ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

12 січня 2024 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/8617/15-ц

Головуючий у першій інстанції Маслюк Н. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/165/24

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - судді Мамонової О.Є.,

суддів Висоцької Н.В., Онищенко О.І.,

із секретарем: Герасименко Ю.О.,

учасники справи:

заявник: ОСОБА_1 ;

стягувач: Акціонерне товариство «Сенс Банк»,

боржники: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,-

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12 жовтня 2023 року (проголошена о 09:35) у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,-

У С Т А Н О В И В :

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12.10.2023 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відносно стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції від 12.10.2023 та ухвалити нове рішення, яким визнати виконавчі документи про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором № SME0004641 від 15.10.2007 у сумі: за кредитом 504 260,69 грн, по відсотках 9 251,44 грн, по пені 29 380,16 грн, стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 судових витрат, а саме витрат по сплаті третейського збору в сумі 400 грн на користь ПАТ «Альфа Банк», правонаступником якого є АТ «Сенс Банк» такими, що не підлягають виконанню, через порушення судом норм матеріального права та неповне з`ясування обставин справи.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що оскільки позивачем набуте право власності на квартиру АДРЕСА_1 шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку позасудового врегулювання на підставі відповідного застереження в іпотечному договорі, у боржника ОСОБА_1 , та поручителів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відсутній повністю обов`язок по сплаті заборгованості перед банком.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Сенс Банк» (далі по тексту банк) просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, зважаючи на передчасність заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що підлягає виконанню, оскільки в провадженні Зарічного районного суду м. Суми перебуває справа за позовом ОСОБА_4 про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки за АТ «Сенс Банк».

Банк вважає, що зобов`язання по кредитному договору не припинені, адже звернуто стягнення на предмет іпотеки, який належить третій особі ( ОСОБА_4 ), яка як майновий поручитель має право регресу та набуває прав кредитора. Зазначає, що позичальник ОСОБА_1 борг не погасив, наявний новий кредитор, а відповідно заборгованість по кредитному договору існує.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника боржника адвоката Гриценка Б.М., який підтримав апеляційну скаргу, представника стягувача адвоката Михніцького Г.Ю., який просив залишити в силі ухвалу суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, перевіривши наведені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового судового рішення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для визнання виконавчого листа, таким що не підлягає виконанню, оскільки звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку шляхом набуття кредитором права власності на предмет іпотеки, яке відбулося після ухвалення рішення про стягнення боргу, не доводить повного виконання виконавчого документа, а також відсутні докази виконання рішення третейського суду і сплати ОСОБА_1 або іншими особами боргу у повному обсязі за виконавчим листом №751/8617/15 від 23.10.2015.

Однак погодитись з таким висновком районного суду не може апеляційний суд з огляду на наступне.

Судом у справі встановлено, що 15.10.2007 між ЗАТ «Альфа-Банк» (кредитор), правонаступником якого є АТ «Сенс Банк», та ОСОБА_1 (позичальник) укладено кредитний договір №SME0004641, за умовами якого кредитор у порядку та згідно з умовами цього договору надає позичальнику кредит в сумі 50 000 доларів США на строк користування 180 місяців зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 13% річних, а позичальник зобов`язується повернути наданий кредит і сплатити проценти та комісії за кредитом у встановлений цим договором строк та виконати інші зобов`язання за цим договором у повному обсязі. Цільове призначення кредиту придбання нерухомого майна з метою його подальшого використання у підприємницькій діяльності (том 1, а.с.12-14, 73-77, 198-202).

Цієї ж дати, 15.10.2007, між ОСОБА_4 (іпотекодавець) та ЗАТ «Альфа-Банк» (іпотекодержатель) укладено нотаріально посвідчений договір іпотеки №SME0004641/1, за умовами якого іпотекодавець у забезпечення виконання зобов`язання боржника ( ОСОБА_1 ) за кредитним договором №SME0004641 від 15.10.2007 передав іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно квартиру, загальною площею 73,4 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , з подальшим внесенням до нього змін. Предмет іпотеки придбано іпотекодавцем за кошти, що надані іпотекодержателем в кредит боржнику за договором №SME0004641 від 15.10.2007 (том 1, а.с.79-82, 194-197).

Також 15.10.2007 між ЗАТ «Альфа-Банк» (кредитор) та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (поручителі) укладено договори поруки №SME0004641/2, №SME0004641/3, за якими останні на добровільних засадах взяли на себе зобов`язання перед кредитором відповідати за зобов`язаннями ОСОБА_1 , які виникають з умов кредитного договору №SME0004641 від 15.10.2007, в повному обсязі цих зобов`язань, незалежно від отримання або неотримання вимоги кредитора про погашення кредитного договору (том 1, а.с. 15, 16).

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 19.01.2015 у справі №3302-9/1106/14 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором №SME0004641 від 15.10.2007, а саме: за кредитом 504 260,69 грн, по відсотках 9 251,44 грн, по пені 29 380,16 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» пеню за договором поруки №SME0004641/2 від 15.10.2007 в розмірі 2 714,41 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Альфа-Банк» пеню за договором поруки №SME0004641/3 від 15.10.2007 в розмірі 2 714,41 грн. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 судові витрати по сплаті третейського збору в сумі 400,00 грн (том 1, а.с. 9-11).

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25.10.2015 (справа №751/8617/15-ц) задоволено заяву ПАТ «Альфа-Банк» про видачу виконавчого листа. Видано ПАТ «Альфа-Банк» виконавчий лист на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз», винесеного 19.01.2015 у складі судді Москаленко Н.Ю. (одноособово) по справі №3302-9/1106/14 Третейського суду про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором №SME0004641 від 15.10.2007 у сумі: за кредитом 504 260,69 грн, по відсотках 9 251,44 грн, по пені 29 380,16 грн., стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» пені за договором поруки №SME0004641/2 від 15.10.2007 в розмірі 2 714,41 грн, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Альфа-Банк» пені за договором поруки №SME0004641/3 від 15.10.2007 в розмірі 2 714,41 грн, стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 судових витрат по сплаті третейського збору в сумі 400,00 грн (том 1, а.с.51-52).

29.10.2015 довіреною особою ПАТ «Альфа-Банк» отримано три виконавчі листи у справі №751/8617/15-ц (том 1, а.с.55,56).

16.09.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Мукорезом О.Л. за заявою АТ «Альфа-Банк» відкрито виконавче провадження №66855144 з виконання виконавчого листа №751/8617/15-ц щодо боржника ОСОБА_1 (том 2, а.с. 190 - 193).

16.09.2021 у даному виконавчому провадженні приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Мукорезом О.Л. винесено постанови про стягнення основної винагороди в сумі 54 337,35 грн, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (180,70 грн), про арешт коштів боржника (том 2, а.с. 194 - 197).

Як вбачається із розпорядження ВП №66855144 грошові кошти, що надійшли 01.10.2021 від ОСОБА_1 у сумі 2 449,31 грн, 8 938 грн, та 2,33 грн на рахунок для зарахування коштів виконавчого провадження, розподілені наступним чином: погашення заборгованості по виконавчим документам 10 189,94 грн, основна винагорода приватного виконавця 1 019 грн, витрати виконавчого провадження 180,70 грн (том 2, а.с. 197 зворот - 198).

Згідно інформації приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Мукореза О.Л., наданої на запит апеляційного суду, розмір заборгованості ОСОБА_1 станом на 17.02.2022 та станом на вересень 2023 року у виконавчому провадженні №66855144 становить 533 183 грн (том 2, а.с. 189).

Із матеріалів електронної реєстраційної справи №080 щодо об`єкта нерухомого майна: АДРЕСА_2 , вбачається, що 17.02.2022 державним реєстратором прав на нерухоме майно Садівської сільської ради Сумського району Сумської області Недведською О.А. винесено рішення №63518279, яким проведено державну реєстрацію права власності на зазначену квартиру, за АТ «Альфа-Банк», номер запису про право власності 46757367 на підставі договору іпотеки №SME0004641/1 від 15.10.2007 у порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку». У матеріалах реєстраційної справи мається довідка АТ «Альфа-Банк», про те, що оціночна вартість предмету іпотеки згідно висновку ТОВ «Незалежна експерта компанія» про вартість майна від 13 січня 2022 року становить 866 400 грн (том 2, а.с. 68-180, 184).

За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за АТ «Альфа-Банк» державним реєстратором Недведською О.А. на підставі договору іпотеки №SME0004641/1 від 15.10.2007 (том 1, а.с.191-192).

23.10.2023 представник боржника ОСОБА_1 адвокат Гриценко Б.М. звернувся до приватного виконавця Мукореза О.Л. із заявою про закриття виконавчого провадження №66855144 у зв`язку з тим, що заборгованість погашена банком за рахунок майнового поручителя (том 2, а.с. 200).

24.10.2023 приватним виконавцем надана відповідь на зазначену заяву за №10185, в якій зазначено, що від стягувача АТ «Сенс банк» не надходила інформація про повне або часткове виконання рішення у справі №751/8617/15-ц (том 2, а.с. 201).

