КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/2650/2024
Справа № 759/2530/15-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 лютого 2024 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Діденка А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу за апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича, поданою представником ОСОБА_1 , та апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва, постановлену у складі судді Твердохліб Ю.О. в м. Київ 27 листопада 2023 року у справі за заявою ОСОБА_2 , стягувач Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» про визнання дублікату виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи,

в с т а н о в и в :

У липні 2023 року ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 звернувся до суду з даною заявою, просив визнати дублікат виконавчого листа у справі № 759/2530/15-ц, виданий на підставі ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 19 липня 2021 року щодо боржника ОСОБА_2 таким, що не підлягає виконанню.

Заяву обґрунтовував тим, що Святошинським районним судом м. Києва 19 липня 2021 року було постановлено ухвалу про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строків для пред`явлення виконавчого документа до виконання в справі за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором. 21 червня 2023 року в справі № 759/2530/15-ц Київським апеляційним судом було ухвалено рішення, яким ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 19 липня 2021 року скасовано з ухваленням нового судового рішення, яким заяву ПАТ АБ «Укргазбанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строків на пред`явлення виконавчого листа до виконання залишено без задоволення.

Таким чином, виконавчий лист у справі № 759/2530/15-ц не підлягає виконанню з процесуально-правових підстав, адже він був пред`явлений до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення, дублікат виконавчого листа, на підставі якого здійснюється виконання рішення, було видано без законних на те підстав. На підставі виданого в справі № 759/2530/15-ц дублікату виконавчого листа виконання судового рішення не могло і не може здійснюватися з підстав його помилкової видачі. Виконання судового рішення на підставі дублікату виконавчого листа, який взагалі не мав бути виданий, строк пред`явлення до виконання якого пропущений, порушує права заявника на мирне володіння майном, гарантоване Конституцією України та міжнародними правовими інструментами. На підставі дублікату виконавчого листа було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1, в рамках якого приватним виконавцем Телявським А.М. здійснюються виконавчі дії з відчуження майна боржника, що є незаконним, адже дублікат виконавчого листа видано помилково. Наразі ухвала про видачу дублікату виконавчого листа по справі № 759/2530/15-ц є скасованою, виконавчий документ не є чинним. Таким чином, виконання судового рішення не може здійснюватися на підставі дублікату виконавчого листа у справі № 759/2530/15-ц.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 27 листопада 2023 року заяву ОСОБА_2 задоволено, визнано дублікат виконавчого листа № 759/2530/15-ц, виданий 19 липня 2021 року Святошинським районним судом м. Києва у справі за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 про стягнення боргу на виконання рішення Святошинського районного суду м. Києва від 20 серпня 2015 року таким, що не підлягає виконанню.

Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Телявський А.В. в особі представника ОСОБА_1 , не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 27 листопада 2023 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилався на те, що 11 серпня 2022 року постановою приватного виконавця Телявського А.М. у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 було відкрите виконавче провадження по примусовому виконанню рішення Святошинського районного суду м. Києва на підставі дубліката виконавчого листа, виданого 27 вересня 2021 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання, надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Обчислення процесуальних строків ст. 122 ЦПК України відзначає, що строки, встановлені як законом, так і судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати. Наводив зміст ст. 123, 124 ЦПК України, посилався на постанову Верховного Суду від 20 липня 2021 року в справі № 910/20594/15, в якій зроблено висновок, що строк пред`явлення виконавчого документа у справі переривався пред`явлення до виконання, рішення суду виконано не було, перебіг строку пред`явлення такого документа до виконання починається заново з отримання стягувачем інформації про вчинення державним виконавцем відповідної дії - винесення постанови про повернення виконавчого документу.

Вказував, що правові висновки щодо розуміння переривання строку пред`явлення виконавчих документів до виконання були надані в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2018 року в справі № 727/1256/14-ц. У постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року в справі № 569/15160/16-ц зроблено висновок, що початковий момент перебігу строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання після його переривання веде відлік з дня кожного його повернення стягувачу.

Також, аналізуючи переривання строків пред`явлення виконавчого документа до виконання в постановах Верховного Суду від 16 серпня 2019 року в справі № 409/2494/16-ц та від 22 квітня 2019 року в справі № 285/4263/15-ц, було надано правовий висновок про те, що після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання в зв`язку з його пред`явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Таким чином, внаслідок пред`явлення виконавчого документа до виконання та відкриття виконавчого провадження, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, а саме дублікату виконавчого листа, було перервано та він розпочав свій перебіг спочатку. У свою чергу, заявником не оскаржуються дії приватного виконавця Телявського А.М. щодо відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1.

Зазначав, що скасування постановою Київського апеляційного суду від 21 червня 2023 року ухвали Святошинського районного суд м. Києва від 19 липня 2021 року, якою було поновлено строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання, не є достатньою підставою за наявності постанови про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 11 серпня 2022 року, внаслідок якої перервався строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Розділ VІІ ЦПК України передбачає окремий порядок для оскарження дій та рішень приватного виконавця під час примусового виконання рішення, згідно якого сторона виконавчого провадження може звернутися до суду зі скаргою на дії виконавця.

Вказував, що виконавче провадження № НОМЕР_1 станом на день звернення з заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, завершено, а отже у заявника відсутнє право, яке могло бути б захищене в судовому порядку внаслідок задоволення вказаної заяви.

Стягувач у виконавчому провадженні ПАТ АБ «Укргазбанк», також не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, просив скасувати ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 27 листопада 2023 року та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилався на те, що висновки суду не ґрунтуються на нормах закону та судом першої інстанції застосовано ст. 432 ЦПК України без врахування висновків Верховного Суду щодо застосування цієї норми.

Наводив правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду в постанові від 19 січня 2023 року в справі № 824/2/22, від 24 червня 2020 року в справі № 520/1466/14-ц, від 09 вересня 2021 року в справі № 824/67/20, від 09 червня 2022 року в справі № 2-118/2001, і що судом першої інстанції при постановленні ухвали про визнання дублікату виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не досліджені питання та не встановлені обставини та факти, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або про наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Вказував, що судом першої інстанції не звернуто увагу, що закінчення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання не визначено чинним законодавством України підставою для припинення обов`язків боржника за судовим рішенням, на підставі якого видано виконавчий документ. З викладеного випливає, що судом першої інстанції дублікат виконавчого листа визнано таким, що не підлягає виконанню, без наявних на те матеріально-правових підстав.

Вважав, що у справі, яка розглядається, відсутні також і процесуально-правові підстави для визнання дублікату виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Вказував, що виключний перелік документів, що є виконавчими документами, визначений ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження». З викладеного вбачається, що дублікат виконавчого документа, зокрема виконавчого листа, не є виконавчим документом в розумінні Закону України «Про виконавче провадження», відповідно, такий документ не може бути визнано таким, що не підлягає виконанню, на підставі ст. 432 ЦПК України. Виходячи зі змісту ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчим документом в справі № 759/2530/15-ц є виконавчий лист, виданий 09 грудня 2015 року Святошинським районним судом м. Києва, і саме цей документ може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, в разі встановлення судом наявності підстав, вказаних у зазначеній статті - помилковості його видачі та/або відсутністю обов`язку боржника.

Вказував, що боржник в заяві вказує на те, що виконавчий лист не підлягає виконанню з процесуально-правових підстав, адже він був пред`явлений до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення, дублікат виконавчого листа, на підставі якого здійснюється виконання рішення, було видано без законних правових підстав. З наведеного випливає, що боржник стверджує про факт пред`явлення до виконання після закінчення строку для пред`явлення саме виконавчого листа, виданого 09 грудня 2015 року а не його дублікату. Вважав вказане твердження боржника безпідставним, оскільки Київським апеляційним судом в постанові від 21 червня 2023 року в справі № 759/2530/15-ц зафіксовано встановлення судом того факту, що з метою примусового виконання виконавчого листа, виданого 09 грудня 2015 року, відкрито виконавче провадження № 51544828 у межах встановленого однорічного строку 18 грудня 2015 року.

04 жовтня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження і разом з виконавчим документом направлено до Святошинського РВДВС ГТУЮ у м. Києві за місцезнаходженням нерухомого майна боржника. 19 січня 2017 року винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання. Стягувач не здійснював повторного пред`явлення вищевказаного виконавчого листа до виконання, в тому числі після закінчення строку на пред`явлення до виконання, через його втрату.

Наразі виконання рішення в справі № 759/2530/15-ц здійснюється на підставі дублікату виконавчого листа, виданого на підставі ухвали Святошинського районного суд м. Києва від 19 липня 2021 року про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строків на пред`явлення виконавчого листа до виконання, можливість визнання якого таким, що не підлягає виконанню, не встановлена нормами ЦПК України.

Від боржника у виконавчому провадженні ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційні скарги, в якому боржник просив залишити апеляційні скарги без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін. Вказував, що на переконання боржника, рішення суду першої інстанції про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є законним і обґрунтованим, постановлено з урахуванням норм матеріального та процесуального права, а також висновків Верховного Суду.

