Справа № 509/3978/22
25 січня 2024 року Овідіопольський районний суду Одеської області в складі:
головуючого судді Гандзій Д.М.
при секретарі Задеряка Г. М.
розглянувши заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат по цивільній справі № 509/3978/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння та припинення права власності, -
Представник позивача звернув увагу на ту обставину, що ОСОБА_1 для звернення до суду з позовною заявою у справі № 509/3978/22 сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн. за вимогу немайнового характеру та 4016,70 грн. за вимогу майнового характеру. Крім того, позивачка сплатила суму судового збору у розмірі 496,20 грн. за звернення із заявою про забезпечення позову та суму судового збору у розмірі 496,20 грн. за звернення із апеляційною скаргою на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області у справі № 509/3978/22 від 17 жовтня 2023 року про відмову у застосуванні заходів забезпечення позову. Тобто, сума коштів, які сплачені позивачем у процесі провадження по справі № 509/3978/22 сумарно дорівнює 6001,50 грн.
З урахуванням викладених обставин 04 грудня 2023 року представником позивача подано заяву про ухвалення додаткового рішення.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву.
Згідно ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 141, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.
Стаття 133 ЦПК України встановлює, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно положень ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Водночас, в силу вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частинами 5, 6 зазначеної статті передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до вимог ч. 3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторони, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із : 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 23.01.2014 у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Зазначене також узгоджується з правовими висновками, наведеними в Постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16.07.2020 у справі № 909/452/19, від 17.08.2020 у справі № 925/1067/19, від 19.08.2020 у справі № 910/6029/17, від 22.10.2020 у справі № 904/4387/19 та в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02.09.2020 у справі № 329/766/18 (провадження № 61-6627св20).
Надаючи оцінку того, які саме дії підпадають під поняття «Представництво» та підлягають відшкодуванню як витрати на правову допомогу, Верховний Суд у складі Касаційного господарського суду в постанові № 910/7586/19 від 25.05.2021 зазначив, що беручи на себе обов`язок щодо здійснення представництва інтересів клієнта в суді, адвокат бере на себе відповідальність не лише за якусь одну дію, наприклад написання процесуального документу чи виступ у суді, а бере на себе обов`язок по вчиненню комплексу дій, метою яких є забезпечення реалізації та захисту прав і обов`язків клієнта. Отже, участь у судовому засіданні являє собою не формальну присутність на ньому, а підготовку адвоката до цього засідання, витрачений час на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку, його очікування та безпосередня участь у судовому засіданні.
Такі стадії представництва інтересів у суді, як прибуття на судове засідання та очікування цього засідання є невідворотними та не залежать від волі чи бажання адвоката.
При цьому паралельно, вчиняти якісь інші дії на шляху до суду чи під залом судового засідання адвокат не може та витрачає на це свій робочий час.
З огляду на що колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що такі стадії, як прибуття до суду чи іншої установ та очікування є складовими правничої допомоги, які в комплексі з іншими видами правничої допомоги сприяють забезпеченню захисту прав та інтересів клієнта та відповідно, час, який адвокат витрачає на дорогу для участі у судовому засіданні, є складовою правничої допомоги і підлягає компенсації нарівні з іншими витратами.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 для мети звернення до суду з позовною заявою у справі № 509/3978/22 сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн. за вимогу немайнового характеру та 4016,70 грн. за вимогу майнового характеру.
Також позивач сплатила суму судового збору у розмірі 496,20 грн. за звернення із заявою про забезпечення позову та суму судового збору у розмірі 496,20 грн. за звернення з апеляційною скаргою на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області у справі № 509/3978/22 від 17 жовтня 2023 року про відмову у застосуванні заходів забезпечення позову. На підтвердження сказаної обставини в матеріалах справи містяться квитанції.
Оскільки позовні вимоги були задоволенні в повному обсязі, понесені позивачем витрати пов`язані з сплатою судового збору за звернення до суду з позовною заявою, із заявою про забезпечення позову, а також з апеляційною скаргою на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області у справі № 509/3978/22 від 17 жовтня 2023 року про відмову у застосуванні заходів забезпечення позову підлягають стягненню з відповідача
Керуючись ст. ст. 133, 141, 270 ЦПК України, суд
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП : НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП : НОМЕР_2 ) суму понесених судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 6001,50 грн., що складається з: судового збору у розмірі 992,40 грн. за вимогу немайнового характеру, судового збору у розмірі 4016,70 грн. за вимогу майнового характеру, судового збору у розмірі 496,20 грн. за звернення до суду із заявою про забезпечення позову та судового збору у розмірі 496,20 грн. за звернення до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області у справі № 509/3978/22 від 17 жовтня 2023 року про відмову у застосуванні заходів забезпечення позову.
Додаткове рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення. У випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено та підписано 25.01.2024 року.
Суддя Гандзій Д. М.