КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ справи 755/2397/23
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/6154/2024
Головуючий у суді першої інстанції: Диба О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2024 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Немировської О.В.

суддів - Желепи О.В., Мазурик О.Ф.

секретар - Черняк Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 27 липня 2023 року,

встановив:

у лютому 2023 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики.

26 липня 2023 року представник позивача ОСОБА_1 подав до суду заяву про заміну позивача його правонаступником, посилаючись на те, що 19 червня 2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було укладено Договір про відступлення прав вимоги до ОСОБА_2 за договором позики від 15 липня 2021 року.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 27 липня 2023 року було залучено до участі у справі правонаступника позивача - ОСОБА_5 .

Не погоджуючись з ухвалою, представник відповідача подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду, посилаючись на порушення норм процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

За таких обставин та керуючись положеннями ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи та їхніх представників.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, прийнятого за відсутності учасників справи в судовому засіданні 20 лютого 2024 року, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду із заявою про заміну сторони позивача його правонаступником, представник ОСОБА_1 - Швець В.Ю. вказував, що 19 червня 2023 року між ним та ОСОБА_5 було укладено Договір про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого позивач відступив новому кредитору право вимоги за Договором позики та Договором іпотеки, укладеними 15 липня 2021 року між ОСОБА_1 ОСОБА_3 і ОСОБА_2 .

Вирішуючи питання про заміну позивача ОСОБА_1 його правонаступником ОСОБА_5 , суд першої інстанції виходив з того, що до ОСОБА_5 перейшло право вимоги у правовідносинах, які є предметом розгляду в даній справі. Такий висновок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, відповідає встановленим у справ обставинам.

У своїй апеляційній скарзі представник відповідача посилається на те, що судом не було взято до уваги те, що заява про заміну сторони у справі була подана представником первісного кредитора - позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_5 свою позицію у справі не висловлювала, про намір брати участь у справі в якості позивача не заявляла. Однак, такі доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та не можуть бути підставою для скасування ухвали суду.

Питання процесуального правонаступництва врегульовано частиною першою статті 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду з позовом позивач ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики, укладеним ним та ОСОБА_3 з однієї сторони та ОСОБА_2 з другої сторони 15 липня 2021 року.

19 червня 2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 було укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого ОСОБА_1 відступив на користь ОСОБА_5 право вимоги за Договором позики та Договором іпотеки, укладеними 15 липня 2021 року між ОСОБА_1 ОСОБА_3 і ОСОБА_2 . Вказний договір було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шкодою О.М. Копія договору була надана до суду при зверненні із заявою про заміну сторони у справі (а.с.96-97).

Відповідно до пункту 2.1 Договору про відступлення прав вимоги моментом переходу права вимоги є момент підписання договору його сторонами та його нотаріального посвідчення.

Саме по собі зазначення в оскаржуваній ухвалі суду про те, що заяву про заміну сторони її правонаступником було подано адвокатом Швецем В.Ю. в інтересах ОСОБА_5 , а не від імені ОСОБА_1 , не впливає на висновок суду про наявність підстав для заміни позивача його правонаступником.

Матеріали справи містять ордер на надання правничої (правової) допомоги від 26 липня 2023 року, який свідчить про укладення між адвокатом Швецем В.Ю. та ОСОБА_7. договору про надання правової допомоги від 26 липня 2023 року та підтверджує повноваження адвоката Швеця В.Ю. представляти інтереси ОСОБА_7 в Оболонському районному суді м.Києва (а.с.93). Вказані обставини також спростовують твердження скаржника в апеляційній скарзі про позбавлення судом першої інстанції нового кредитора можливості висловити свою думку щодо позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що при зверненні до суду з апеляційною скаргою представник відповідача не вказує про те, яким чином постановлення ухвали про заміну позивача його правонаступником порушує права відповідача ОСОБА_2 .

Доводи апеляційної скарги про те, що задовольнивши заяву первісного кредитора про заміну його правонаступником суд першої інстанції фактично позбавив ОСОБА_5 можливості висловити власну позицію щодо позовних вимог, є неспроможними, оскільки остання набувши статусу позивача у справі набула всі права, передбачені ст. 43, 49 ЦПК України.

Посилання представника відповідача на те, що первісним кредитором ОСОБА_1 не було дотримано умов Договору про відступлення прав вимоги в частині повідомлення боржника про таке відступлення, не впливає на правовідносини, що виникли між первісним та новим кредитором, та не спростовує перехід права вимоги до ОСОБА_5 .

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 375 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Враховуючи викладене, судом першої інстанції було правильно застосовано норми процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому ухвалу суду слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 залишити без задоволення, а ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 27 липня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді