ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2345/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

25 березня 2024 року м. Київ

Дарницький районний суд м.Києва в складі головуючого судді Кулика С.В., за участю секретаря судового засідання Скобіоли О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судову в м.Києві цивільну справу за позовом Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ :

До Дарницького районного суду м.Києва звернувся представник КП з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначено, що наказом Головного управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації № 207 від 24.07.2003 року, житловий будинок по АДРЕСА_1 передано на обслуговування КП з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс». ОСОБА_1 , є власником квартири АДРЕСА_1 , між відповідачем та позивачем 12.12.2007 року було укладено договір на обслуговування будинку і прибудинкової території, предметом якого є надання підприємством послуг з обслуговування вищевказаного житлового будинку та прибудинкової території. Позивач належним чином виконав перед відповідачем, своє зобов`язання щодо надання житлово-комунальних послуг (утримання будинку та опалення) проте відповідач, будучи споживачем вказаних послуг за даною адресою, належним чином не здійснює їх оплату, у зв`язку із чим з травня 2020 року по січень 2022 утворилась заборгованість по оплаті житлово-комунальні послуги у розмірі 5792,88 грн. Враховуючи наведене позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг у розмірі 5792,88 грн., інфляційні витрати у розмірі 448,96 грн., та три відсотки річних у розмірі 147,05 грн.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 02.10.2023 р. у справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала заяву, про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, відповідно до наказу № 207 від 24.07.2003 року Головного управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації, житловий будинок по АДРЕСА_1 передано на обслуговування КП з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс».

Згідно з реєстраційним посвідченням № НОМЕР_1 , Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна вбачається, що квартира АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належить ОСОБА_1 .

12.12.2007 року між ОСОБА_1 , та КП з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» було укладено догові на обслуговування будинку і прибудинкової території.

Відповідно до ст. 175 ЖК України державні і громадські органи, підприємства, установи, організації, службові особи зобов`язані дбати про схоронність житлового фонду та підвищення його благоустрою.

Статтею 322 ЦК України встановлено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Закон України «Про житлово-комунальні послуги» визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.

Аналіз цього Закону дає підстави для висновку, що він належить до нормативного акта спеціальної дії, який регулює відносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг.

Згідно з ст. 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачає, що законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг, крім цього Закону, базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.

Статтею 162 ЖК України визначено, що плата за користування жилим приміщенням і за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Згідно з частиною 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, хоч у частині першій статті 19 Закону й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16).

З розрахунку наданого позивачем вбачається, що заборгованість відповідача за житлово-комунальні послуги з травня 2020 року по січень 2022 року складає 5792,88 грн., інфляційні витрати у розмірі 448,96 грн. та три проценти річних у сумі 147,05 грн.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношенням, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А відповідно до ст. 611 цього Кодексу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи наведене, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 2 684 грн., а також витрати на правову допомогу в сумі 2 500 грн.

При цьому, відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки,

На підтвердження витрат, які поніс позивач на отримання професійної правничої допомоги до суду надано договір про надання правничої допомоги №118-23Т від 03.04.2023 року, договір № 48 про залучення адвоката для надання послуг за договором про надання правничої допомоги № 118-23Т від 03.04.2023 року, детальний опис робіт, акт виконаних робіт від 31.07.2023 року, виписку про сплату за правничу допомогу.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 2 684 грн. та 2 500 грн. - витрат на правову допомогу.

На підставі викладеного та керуючись ст ст. 4, 14, 19 - 21, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», стс т. 66 - 67, 162, 175, 179 Житлового кодексу України, стст. 3, 11, 13, 15, 16, 322, 509, 525 - 527, 530, 611, 625 ЦК України, ст ст. 137, 141, 274-279, 263-265, 279, 280, 352, 354-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» , заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 5792,88 грн., інфляційні витрати у розмірі 448,96 грн., три відсотки річних у розмірі 147,05 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» , витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс», , м. Київ, вул. Дніпровська набережна, буд. 25-Б.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: С.В. Кулик