Єдиний унікальний номер 341/1196/23
Номер провадження 2/341/30/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року м.Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі

головуючого судді Куценка М.О.

за участі секретаря судового засідання Сегін І.І.,

розглянувши в судовому засіданні, в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської обласної прокуратури, Галицької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Галицька державна нотаріальна контора, про усунення перешкод у праві спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Галицького районного суду Івано-Франківської області з вищевказаною позовною заявою, в якому після уточнення позовних вимог просить:

- усунути перешкоди у здійсненні права спадкування земельною ділянкою для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд площею 0,2500 га., кадастровий номер 010010348, знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 шляхом скасування її арешту накладеного постановою Івано-Франківської міжрайонної прокуратури від 25.11.2010 р;

- усунути перешкоди у здійсненні права спадкування земельною ділянкою для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських споруд площею 0,2504 га, кадастровий номер 010010349, знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 шляхом скасування її арешту накладеного постановою Івано-Франківської міжрайонної прокуратури від 25.11.2010 р.

Обґрунтовуючи позовні вимоги посилається на те, що вона звернулася до державного нотаріуса Галицької державної нотаріальної контори із заявою про спадкування майна своєї родички ОСОБА_2 , однак нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальних дій про право на спадщину у зв`язку з арештом майна. Зокрема, Парандій не може успадкувати земельні ділянки за кадастровими №№ :01:001:00348 та :01:001:00349. Земельні ділянки знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Арешт на земельні ділянки накладено в рамках кримінальної справи за №320718 від 25.11.2010 р. Досудове розслідування здійснювалось Івано-Франківською міжрайонною природоохоронною прокуратурою. Із витягів про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон на відчуження об`єктів нерухомого майна зазначається, що у власності ОСОБА_2 знаходяться: земельна ділянка, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд площею 0,2500 га., кадастровий номер:010010348, знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд площею 0,2504 га., кадастровий номер:010010349, знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вироком Галицького районного суду Івано-Франківської області від 30.12.2011 р. ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України та призначено йому покарання на підставі ст. 70 КК України у вигляді обмеження волі на строк два роки з позбавленням обіймати певні посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських обов`язків в органах місцевого самоврядування на строк три роки. Та на підставі ЗУ «Про амністію» від 08.07.2011 р. його звільнено від відбуття призначеного основного покарання. Вищевказаним вироком суду питання щодо вищезазначених земельних ділянок не було вирішено. Оскільки вказані земельні ділянки належали матері позивача на день смерті, на підставі вимог ст..ст. 391, 392 ЦПК України просить задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою суду від 08.06.23 р. позовну заяву залишено без руху (а.с.15).

09.06.23. представником позивача ОСОБА_4 на виконання ухвали суду від 08.06.2023 року подано відповідне клопотання (а.с.17-22).

Ухвалою суду від 12 серпня 2023 року по справі відкрито загальне позовне провадження та призначене підготовче судове засідання (а.с.23).

28.07.24 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача - Івано-Франківської обласної прокуратури відповідно до якого зазначає, що підставою для звернення позивачки до суду став факт неможливості оформлення спадщини на земельні ділянки. Так Івано-Франківською міжрайонною природоохоронною прокуратурою здійснилося досудове розслідування кримінальної справи №320718, порушеної за фактом зловживання службовим становищем та службового підроблення службовими особами Крилосівської сільської ради за ч. 2 ст. 364 , ч. 2 ст. 366 КК України. В ході досудового розслідування слідчим винесено постанову про накладення арешту на земельні ділянки, які належали на праві приватної власності ОСОБА_2 , про що внесено відповідні відомості до Реєстру обтяжень на нерухоме майно. Однак, із тексту позовної заяви та долучених матеріалів не вбачається жодної позовної вимоги, що стосувалася б Івано-Франківської обласної прокуратури. Також не долучено й доказів вжиття заходів щодо досудового врегулювання спору, не обґрунтовано повноважень прокуратури, пов`язаних із усуненням змін до реєстраційних записів стосовно нерухомого майна. Отже, Івано-Франківська прокуратура не є належним відповідачем у справі, тому, просить відмовити у задоволенні позову (а.с.28-32).

20.11.23 р. представником заявника ОСОБА_4 подано відповідь на відзив з обґрунтуваннями, що Івано-Франківська обласна прокуратура є належним відповідачем у справі. Крім того, зазначено, що ухвалами Галицького районного суду Івано-Франківської області від 12.11.2012р. скасовано арешт майна по даній кримінальній справі на яке було накладено арешт за обставин, що є аналогічними, а саме: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . Прокурори, які брали участь у розгляді клопотання про зняття арешту з цих земельних ділянок не заперечували про зняття арешту. Тому, представник позивача вважає, що не зняття арешту з земельних ділянок ОСОБА_2 , спадкоємцем яких є ОСОБА_1 порушить право останньої на мирне володіння майном (а.с.62-63).

13.12.23 р. ухвалою Галицького районного суду прийнято заяву про уточнення позовних вимог та залучено у справі, співвідповідача Галицьку міську раду (а.с.75-76).

