ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/8096/23Головуючий у 1-й інстанції Кунець Н.Р.
Провадження № 22-ц/817/122/24 Доповідач - Костів О.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2024 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Гірський Б. О., Хома М. В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сенс Банк» на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 жовтня 2023 року, ухвалене суддею Кунець Н.Р., повний текст якого виготовлено 10 жовтня 2023 року, в справі №607/8096/23 за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство «Сенс Банк» (далі АТ «Сенс Банк») звернулося в суд з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 24.01.2008 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 було укладено Кредитний договір № 770/38-23-08. На забезпечення виконання умов кредитного договору № 770/38-23-08 від 24.01.2008 з ОСОБА_4 було укладено Договір поруки, за умовами якого ОСОБА_4 поручається за виконання Боржником умов Кредитного договору власними коштами та у випадку невиконання чи неналежного виконання ним взятих на себе зобов`язань за Кредитним Договором, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_3 солідарно відповідає перед банком у повному обсязі зобов`язань, передбачених Кредитним Договором. Загальними Зборами Акціонерів 09.03.2010 було прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства та зміну найменування (назви) Банку на ПАТ «Укрсоцбанк», а з 10.08.2018 на АТ «Укрсоцбанк». Згідно рішення АТ «Укрсоцбанк» №5/2019 від 15.10.2019 було вирішено припинити АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк». 12.08.2022 Позачерговими Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» було прийнято рішення про зміну найменування банку з АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу ОСОБА_3 кредит, однак відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконує, в результаті чого має заборгованість перед кредитором. Відповідно до виконавчого листа № 755/17541/2013-4, виданого 09.09.2013 Дніпровським районним судом м.Києва, стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_5 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість в розмірі 187628.13 грн., третейський збір в розмірі 2187.05 грн. та 229.40 грн. судового збору. Внаслідок не виконання відповідачем ОСОБА_3 свого зобов`язання у нього виникла заборгованість, розрахована на підставі ч.2 ст.625 ЦК України, яка станом на 23.02.2022 становить 99243.57 грн. та складається з: суми заборгованості за ставкою 3% на кредитну заборгованість 20302.58 грн. та суми заборгованості за інфляційними витратами на кредитну заборгованість 78941.00 грн. Посилаючись на наведене, позивач просить задовольнити позов.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 жовтня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, АТ «Сенс Банк» подало на нього апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та постановити нове, яким задовольнити його позовні вимоги.

Зокрема зазначає, що матеріали справи не містять доказів погашення заборгованості в сумі 190044.58 грн., а сума 53877.80 грн. боржником була погашена лише 16.03.2023, тобто після періоду нарахування Банком, а тому постанова ДВС не є доказом підтвердження перерахування коштів на рахунок Банку та відсутності заборгованості.

Також вважає, що у Банку є всі підстави нарахування заборгованості згідно ст.625 ЦК України за період з 12.03.2017 по 23.02.2093, оскільки боржниками не було подано заяву про застосування строків позовної давності.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам закону відповідає.

Судом встановлено наступні обставини.

Рішенням Загальних Зборів Акціонерів від 09.03.2010 вирішено змінити тип акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство та змінити найменування (назву) Банку на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», а з 10.08.2018 ПАТ «Укрсоцбанк» змінило найменування на Акціонерне товариство «Укрсоцбанк».

Згідно рішення № 5/2019 АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019, було прийнято рішення щодо припинення Акціонерного Товариства «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до Акціонерного Товариства «Альфа-Банк» де в п.п. 1.2. визначено, що правонаступником всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», виникає у Акціонерного Товариства «Альфа-Банк» з 15.10.2019.

12.08.2022 Позачерговими Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» було прийнято рішення про зміну найменування банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк», а також про внесення змін до Статуту Акціонерного товариства «Альфа-Банк» шляхом затвердження його в новій редакції.

30.11.2022 були внесені зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме змінено найменування банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк».

