Козятинський міськрайонний суд Вінницької області
РІШЕННЯ

Іменем України

справа №686/9079/23

22.01.24

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Пєтухової Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в залі суду в м. Козятині цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ "СК "Уніка" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача 24937,29 грн шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 25.11.2019 між ПрАТ «СК «Уніка» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту, відповідно до умов якого було застраховано т.з. Сітроен, д.н.з. НОМЕР_1 . 03.11.2020 в смт. Глеваха сталася ДТП за участю а/м Сітроен, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 , та а/м Сітроен, д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував водій ОСОБА_1 , внаслідок чого було пошкоджено а/м Сітроен, д.н.з. НОМЕР_1 , що був застрахований ПрАТ «СК «Уніка» за договором добровільного комплексного страхування на транспорті № 030202/4605/0000147. Згідно постанови Васильківського міськрайонного суду від 19.11.2020 вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України. На підставі заяви потерпілої особи, договору добровільного страхування транспортного засобу та на підставі вимог Закону України «Про страхування» ПрАТ «СК «Уніка» складено страховий акт № 003832144 та визначено розмір страхового відшкодування в сумі 71843,76 грн та 3000,00 грн франшиза. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП за шкоду заподіяну життю та здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації т.з. Сітроен, д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована відповідно до ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ПрАТ «УПСК» згідно полісу АО 002898082. Ліміт відповідальності за майнову шкоду становить 130 000,00 грн, франшиза 2600,00 грн. 26.05.2021 ПрАТ «УПСК» було здійснено виплату страхового відшкодування в добровільному порядку в розмірі 46906,47 грн. За таких обставин, ціна позову дорівнює різниці між сумою страхового відшкодування здійсненого позивачем і сумою страхового відшкодування здійсненого страховиком відповідача, і становить 24 937,29 грн та підлягає стягненню з відповідача.

Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 31.07.2023 позов залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 09.08.2023 відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Позивач про розгляд справи повідомлявся, про що свідчать наявні в матеріалах справи довідки про доставку електронного листа від 14.08.2023. Разом з поданням позовної заяви позивач просив розгляд справи проводити без його участі, за наявними матеріалами справи.

Відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, однак рекомендоване повідомлення про вручення разом з ухвалою про відкриття провадження та копією позовної заяви повернулося на адресу суду не врученим.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» про розгляд справи повідомлялася належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи довідки про доставку електронного листа від 14.08.2023. Жодних заяв чи клопотань від ПрАТ «УПСК» на адресу суду не надходило.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до платіжного доручення № 184184 від 24.11.2020 ПрАТ «СК «Уніка» здійснило виплату страхового відшкодування за договором № 030202/4605/0000147 від 25.11.2019 на рахунок ОСОБА_2 в розмірі 71843,76 грн.

Відповідно до страхового акту № 00383214, сума страхового відшкодування ОСОБА_2 за договором страхування № 030202/4605/0000147 від 25.11.2019 становить 71843,76 грн.

В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_2 № 00383214 від 05.11.2020 про подію з ознаками страхового випадку згідно договору КАСКО № 030202/4605/0000147, відповідно до якої в його автомобіль Сітроен, д.н.з. НОМЕР_1 , який був припаркований на узбіччі, врізався інший автомобіль під час маневру заднім ходом.

Також до матеріалів справи надано копію посвідчення водія серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_2 та копію свідоцтва про реєстрацію т.з. серії НОМЕР_4 , відповідно до якого ОСОБА_2 є власником т.з. Сітроен, д.н.з. НОМЕР_1 .

Згідно договору добровільного страхування наземного транспорту «Каско» № 030202/4605/0000147 від 25.11.2019, між ПрАТ «СК «Уніка» та ОСОБА_2 було укладено договір, відповідно до умов якого було застраховано т.з. Сітроен, д.н.з. НОМЕР_1 .

Згідно наявного рахунку ТОВ «Ніко Техно Мегаполіс» № 01381 від 05.11.2020, вартість ремонту т.з. Сітроен, д.н.з. НОМЕР_1 , складає 74843,46 грн.

До матеріалів справи долучено ремонтну калькуляцію № 00383214 від 16.11.2020 на а/м Сітроен, власник ОСОБА_2 , з описом вартості всіх виконаних ремонтних робіт; протокол огляду вказаного т.з. від 05.11.2020; відповідь НПУ, яка містить інформацію про обставини ДТП, про транспортні засоби-учасники ДТП, наявність/відсутність діючого страхового полісу на такі автомобілі, власників та водіїв т.з., відомості про складені протоколи та скрін-шот екрану комп`ютера з веб-сайту Судова влада.

Згідно постанови Васильківського міськрайонного суду від 19.11.2020 у справі № 362/5843/20, ОСОБА_1 визнано винним в порушенні п. 16.11 Правил дорожнього руху та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП .

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Тому суд вважає, що не підлягає доказуванню той факт, що 03.11.2020 ДТП сталася внаслідок порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_1 .

Відповідно до поліса серії АО № 002898082, діючого станом на 03.11.2020, т.з. Сітроен, д.н.з. НОМЕР_2 , застрахований в ПрАТ «УПСК». Ліміт відповідальності за майнову шкоду становить 130 000,00 грн, франшиза 2600,00 грн.

Із платіжного доручення № 14763 від 26.05.2021 вбачається, що ПрАТ «УПСК» було здійснено на користь ПрАТ «СК «Уніка» виплату страхового відшкодування в добровільному порядку в розмірі 46906,47 грн.

Також до матеріалів справи долучено детальну інформацію про юридичну особу ПрАТ «СК «Уніка».

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Згідно із ст. 6 вказаного Закону, страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладення договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно із договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (частина перша статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів »).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом вказаної норми, за загальним правилом: по-перше, в повному обсязі; по-друге, особою, яка безпосередньо її завдала, шкода підлягає відшкодуванню.

Проте із вказаних правил є винятки, передбачені законом. Одним з таких винятків є страхування особою цивільно-правової відповідальності.

Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено як засади, так і процедури отримання потерпілими особами за наслідками ДТП, відшкодування заподіяної шкоди.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц, на яку послався заявник в касаційній скарзі, зазначено, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Таким чином, обов`язок з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування покладається на страховика.

Згідно із пунктом 36.1 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Також суд зазначає, що Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 жовтня 2018 року (справа №760/15471/15-ц, провадження №14-316цс18) вказала, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно із цим договором або Законом №1961-IV у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37 цього Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладення обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Відтак Велика Палата Верховного Суду послідовно наголошує, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик, та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми, а у випадку, зазначеному у пункті 80 цієї постанови - винною особою. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе в межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18) та ухвалу Великої Палати Верховного Суду від 20 лютого 2020 року у справі № 753/15214/16-ц (провадження № 14-25цс20)).

Згідно зі статтею 999 ЦК України, до відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Саме на забезпечення таких зобов`язань було ухвалено Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , яким визначено як засади, так і процедури отримання потерпілими особами за наслідками ДТП відшкодування заподіяної шкоди.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до статті 5 указаного Закону, об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих унаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

У разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Згідно з частинами 1,2 статті 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована згідно поліса АО № 002898082, у якому ліміт за шкоду майну визначено 130000,00 грн. На підставі страхового акту ПрАТ «УПСК» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 46906,47 грн, що не перевищує суми ліміту за шкоду майну у розмірі у 130 000 грн.

ПАТ "СК "УНІКА" виплатила ОСОБА_3 суму страхового відшкодування, яка була розрахована для відновлення транспортного засобу.

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Судом встановлено, що вартість майнового збитку, завданого ОСОБА_2 пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, не перевищує виплаченого позивачем розміру страхового відшкодування (з вирахуванням франшизи).

Слідуючи висновку Верховного Суду, про який вказано вище, з винної у ДТП особи на користь потерпілої особи підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням. Однак у цій справі розмір виплати для ремонту автомобіля ОСОБА_2 був здійснений у розмірі, що є необхідним для відновлювального ремонту (з вирахуванням франшизи), що підтверджується наданими рахунком щодо вартості запчастин та роботи та ремонтною калькуляцією; одночасно такий розмір, згідно страхового акту, визначено з врахуванням зносу. Разом з тим, такий розмір виплати - 71843,76 грн не перевищує ліміту відповідальності страховика відповідача - 130 000 грн.

Суд звертає увагу, що позивачем у позовній заяві не наведено жодних пояснень з приводу того, яким саме чином ПАТ "УПСК" розрахувало суму, яка була сплачена на користь позивача; з приводу такого розрахунку також не надано жодного доказу. Так, позивач лише посилався на ст. 29 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", згідно якої відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленого законодавством.

Проте, згідно страхового акту № 00383214 від 25.11.2019, визначено саме вартість матеріального збитку з врахуванням зносу - 74834,76 грн.

За таких обставин, відповідач як особа, чия цивільно-правова відповідальність була застрахована (і ліміт за шкоду майну, що визначено у страховому полісі ОСОБА_1 , не перевищено), не зобов`язаний сплачувати позивачу заявлену різницю між страховими виплатами, здійсненими страховиками - позивачем та третьою особою. Саме страховик відповідача, ПАТ "УПСК", несе відповідальність в межах суми 130 000 грн.

За таких обставин суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами ст. 141 ЦПК України.

Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 4, 7, 81, 137,174, 178, 279, 280 ЦПК України, ст. ст. 1166, 1194 ЦК України, ст. ст. 1, 6, 8, 9, 20,25, 29, 36 Закону України «Про страхування», ст. ст.9, 22,36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія», про відшкодування шкоди залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Наталя ПЄТУХОВА

Дата документу 22.01.2024