"16" лютого 2024 р. Справа № 363/719/24
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

16 лютого 2024 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Рукас О.В., розглянувши матеріали заяви Вишгородського міського комунального підприємства «Водоканал» про видачу судового наказу зі стягнення боргу за отримані послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення з ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

13 лютого 2024 року до Вишгородського районного суду Київської області звернулося Вишгородське міське комунальне підприємство «Водоканал» з заявою про видачу судового наказу зі стягнення боргу за отримані послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення з ОСОБА_1 .

Згідно з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею по справі визначено суддю Рукас О.В.

Розглянувши матеріали поданої заяви про видачу судового наказу, суд вважає за доцільне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Суддя з метою визначення підсудності може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Судом встановлено, що заява про видачу судового наказу подана з метою стягнення боргу за комунальні послуги з боржника (фізичної особи) ОСОБА_1 .

З метою отримання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання боржника судом 14.02.2024 року було направлено запит до Єдиного державного демографічного реєстру. З відповіді № 449494 від 14.02.2024 року вбачається, що відомості щодо зареєстрованого у встановленому законодавством порядку місця проживання ОСОБА_1 в Єдиному державному демографічному реєстрі відсутні.

Судом 14.02.2024 року було повторно направлено запит до Вишгородської міської ради для отримання доступу до відомостей щодо зареєстрованого у встановленому законодавством порядку місця проживання боржника ОСОБА_1

16 лютого 2024 року до суду надійшла відповідь Вишгородської міської ради (вих. № 157 від 15.02.2024 року), в якій зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знята з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ще 13.11.2014 року. При цьому у відповіді органу реєстрації місця проживання зазначається інформація про те, що ОСОБА_1 знята з реєстрації за вказаною адресою у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ЦПК України у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Оскільки відповідно до офіційних відомостей, що надані органом реєстрації та містяться у реєстрі територіальної громади, боржник ОСОБА_1 знята з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , а інші офіційні відомості про зареєстроване її місце проживання відсутні, натомість наявні відомості щодо смерті боржника, то суд приходить до висновку про неможливість задоволення заяви про видачу судового наказу.

Частиною 2 статті 167 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 160-167, 260 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Вишгородського міського комунального підприємства «Водоканал» про видачу судового наказу зі стягнення боргу за отримані послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення з ОСОБА_1 .

Роз`яснити заявникові його право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання шляхом подання апеляційної скарги.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В. Рукас