18.01.24 р. ухвалами Галицького районного суду витребувано докази, а саме: від Галицького районного суду вирок Галицького районного суду від 30.12.2011 р. у справі №1-28/2011 р., та від Галицької державної нотаріальної контори копії спадкової справи (а.с.86,91,92).

Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 14.02.2024 закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.142).

В судове засідання позивач не з`явилась, будучи обізнаною про місце та час судового засідання, що зокрема підтвердив в судовому засіданні представник позивача.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Лотоцький М.В. підтримав позов в повному обсязі та просив його задовольнити, посилаючись на вимоги та обґрунтування зазначені в позовній заяві та на матеріали справи.

Представник відповідача Івано-Франківської обласної прокуратури Кабаль А.І. позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на відзив на позов.

Представник відповідача Галицької міської ради в судове засідання не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи у їх відсутності, не заперечують щодо задоволення позовних вимог (а.с. 136).

Представник Галицької державної нотаріальної контори Кіщук Л.І. в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі (а.с.148).

Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши усі надані сторонами письмові докази й наведені доводи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 (а.с. 103 зворот, 105 зворот).

Відповідно до заповіту, наявного в матеріалах справи ОСОБА_2 на випадок своєї смерті все своє майно та права, які їй будуть належати на день смерті заповіла своїй дочці ОСОБА_1 - позивачу у справі (а.с. 104).

17.12.2010 р. ОСОБА_1 звернулася до Галицької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину (а.с. 103).

Відповідно постанови державного нотаріуса Галицької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області від 14.02.2023 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з наявністю арешту на майно. Так, позивач звернулась до нотаріальної контори щодо видачі їй свідоцтв про право на спадщину за заповітом на майно, яке складається зокрема із земельних ділянок площами 0,2500 га., кадастровий номер 010010348, та 0,2504 га, кадастровий номер 010010349. Проте, згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 26.11.2010 року на дані земельні ділянки накладено арешт згідно постанови про накладення арешту на об`єкт злочину по кримінальній справі №320718 від 25.11.2010 року (реєстраційний номер обтяжень в Єдиному реєстрі обтяжень №10541316 та №10541202) (а.с. 123 зворот).

Відповідно до копій державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №026999 від 19.10.2009 року та серії ЯИ №027000 від 19.10.2009 року (а.с. 121, 122) ОСОБА_2 (матері позивача) на праві власності належали земельні ділянки:

для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд площею 0,2500 га., кадастровий номер 010010348, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

для ведення особистого селянського господарства площею 0,2504 га, кадастровий номер 010010349, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначені земельні ділянки набуто спадкодавцем на підставі рішення Крилосівської сільської ради від 21.12.2008 року 12 сесії 5 скликання (а.с. 121, 122).

Постановою старшого слідчого Івано-Франківської міжрайонної природоохоронної прокуратури від 25.11.2010 року у кримінальній справі №320718 накладено арешт на об`єкт злочину земельні ділянки ОСОБА_2 (а.с. 5, 118, 119).

Вироком Галицького районного суду Івано-Франківської області від 30.12.2021 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні злочинів передбачених ч.1 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України. Вирок набрав законної сили не змінений та не скасований. Зазначеним вироком засуджено особу (голову Крилосівської міської ради) за підроблення документів пов`язаним із зловживанням службовим становищем: зокрема витягу з рішення 12 сесії Крилосівської сільської ради від 21.12.2008 року, яким фактично передано безоплатно у власність ОСОБА_2 замість земельної ділянки площею 0, 15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд, земельні ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд площею 0,2500 га., та для ведення особистого селянського господарства площею 0,2504 га.

На підставі вищезазначених витягів з рішення, підробку яких встановлено вироком суду, спадкодавцем отримано державні акти на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №026999 від 19.10.2009 року та серії ЯИ №027000 від 19.10.2009 року, які є правовстановлюючими документами щодо спірних земельних ділянок.

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до частини 1 статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ст.. 1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Для визначення кола спадкового майна, необхідно встановити права спадкодавця щодо зазначеного майна.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст.116 Земельного кодексу України - громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Отже, набуття права власності на земельні ділянки в тому числі в межах норм безоплатної передачі, можливе на підставі рішення органів місцевого самоврядування, які винесені в законний спосіб та в межах повноважень.

В судовому засіданні встановлено, що рішення сільської ради, як правова підстава набуття права власності спадкодавцем на земельні ділянки є підробленим, що підтверджується вироком суду, а отже набуття у власність вищезазначених земельних ділянок не може вважатись законною.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, про відсутність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог, оскільки в разі задоволення позову судом фактично буде надано законності набуттю майна право власності на яке набуте на підставі підробленого акту органу місцевого самоврядування, підроблення якого встановлено вироком суду.

На підставі викладеного, керуючись 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Івано-Франківської обласної прокуратури, Галицької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Галицька державна нотаріальна контора, про усунення перешкод у праві спадкування відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 22.03.2024.

СуддяМихайло КУЦЕНКО