24.01.2008 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та позичальником ОСОБА_3 було укладено Договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 770/38-23-08, відповідно до умов якого Кредитор надав Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 200000 грн. зі сплатою 13.75 % річних, з кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту до 15.01.2023.

Відповідно до п.1.3 Договору, в якості забезпечення Позичальником виконання своїх зобов`язань щодо погашення Кредиту, сплати процентів, можливих санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої іпотекою вимоги, Кредитор в день укладення цього Договору укладає з ОСОБА_5 іпотечний договір, за умовами якого ОСОБА_5 передає Кредитору в іпотеку п?ятикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , заставною вартістю 300000 грн. Іпотечний договір підлягає нотаріальному посвідченню, обтяження нерухомого майна іпотекою - реєстрації в Держаному реєстрі іпотек у встановленому порядку, а на відчуження нерухомого майна нотаріусом накладається заборона.

Відповідно до договору поруки № 770/43-12-08 від 24.01.2008, укладеного між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4 , остання зобов`язалась перед Кредитором відповідати за виконання Позичальником умов щодо сплати суми Кредиту, відсотків за користування Кредитом, а також можливих штрафних санкцій у розмірі та у випадках, передбачених Договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 770/38-23-08 від 24.01.2008.

27.06.2008 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 було укладено Додаткову угоду № 1 про внесення змін до договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 770/38-23-08 від 24.01.2008, у якій сторони погодили, що з 27.06.2008 процента ставка за користування кредитом становить 17.25 % річних.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 06.03.2013 у справі №99/13 позов ПАТ «Укрсоцбанк» було задоволено частково та стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість по договору кредиту у сумі 187628.13 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість по договору кредиту у сумі 53877.75 грн. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» третейський збір у сумі 2187.05 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» третейський збір у сумі 628.01 грн.

З мотивувальної частини вказаного рішення вбачається, що судом встановлено неналежне виконання відповідачами зобов`язань за договором кредиту №770/38-23-08 від 24.01.2008, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 28.01.2013 складає 241505.88 грн.

Як вбачається із розрахунку 3% річних згідно ст.625 ЦК України, сума заборгованості за кредитним договором № 770/38-23-08 від 24.01.2008 згідно рішення суду становить 187628.13 грн. Розрахована сума за ставкою 3% річних за період з 12.03.2017 по 23.02.2022 становить 20302.58 грн.

Також, відповідно до розрахунку інфляційних витрат згідно ст.625 ЦК України, сума заборгованості за кредитним договором №770/38-23-08 від 24.01.2008 згідно рішення суду становить 187628.13 грн. Розрахована сума інфляційних витрат за період з березня 2017 по лютий 2022 становить 78941.00 грн.

Відмовляючи АТ «Сенс Банк» у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що зобов`язання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по договору є припиненими з 23.05.2018, а тому підстави для стягнення заборгованості згідно з ч.2 ст.625 ЦК України в період з 23.05.2018 по 23.02.2022 відсутні. Крім того, суд також відмовив у стягненні заборгованості згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України за період з 12.03.2017 по 22.05.2018 у зв`язку зі спливом строку позовної давності.

З таким рішенням погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Так, відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України).

З огляду на ці приписи для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням (про відмінність змісту понять «строк договору», «строк виконання зобов`язання» та «термін виконання зобов`язання» див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (пункти 29-35)).

Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на її висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (див. пункти 90-91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Як було встановлено судом, постановою старшого державного виконавця Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Савчук А.О. від 28.01.2019 у ВП № 40596116, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №755/17541/2013-ц, виданого 09.09.2013 Дніпровським районним судом м.Києва про солідарне стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в користь ПАТ «Украсоцбанк» 190044.58 грн. закінчено на підставі п.9 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження», у зв`язку із повідомленням ПАТ «Украсоцбанк» від 24.05.2018 про сплату боргу у повному розмірі.

