Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/6231/23
Провадження № 2/279/102/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2024 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Шульги О.М., з секретарем Райвахівською Л.В., розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені цивільну справу №279/6231/23 за позовом ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Дубенчук Михайло Вікторович, до виконавчого комітету Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 . На день його смерті разом з ним була зареєстрована та проживала дружина ОСОБА_2 - ОСОБА_3 .

Спадкодавець за законом - ОСОБА_3 , яка спадщину прийняла, але не встигши її оформити ІНФОРМАЦІЯ_2 померла. Дані факти стверджуються додатками до позовної заяви.

Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , що належав померлому ОСОБА_2 згідно записів в погосподарській книзі за 2001 -2005 роки, особовий рахунок НОМЕР_1 , рік забудови 1956.

У встановленому законом порядку він прийняв спадщину на підставі Рішення Подільського районного суду м.Києва від 27.02.2020 року у справі №758/7041/19, наслідком чого Коростенською районною державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа 171/2020.

Інші спадкоємці за заповітом та за законом, які прийняли спадщину відсутні, тому відповідачем зазначено виконавчий комітет Ушомирської сільської ради Коростенського району Житомирської області, який за певних умов має право на дане спадкове майно, так як воно знаходиться на її території. Станом на сьогоднішній день, інтересу до спадкового майна він не втрачав, доглядає за ним, обробляє земельну ділянку, зареєстрований та проживає в даному будинку.

Щодо належності спадкодавцю, на момент його смерті об`єкту спадкування та неможливості оформити спадкових прав в органах нотаріату зазначає, що вказаний будинок було побудовано, але спадкодавцем не було належним чином оформлено право власності на будинок, та не отримано відповідних документів, які б посвідчували це право. Оскільки первинна реєстрація права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 у встановленому порядку проведена не була, враховуючи, що реєстрація будинків органами БТІ на той час проводилося лише у містах і селищах міського типу, що було передбачено інструкцією від 31.01.1966 року Міністерства комунального господарства РСР «Про порядок реєстрації домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР», то відповідно зазначений будинок в органах МБТІ зареєстрований не був, так як законодавством, яке було чинним на той час, не було передбачено реєстрацію в сільській місцевості нерухомого майна органами БТІ тому, відповідно до норм чинного законодавства, наведених вище, у позивача виникла необхідність звернутися до суду для встановлення свого права власності на вказаний житловий будинок.

Крім того, відповідно до положення «Про державний нотаріат Української РСР» затвердженого постановою Ради міністрів УРСР від 31.08.64 року № 941, яке мало чинність на час забудови будинку слідує, що підтвердженням належності будинку, можуть служити відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих. Якщо, до складу спадкового майна входить жилий будинок (частина будинку) нотаріус вимагає правовстановлюючий документ про належність будинку (частини будинку), квартири спадкодавцю, довідку характеристику бюро технічної інвентаризації, а в місцевостях, де інвентаризація не провадилась - довідку виконавчого комітету місцевої ради Депутатів трудящих.

В даному випадку право власності на збудоване спадкодавцем до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення, (постанова від 13.06.2012 р.№ 6-54 цс 12). Таким чином, належність житлового будинку його спадкодавцю, стверджується довідкою відповідача про належність будинку.

З наведеного слідує, що із заявою про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно має звернутись належна особа (за якою визнано факт належності майна на підставі рішення суду), звернення з заявою неналежної особи є підставою для відмови у державній реєстрації згідно ч.3 п.1 ст.24 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Також зазначає, що статтею 25 Цивільного кодексу України передбачено припинення цивільної правоздатності фізичної особи у момент її смерті.

Тобто, він позбавлений можливості зареєструвати право власності на спадкове майно за своїм спадкодавцем, так як власник повинен особисто звернутись до відповідного реєстратора з відповідною заявою.

Враховуючи, що при житті право власності на житловий будинок, спадкодавець не зареєстрував, тобто, щодо нього створилась правова ситуація, що унеможливлює оформити спадщину в позасудовому порядку, так як іншого позасудового порядку вирішення даного питання, не передбачено, тому, відповідно до норм чинного законодавства, наведених вище, у позивача виникла необхідність звернутися до суду для встановлення, за нею права власності на спадкове майно.

