Ухвала

(про залишення позовної заяви без руху)

Справа № 568/470/24

Провадження № 2/568/166/24

25 березня 2024 р. м.Радивилів

Суддя Радивилівського районного суду Рівненської області Троцюк В.О.

ознайомившись позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. У своєму позові позивач просить суд розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 зареєстрований 05 березня 2021 року; після розірвання шлюбу дочку ОСОБА_3 , 2020 року народження залишити проживати разом з батьком, а малолітню дочку ОСОБА_4 , 2017 року народження разом з матір`ю, вказуючи, що спору щодо місця проживання дітей немає.

Ознайомившись з поданою позовною заявою та доданими матеріалами, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 184 ЦПК України позов пред`являється шляхом подання позовної заяви, яка повинна відповідати вимогам ст.175, 177 ЦПК України.

Так, нормами статей 175 та 177 ЦПК України регламентовано вимоги до форми і змісту позовної заяви, відповідно до яких у позовній заяві повинен міститися виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини та позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги .

Однією із позовних вимог є вимога визначення місця проживання дітей.

При цьому, позивач посилається на постанову Верховного Суду від 15.01.2020 року у справі №200/952/18, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати діти, суд може вирішити питання про залишення проживати дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно із вимогою про розірвання шлюбу.

При цьому, сам же позивач, посилаючись на вищевикладені обставини, а також висновки Верховного Суду викладені у відповідній постанові, до позовної заяви жодного письмового доказу на підтвердження вищевикладених обставин суду не надає. Натомість, до позовної заяви долучено лише копії паспортів позивача та відповідача, а також свідоцтв про народження дітей, оригінал свідоцтва про одруження та довідки про місце реєстрації позивача та відповідача.

Згідно зі ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

У відповідності до ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Згідно частини 4 статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Частиною 5 ст. 19 СК України передбачено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Крім цього, в постанові Верховного Суду від 15.01.2020 року у справі №200/952/18 (провадження № 61-14859св19) вказано, що під час вирішення питання про визначення місця проживання дитини участь органу опіки та піклування є обов`язковою, а позивач до заяви про визначення місця проживання дитини повинен надати висновок органу опіки та піклування про доцільність проживання дитини з одним із батьків, характеристики з місця проживання, роботи, місця навчання дитини (гуртків), медичні довідки (суд обов`язково враховує стан здоров`я і батьків, і дитини), довідки про доходи (інші документи, які підтверджують матеріальне становище заявника), акти обстеження житлово-побутових умов, документи, що підтверджують право власності на житло.

Проте, позовна заява не містить відомостей про звернення позивача до служби у справах дітей з приводу визначення місця проживання дітей ОСОБА_3 та Софії, або вмотивованої відмови даних органів у розгляді його звернення. Крім цього, позовна заява не містить висновку даного органу щодо доцільності визначення місця проживання дитини.

В свою чергу, до позовної заяви необхідно надати довідки та характеристики з місця роботи і місця проживання, інші документи, що характеризують батьків і їх відношення до дитини, поведінку за місцем роботи і за місцем проживання.

Фактично позивач намагається перекласти на суд свій обов`язок щодо збору доказів у справі, що є неприпустимим в силу принципів диспозитивності та змагальності цивільного судочинства.

З огляду на викладене, позивач в порушення вимог законодавства не залучив у справі відповідний орган опіки та піклування участь якого є обов`язковою. Крім того, клопотання про залучення у якості третьої особи органу опіки та піклування заявлено не було.

Окрім цього, відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п.4 ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 1 січня 2024 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 3028 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

При подачі позовної заяви до суду позивач у позовній заяві заявив дві позовні вимоги розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітніх дітей, однак долучила квитанцію про сплату судового збору в розмірі 1211,20 грн. лише за одну позовну вимогу.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи вищевикладене, позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу термін для усунення зазначених в ухвалі суду недоліків.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 259, 260 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу -залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити у десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали зазначені недоліки.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк, заяву вважати неподаною та повернути її позивачу.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя В.О. Троцюк