Також, постановою головного державного виконавця Тернопільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Войтовича С.В. від 28.01.2019 у ВП №47908112, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №755/17541/2013-ц, виданого 09.09.2013 Дніпровським районним судом м.Києва, про солідарне стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в користь ПАТ «Украсоцбанк» заборгованості в розмірі 187628.13 грн., третейського збору в розмірі 2187.05 грн. та 229.40 грн. судового збору закінчено на підставі п.9 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження», у зв`язку із повідомленням ПАТ «Украсоцбанк» про сплату боргу у повному розмірі.

Таким чином, суд першої інстанції, вірно встановивши дані обставини справи, дійшов правильного висновку, що в силу ст.599 ЦК України зобов`язання відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по договору про надання відновлюваної кредитної лінії № 770/38-23-08 від 24.01.2008 є припиненими з 23.05.2018, тобто з моменту погашення ними заборгованості за кредитним договором в повному обсязі, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідачів заборгованості згідно з ч.2 ст.625 ЦК України за період з 23.05.2018 по 23.02.2022.

Що стосується вимоги про стягнення заборгованості на підставі ч.2 ст.625 ЦК України за період з 12.03.2017 по 22.05.2018, то колегія суддів зазначає наступне.

Загальна позовна давність (зокрема, до вимог про стягнення заборгованості за кредитом і процентів) встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України), а спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (зокрема, до вимоги про стягнення пені) тривалістю в один рік (пункт 1 частини другої статті 258 ЦК України).

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 253 ЦК України). Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України: за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України); а за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті).

Оскільки кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. А тому перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (пункти 59-60, 92)).

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 23 червня 2020 року у справі №536/1841/15-ц зауважує, що, на відміну від спору з декількома належними відповідачами, в яких немає солідарного обов`язку, у спорі з декількома належними відповідачами, до яких позивач звернув солідарну вимогу, будь-хто з них може заявити суду про застосування позовної давності як до вимог, які звернуті до нього, так і до вимог, які звернуті до інших відповідачів, в яких є солідарний обов`язок (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (пункти 73, 137-139), від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц (пункт 65-66)).

У даній справі, всупереч надуманим доводам апеляційної скарги, обидва відповідачі до ухвалення судового рішення у суді першої інстанції заявили клопотання про сплив позовної давності за звернутими до них позовними вимогами.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 10 та 27 квітня 2018 року у справах №910/16945/14 та №908/1394/17, від 16 листопада 2018 року у справі № 918/117/18, від 30 січня 2019 року у справах №905/2324/17 та №922/175/18, та правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 08 листопада 2019 року у справі №127/15672/16, на які також звернув увагу і суд першої інстанції, до правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених ст.625 ЦК України, застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки (стаття 257 цього Кодексу).

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги те, що з даним позовом до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області АТ «Сенс Банк» звернувся 24.04.2023, відповідачі подали заяву про застосування строків позовної давності, суд першої інстанції також дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості на підставі ч.2 ст.625 ЦК України за період з 12.03.2017 по 22.05.2018 у зв`язку зі спливом строку позовної давності.

Доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять доказів погашення заборгованості в сумі 190044.58 грн., а сума 53877.80 грн. боржником була погашена лише 16.03.2023, тобто після періоду нарахування Банком, а тому постанова ДВС не є доказом підтвердження перерахування коштів на рахунок Банку та відсутності заборгованості, є необґрунтованими та безпідставними, оскільки постановами ТМВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області від 28.01.2019 року про закінчення виконавчого провадження №40596116, №47908112 встановлено, що рішення третейського суду виконане в повному обсязі. При цьому матеріали справи не містять доказів про оскарження стягувачем таких постанов ДВС. Також факт такої оплати визнається відповідачем.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновку суду першої інстанції, яким у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, а зводяться до власного тлумачення характеру спірних правовідносин та до переоцінки доказів.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сенс Банк» - залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 жовтня 2023 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 21 лютого 2024 року.

Головуючий

Судді