Апеляційні скарги не містять обґрунтування незаконності та необґрунтованості оскаржуваного рішення. Апеляційна скарга приватного виконавця містить лише твердження про нібито порушення норм матеріального права при ухваленні рішення про задоволення заяви боржника, відсутнє посилання на конкретну норму матеріального права, яка не застосована або застосована неправильно. Приватним виконавцем визначається, що строк пред`явлення дублікату виконавчого листа до виконання, за яким відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 11 серпня 2022 року, було перервано та він розпочався спочатку, Однак незрозуміло, яким чином це відноситься до незаконності визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. У рішенні суду першої інстанції від 27 листопада 2023 року відсутня згадка про пропуск строку пред`явлення до виконання дублікату виконавчого листає. Суд посилається на неправомірність видачі дублікату виконавчого листа, адже строк пред`явлення первісного виконавчого листа від 09 грудня 2015 року було пропущено і не поновлено в судовому порядку, незважаючи на те, що такий строк дійсно перервався при пред`явленні до виконання і розпочав свій відлік спочатку 19 січня 2017 року, коли державним виконавцем винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання на підставі п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження». При вказівці на рішення суду апеляційної інстанції від 21 червня 2023 року приватний виконавець зазначає, що цього недостатньо для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, однак обґрунтування недостатності не наведено.

Стягувачем у апеляційній скарзі стверджується, що судом першої інстанції при постановлені ухвали не досліджена наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа. Дане твердження є намаганням ввести суд в оману, адже ухвала суду першої інстанції обґрунтована наявністю процесуально-правових підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зазначено відповідну процесуально-правову підставу та застосовано її до обставин справи. Судом апеляційної інстанції в постанові від 21 червня 2023 року було визнано незаконною саму видачу дублікату виконавчого листа, який було пред`явлено до виконання 11 серпня 2022 року, і на підставі якого відкрито виконавче провадження.

Вказував, що стягувач не розмежовує процесуально-правові та матеріально-правові підстави для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, і що на факт помилкової видачі дублікату виконавчого листа було вказано Верховним Судом в ухвалі від 21 серпня 2023 року в справі № 759/2530/15.

Наводив інші спростування доводів апеляційних скарг, зокрема в частині переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, в частині матеріально-правових підстав визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, в частині невизнання дублікату виконавчого листа виконавчим документом.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 про визнання дублікату виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції виходив з того, що дублікат виконавчого листа № 759/2530/15-ц від 19 липня 2021 року необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню, оскільки він був пред`явлений до виконання після закінчення строку для його пред`явлення, який судом не поновлено, на підставі ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 19 липня 2021 року, яка в подальшому була скасована постановою Київського апеляційного суду від 21 червня 2023 року, а заяву про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строків на пред`явлення виконавчого листа до виконання було залишено без задоволення.

Апеляційний суд погоджується із такими висновками, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що в квітні 2015 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, просив стягнути солідарно з відповідача заборгованість за кредитним договором № 330-ф/08 від 25 червня 2008 року в розмірі 81834,58 доларів США та 35756,37 грн., а також штраф згідно п. 4.2 договору іпотеки в розмірі 35500 грн. (а. с. 7 т. 1).

Заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 20 серпня 2015 року в справі № 759/2530/15-ц позов задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 330-ф/08 від 25 червня 2008 року в розмірі 81834,58 доларів США та 35756,37 грн., а також штраф згідно п. 4.2 договору іпотеки в розмірі 35500 грн., судовий збір в розмірі 3654 грн. (а. с. 118 т. 1).

18 грудня 2015 року Святошинським районним судом м. Києва видано виконавчі листи (а. с. 132 - 133 т. 1).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 19 липня 2021 року заяву ПАТ АБ «Укргазбанк» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строків на пред`явлення виконавчого листа до виконання задоволено, поновлено ПАТ АБ «Укргазбанк» строк на пред`явлення виконавчого листа № 759/2530/15-ц, виданого 09 грудня 2015 року Святошинським районним судом м. Києва в справі за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, видано дублікат виконавчого листа № 759/2530/15-ц (а. с. 171 - 175 т. 1).

Дублікат виконавчого листа № 759/2530/15-ц було видано Святошинським районним судом м. Києва 27 вересня 2021 року (а. с. 162 - 163 т. 2).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського А.М. від 11 серпня 2022 року відкрито виконавче провадження ВП № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 759/2530/15-ц, виданого 27 вересня 2021 року Святошинським районним судом м. Києва (а. с. 161 т. 2).

03 травня 2023 року та 09 січня 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Телявським А.М. при примусовому виконанні виконавчого листа № 759/2530/15-ц, виданого 27 вересня 2021 року Святошинським районним судом м. Києва, складено акти у ВП № НОМЕР_1 про проведені електронні торги, на яких реалізовано земельні ділянки, належні ОСОБА_2 (а. с. 109, 110 т. 2).

Постановою Київського апеляційного суду від 21 червня 2023 року в справі № 759/2530/15-ц апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 19 липня 2021 року скасовано з ухваленням нового судового рішення. Заяву ПАТ АБ «Укргазбанк» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строків на пред`явлення виконавчого листа до виконання залишено без задоволення (а. с. 62 - 74 т. 2).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського А.М. від 28 липня 2023 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 759/2530/15-ц, виданого 27 вересня 2021 року, закінчене на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» в зв`язку з надходженням постанови Київського апеляційного суду від 21 червня 2023 року (а. с. 176 т. 2).

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові, зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого документа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст. 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Крім того, за своїм змістом ч.2 ст. 432 ЦПК України передбачає визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню як повністю, так і частково, а тому підстави, якими заявник обґрунтовують свою заяву можуть бути наслідком як повного, так і часткового визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, а отже як повного, так і часткового задоволення заяви, поданої відповідно до цієї норми закону.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 2-4671/11 та від 30 жовтня 2019 року у справі справа № 686/5252/17.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, полягає насамперед у встановленні обставин та фактів, що підтверджують відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 24 червня 2020 року у справі № 520/1466/14-ц, провадження № 61-43447св18, від 09 вересня 2021 року у справі № 824/67/20, провадження № 61-10482ав21, від 09 червня 2022 року у справі № 2-118/2001, провадження № 61-1762ав22.

Як на підставу визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, боржник у виконавчому провадженні ОСОБА_2 посилався на процесуально-правові підстави, а саме видачу дублікату виконавчого листа без наявності законних підстав, оскільки ухвала Святошинського районного суду м. Києва від 19 липня 2021 року про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строків на пред`явлення виконавчого листа до виконання в справі № 759/2530/15-ц була скасована постановою Київського апеляційного суду від 21 червня 2023 року.

Оцінюючи правильність висновків суду першої інстанції в сукупності з доводами заяви та апеляційної скарги, апеляційний суд виходить із наступного.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого з самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка підлягає застосуванню згідно з частиною четвертою статті 10 ЦПК України.

Виконання судового рішення відповідно до рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року у справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

При вирішенні заяви ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції врахував постанову Київського апеляційного суду від 21 червня 2023 року, якою було скасовано ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 19 липня 2021 року, на підставі якої було видано дублікат виконавчого листа в даній справі № 759/2530/15-ц, та мотиви скасування цієї ухвали, згідно яких, апеляційний суд виходив із того, що ПАТ АБ «Укргазбанк» пропустив строк пред`явлення виконавчого листа до виконання та не надав доказів поважності причин пропуску такого строку, які б перешкодили заявнику дізнатися про повернення виконавчого документу та пред`явити виконавчий лист до виконання у встановлений законом строк, в зв`язку з чим помилковими є висновки суду першої інстанції про поновлення такого строку. Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення строку на пред`явлення виконавчого документу до виконання, підстави для задоволення заяви в частині вимог про видачу дублікату виконавчого листа також були відсутні.

Отже, правильними є висновки суду першої інстанції, не спростовані доводами апеляційних скарг, що дублікат виконавчого листа № 759/2530/15-ц від 19 липня 2021 року є таким, що не підлягає виконанню, оскільки підстава видачі дублікату виконавчого листа була скасована.

Доводи апеляційної скарги приватного виконавця, з посиланням на правові висновки Верховного Суду в постанові від 20 липня 2021 року в справі № 910/20594/15, Великої Палати Верховного Суду в постанові від 26 червня 2018 року в справі № 727/1256/14-ц, Верховного Суду в постанові від 03 жовтня 2019 року в справі № 569/15160/16-ц, в постанові Верховного Суду від 16 серпня 2019 року в справі № 409/2494/16-ц та від 22 квітня 2019 року в справі № 285/4263/15-ц, що внаслідок пред`явлення виконавчого документа до виконання та відкриття виконавчого провадження, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, а саме дубліката виконавчого листа, виданого 27 вересня 2021 року, було перервано та він розпочав свій перебіг спочатку, відхиляються апеляційним судом як безпідставні, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції про видачу дубліката виконавчого листа на підставі ухвали, яка в подальшому була скасована.

