявника, представника заявника, представника заінтересованої особи, свідків, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_12 у м. Донецьк Донецької області, Україна та її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 04.02.2014 року.

Батьки заявника зареєстрували шлюб 10.10.1992 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 .

З моменту народження заявник ОСОБА_1 проживала із батьками у м. Донецьк Донецької області.

Мати ОСОБА_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_4 .

Згідно свідоцтва про народження від 25.01.2023, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 народила сина ОСОБА_8 у м. Донецьк Донецької області.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 26.09.2022 по справі №463/6684/22, встановлено факт народження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 у м. Донецьк у батьків: батько ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , мати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

06.04.2022 року ОСОБА_1 разом із сином та бабусею покинули непідконтрольну територію України та виїхали до Польщі у зв`язку з війною.

На даний час заявник проживає у АДРЕСА_5 , що підтверджується Договором оренди квартири №1 від 01.02.2023 року.

Так, заявник ОСОБА_1 має намір оформити паспорт громадянина України, однак у неї відсутні документи, що підтверджують належність до громадянства України, оскільки вона не оформила паспорт громадянина України вчасно.

Тому заявник звернувся із заявою до ГУ ДМС України у Львівській області щодо оформлення паспорта громадянина України, на яку отримав відповідь від 20.06.2023, у якій рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ч. 2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Листом Верховного суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що у порядку ч. 2ст. 256 ЦПК (ст. 315 ЦПК згідно змін від 15.12.2017р.) суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України.

Питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедури подання цих документів та провадження за ними врегульовано, крім Закону України «Про громадянство України», також Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215/2001 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України», яким затверджений Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень.

Відповідно до ст.3 ч.1 п.3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис "громадянин України", та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України.

Згідно п.3 ч.2 ст. 9 Закону України «Про громадянство України», умовами прийняття до громадянства України є безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років.

Відповідно до Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року N215(в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року N 588/2006):

п. 15. Для оформлення належності до громадянства України відповідно до пункту 3 частини першої статті 3 Закону повнолітня особа, яка у неповнолітньому віці разом зі своїми батьками (одним із них) після 13 листопада 1991 року прибула на постійне проживання в Україну, подає:

а) заяву про оформлення належності до громадянства України;

б) копії паспортів своїх батьків (одного з них) - громадян колишнього СРСР із внесеним написом "громадянин України", а якщо паспорт громадянина колишнього СРСР був утрачений, пошкоджений тощо, - довідку територіального підрозділу Державної міграційної служби України про перевірку за заявою такої особи на підставі інших документів факту внесення органом внутрішніх справ України напису "громадянин України";

в) копію свідоцтва про народження особи.

Пунктом 10 передбачено, що для встановлення відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 3 Закону належності до громадянства України особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягла повноліття та проживала в Україні разом із батьками (одним із них) або іншим її законним представником, подає:

а) заяву про встановлення належності до громадянства України;

б) копію свідоцтва про народження;

в) один із таких документів:

- довідку, що підтверджує факт постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факт її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року;

- довідку, що підтверджує факт постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника, з якими особа в неповнолітньому віці постійно проживала, або факт їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року;

- документ, що підтверджує факт перебування особи в неповнолітньому віці на вихованні у державному дитячому закладі України за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року;

- копії паспортів батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника - громадян колишнього СРСР з відміткою про прописку, що підтверджує факт їх постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факт їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року. У разі відсутності у батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального підрозділу Державної міграційної служби України про те, що за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року ця особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР і відповідно постійно проживала, проживала на території України (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт);

- судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факту її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року;

- судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року батьків (одного з них) особи або іншого законного представника, з яким особа в неповнолітньому віці постійно проживала на території України, або факту їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року.

Отже, суд вважає, що в судовому засіданні встановлено особу заявника, якою є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Донецьк, Донецької області, що підтверджується письмовими доказами та показаннями свідків.

Щодо реалізації права заявника отримати громадянство України (паспорт громадянина України), судом встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Донецьк, Донецької області на території України, до моменту повномасштабного вторгнення рф на територію України.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Факт про встановлення якого просить заявник, дасть йому підстави для отримання паспорту громадянина України та реалізації своїх конституційних прав і свобод як громадянина України в майбутньому.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає заяву підставною та такою, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 12,13,81, 247, 259, 263, 265, 268, 293, 315, 319 ЦПК України, суд

ухвалив:

заяву задовольнити повністю.

Встановити юридичний факт, а саме, що заявником згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданим 04.02.2014 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області, актовий запис №251, є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 до моменту повномасштабного вторгнення рф на територію України за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення апеляційної скарги.

Повний текст судового рішення виготовлено 05 березня 2024 року.

Суддя О. І. Ковальчук