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 18 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Згідно ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Судове рішення, що набрало законної сили, є підставою для його виконання. Виконання судового рішення сприяє втіленню законів у життя та зміцненню їх авторитету. Рішення суду охороняє права, свободи та законні інтереси громадян, а також є завершальною стадією судового провадження.

За ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частиною 2 статті 432 ЦПК України визначено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

У Постанові Верховного суду у справі № 2-4671/11 від 20.02.2019 наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, які поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Отже, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

Законодавець не дав чіткого визначення "інших причин" для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у ст. 432 ЦПК України.

При цьому словосполучення "або з інших причин" не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

У зазначеній категорії справ саме на суд покладено обов`язок встановити,

з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів,

що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 24 червня 2020 року у справі № 520/1466/14-ц, провадження № 61-43447св18,

від 09 вересня 2021 року у справі № 824/67/20, провадження

№ 61-10482ав21, від 09 червня 2022 року у справі № 2-118/2001, провадження № 61-1762ав22.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Положеннями ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За приписами ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання.

Статтею 545 ЦК України передбачено, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.

Згідно з п. 2 ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

За змістом ст. 3 Закону України «Про іпотеку», іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Положеннями ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Частинами 1, 3, 4 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання основного зобов`язання є недійсними.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 20.06.2018 у справі №756/31271/15-ц.

Таким чином, після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання відповідно до ч. 4 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» є недійсними.

У справі встановлено, що 17.02.2022 державним реєстратором проведено реєстрацію права власності на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 за АТ «Альфа-Банк» на підставі договору іпотеки №SME0004641/1 від 15.10.2007.

Станом на день проведення державної реєстрації права власності на предмет іпотеки за банком (17.02.2022) розмір заборгованості боржника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №66855144 становив 533 183 грн, а оціночна вартість предмета іпотеки згідно висновку ТОВ «Незалежна експертна компанія» - 866 400 грн, що перевищує розмір заборгованості боржника.

Ураховуючи викладене, банк здійснив позасудове врегулювання зобов`язання за кредитним договором №SME0004641/1 від 15.10.2007, у зв`язку з чим в силу ч. 4 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» у боржника ОСОБА_1 відсутній повністю обов`язок по сплаті заборгованості перед банком.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що наявні підстави для визнання виконавчого листа №751/8617/15-ц, виданого 12 листопада 2015 року Новозаводським районним судом м. Чернігова на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 19.01.2015, таким, що не підлягає виконанню щодо боржника ОСОБА_1 , оскільки тільки ним подано відповідну заяву.

Посилання банку у відзиві на апеляційну скаргу на передчасність заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що підлягає виконанню, оскільки в провадженні Зарічного районного суду м. Суми перебуває справа за позовом ОСОБА_4 про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки за АТ «Сенс Банк» не беруться апеляційним судом уваги, оскільки рішення у вказаній справі не ухвалено, а процесуальні підстави для зупинення провадження при розгляді заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відсутні.

Є хибним посилання банку на те, що зобов`язання по кредитному договору не припинені, з огляду на те, що звернуто стягнення на предмет іпотеки, який належить третій особі ( ОСОБА_4 ), яка як майновий поручитель має право регресу та набуває прав кредитора, оскільки предмет іпотеки придбано іпотекодавцем ОСОБА_4 за кошти, що надані банком в кредит ОСОБА_1 .

Відтак, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволення, а ухвала Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12.10.2023 скасуванню з ухваленням нового судового рішення.

Згідно із ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Ураховуючи, що апеляційним судом задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 , то судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції в сумі 536,8 грн, що поніс ОСОБА_1 , слід стягнути з АТ «Сенс Банк».

Керуючись ст. 141, 367, 374, 376 ч.1 п. 1, 4, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12 жовтня 2023 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати виконавчий лист №751/8617/15-ц, виданий 12 листопада 2015 року Новозаводським районним судом м. Чернігова про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором №SME0004641 від 15.10.2007 року у сумі: за кредитом - 504 260,69 грн, по відсотках 9 251,44 грн, по пені 29 380,16 грн, стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» пені за договором поруки №SME0004641/2 від 15.10.2007 року в розмірі 2 714,41 грн, стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Альфа-Банк» пені за договором поруки №SME0004641/3 від 15.10.2007 року в розмірі 2 714,41 грн, стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 судових витрат, а саме витрат по сплаті третейського збору в сумі 400 грн; стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» судових витрат в сумі 81,20 грн, таким, що не підлягає виконанню щодо боржника ОСОБА_1 .

Стягнути з Акціонерного товариства «Сенс Банк» (адреса: м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100, ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 536,8 грн судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 17 січня 2024 року.

Головуюча О.Є. Мамонова

Судді: Н.В. Висоцька

О.І. Онищенко