Просить визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно, а саме житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , що залишився після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Сторони письмово повідомили про розгляд справи у їх відсутності, в зв`язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне:

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 74 років в с.Ковбащина Коростенського району, Житомирської області помер ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданим повторно 11.04.2023 року.

З довідок, виданих Ушомирською сільською радою №1284 та №1285 від 23.12.2022 року слідує, що ОСОБА_4 був зареєстрований та постійно проживав на день смерті за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з ним була зареєстрована та проживала дружина ОСОБА_3 .

Будинок АДРЕСА_1 на праві особистої власності належить ОСОБА_4 , згідно запису в погосподарській книзі №9 за 2001-2005 роки, особовий рахунок № НОМЕР_1 . рік побудови 1956.

Статтями 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 , визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Отже, наявні в справі документи містять інформацію про прийняття ОСОБА_3 спадщини після смерті чоловіка на підставі ст.549 ЦК УРСР (в ред.1963 року).

Про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були подружжям свідчить свідоцтво про одруження серії НОМЕР_3 видане 3 жовтня 1953 року.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 84 років в с.Ковбащина Коростенського району, Житомирської області , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 виданим 20.12.2011 року.

З довідки Ушомирської сільської ради Коростенського району №1286 від 23.12.2022 року слідує, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , була зареєстрована та постійно проживала одна на день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

Частиною 1 ст. 1268, ч.1 ст.1269 ЦК України, який діяв на час смерті ОСОБА_3 і діє на даний час, передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно вимог частини 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Рішенням Подільського районного суду м.Києва від 27.02.2020 року у справі №758/7041/19 установлено факт постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_6 , на час відкриття спадщини ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ).

На підтвердження ступеня родинного зв`язку зі своїм спадкодавцем ОСОБА_1 подав свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 видане 11.02.1955 року Ушомирським відділом ЗАГСу Коростенського району Житомирської області.

19.06.2020 року ОСОБА_1 подав до органів нотаріату заяву про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 , на підставі якої Коростенською районною державною нотаріальною конторою Житомирської області було заведено спадкову справу №171/2020.

Інформація про інших спадкоємців у вказаній спадковій справі відсутня.

Одночасно зі спадкової справи слідує, що після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 не видавалось.

На звернення позивача від 13.04.2023 року щодо роз`яснення по оформленню спадкових прав на вказане нерухоме майно, нотаріус надав лист №221/02-14 від 13.04.2023 року з якого слідує, що після смерті ОСОБА_2 спадщину прийняла ОСОБА_3 , яка не оформила своїх спадкових прав на майно. Державна реєстрація права власності даного житлового будинку станом на 29.12.2012 року не проводилась, тому свідоцтво про право на спадщину не може бути видано.

З Інформаційної довідки, виданої КП «Коростенське міжміське бюро технічне інвентаризації Житомирської обласної ради» за №83 від 16.03.2023 року, слідує, що державна реєстрація права власності житлового будинку АДРЕСА_1 , станом на 29.12.2012 року не проводилась.

З технічного паспорту, виготовленого ФП ОСОБА_5 слідує, що інвентаризація будинку проводилась 25.06.2020 року.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно із частиною четвертою статті 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Тобто, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (03 серпня 2004 року) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення.

У разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

Враховуючи те, що позивачем надано суду копію листа нотаріуса, яким відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину і надано роз`яснення щодо підстав відмови, чим позивач підтвердив неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину в органах нотаріату, тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 19, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.548, 549 ЦК УРСР (в ред.1963 року), ст.ст. 1217, 1223, 1268, 1269, 1296 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , право власності на житловий будинок із надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , якою вказане нерухоме майно було успадковане після смерті чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня його вручення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Представник позивача - адвокат Дубенчук Михайло Вікторович, місце знаходження: АДРЕСА_3 , свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЖТ №001122 від 31.10.2019 року.

Відповідач - виконавчий комітет Ушомирської сільської ради Коростенського району, місце знаходження: 11571, с.Ушомир, вул. Березюка, 15, Коростенський район, Житомирська обл., .

Суддя: О.М.Шульга