Зважаючи на те, що визнання в порядку ст. 432 ЦПК України виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є самостійним і достатнім способом захисту інтересів боржника у виконавчому провадженні, який не потребує вжиття додаткових процесуальних заходів у вигляді оскарження рішень або дій виконавця, доводи апеляційної скарги приватного виконавця, що ОСОБА_2 не оскаржуються дії приватного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження, не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про визнання дубліката виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, та не впливають на законність постановленої судом ухвали.

При цьому апеляційний суд враховує, що боржником у виконавчому провадженні ОСОБА_2 при зверненні з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, обрано ефективний спосіб захисту своїх прав, такий, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу.

Є необґрунтованими та відхиляються апеляційним судом доводи апеляційної скарги приватного виконавця, що скасування постановою Київського апеляційного суду від 21 червня 2023 року ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 19 липня 2021 року, якою було поновлено строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання, не є достатньою підставою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, за наявності постанови про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 11 серпня 2022 року, внаслідок якої, згідно доводів приватного виконавця, перервався строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Доводи апеляційної скарги приватного виконавця, що виконавче провадження № НОМЕР_1 станом на день звернення з заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, завершено, а отже у заявника відсутнє право, яке могло б бути захищено у судовому порядку внаслідок задоволення вказаної заяви, не ґрунтуються на вимогах ст. 432 ЦПК України, якою не ставиться процесуальна можливість визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, в залежність від стану виконавчого провадження, та відхиляються апеляційним судом.

Апеляційний суд відхиляє як неспроможні доводи апеляційної скарги ПАТ АБ «Укргазбанк», з посиланням на правові висновки Верховного Суду в постановах від 19 січня 2023 року в справі № 824/2/22, від 24 червня 2020 року в справі № 520/1466/14-ц, від 09 вересня 2021 року в справі № 824/67/20, від 09 червня 2022 року у справі № 2-118/2001, про те, що судом не досліджені питання та не встановлені обставини та факти, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Зокрема, судом першої інстанції належним чином перевірено і визнано обґрунтованими доводи заявника про наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Такі підстави є самостійними і достатніми при вирішення питання визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відтак апеляційний суд відхиляє необґрунтовані доводи апеляційної скарги ПАТ АБ «Укргазбанк», що закінчення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання не визначено чинним законодавством України підставою для припинення обов`язків боржника за судовим рішенням, на підставі якого видано виконавчий документ, і що судом першої інстанції визнано дублікат виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, без наявних на це матеріально-правових підстав.

Апеляційний суд не може погодитись з доводами апеляційної скарги ПАТ АБ «Укргазбанк» про відсутність також і процесуально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в зв`язку з тим, що дублікат виконавчого документа не є виконавчим документом в розумінні Закону України «Про виконавче провадження», відповідно, не може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, і що виходячи зі змісту ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчим документом в справі № 759/2530/15-ц є виконавчий лист, виданий 09 грудня 2015 року Святошинським районним судом м. Києва.

Апеляційний суд зауважує, що дублікат виконавчого листа - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Дублікат підлягає виконанню замість втраченого оригіналу виконавчого документа.

Апеляційний суд враховує, що саме дублікат виконавчого листа, виданий Святошинським районним судом м. Києва 19 липня 2021 року, пред`являвся до виконання самим стягувачем ПАТ АБ «Укргазбанк», на його підставі було відкрито виконавче провадження ВП № НОМЕР_1, в якому проводились виконавчі дії і зверталось стягнення на майно боржника, відтак, заперечення стягувачем у даній апеляційній скарзі сили первісного документа та статусу виконавчого документа у дубліката виконавчого листа, не можуть вважатися послідовими, добросовісними та обґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд також відхиляє безпідставні та непослідовні доводи стягувача в апеляційній скарзі, що боржник стверджує про факт пред`явлення до виконання після закінчення строку для пред`явлення до виконання саме виконавчого листа № 759/2530/15-ц, виданого 09 грудня 2015 року Святошинським районним судом м. Києва, а не його дублікату, однак стягувач не здійснював повторного пред`явлення вказаного виконавчого листа до виконання через його втрату, а виконання рішення наразі здійснюється на підставі дублікату виконавчого листа.

Інші доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, зводяться до переоцінки всіх доказів та не можуть бути підставою для скасування ухвали суду.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена із додержанням вимог закону і не може бути скасована з підстав, що викладені в апеляційних скаргах.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382, 389 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича, подану представником ОСОБА_1 , та апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк», залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 27 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 29 лютого 2024 року.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.