провадження № 2-н/175/1134/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 року смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Васюченко О.Г. розглянувши заяву про видачу судового наказу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_1 ..

Вивчивши заяву та наявні матеріали, встановлено, що у видачі судового наказу необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Представник боржника ОСОБА_1 алвокат ОСОБА_2 надав заяву в якій просив відмовити у видачі судового наказу по справі №175/10046/23, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованності на користь ТОВ «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України», також зазначив, що зазначена заява є незаконною, оскільки боржник сплачувала заборгованість, про що надав відповідні докази.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що обставини, на які посилається боржник, дають підстави вважати, що між сторонами виник спір, який підлягає розгляду у позовному провадженні.

Також, беручи до уваги правову позицію Верховного Суду України, викладену в Узагальненні судової практики «Практика розгляду судами цивiльних справ у наказному провадженнi», вважає, що уже наявнiсть заяви про скасування судового наказу свiдчить про незгоду боржника з цим наказом, а отже, про наявнiсть спору.

Зазначені у клопотанні про скасування судового наказу доводи боржника можуть бути перевірені судом лише під час розгляду справи в порядку позовного провадження (спрощеного).

Відтак, проаналізувавши обставини справи та вимоги закону, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 260, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» їх право на звернення до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя