Справа № 645/4032/23
Провадження № 2/645/173/24
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 лютого 2024 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Ульяніч І.В., при секретарі Циганок В.М., учасники справи: позивач ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 , представник відповідача Харківської міської ради Василенко І.Ю., третя особа ОСОБА_3 (не з`явилась),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом, третя особа: нотаріус Першої Харківської міської нотаріальної контори Грошева Ольга Юріївна,
Житло, в якому мешкали спадкодавці та продовжує мешкати позивач перебувало у статусі відомчого до його приватизації в 1998 році і до цього часу знаходиться на балансі Харківського індустріально-педагогічного коледжу. Облік зареєстрованих осіб коледжем не ведеться і, таким чином отримати довідку про рух зареєстрованих осіб не є можливим не від адміністрації коледжу, не в місцевому ЦНАПі. В якості непрямих доказів факту спільного проживання позивача зі спадкодавцями в квартирі АДРЕСА_1 , позивач надає наступні наявні у неї документи: свідоцтво про право власності на житло від 23.04.1998 року, видане Харківським індустріально-педагогічним технікумом, яке містить перелік осіб, що є суб`єктами приватної спільної власності щодо квартири номер АДРЕСА_3 ; довідка б/н від 22.02.1996 року надана Харківським індустріально- педагогічним технікумом ОСОБА_4 щодо надання дозволу на приватизацію квартири номер АДРЕСА_1 ., в якій окремо зазначено відомчий статус житла; копія вимоги щодо оплати заборгованості за користування житлово-комунальними послугами № 265 від 08.05.2015р., в якій зазначаються кількість осіб, які обліковувались адміністрацією технікуму станом на дату складання вимоги; копія позовної заяви Харківського індустріально-педагогічного технікуму до Фрунзенського суду щодо стягнення заборгованості з доданою до нього довідкою про склад родини від 15.07.2015; копія заяви до Харківського індустріально- педагогічного технікуму про перерахунок вартості комунальних платежів та переведення облікових рахунків на ім`я позивача, в зв`язку із смертю бабусі від 28.08.2015р.; довідка про обчислення та оплату комунальних платежів № 254 від 15.06.2018р.; довідка про обчислення та оплату комунальних платежів № 254/1 від 15.06.2018р.; довідка про обчислення та оплату комунальних платежів станом 31.12.2013 р.; ухвала Фрунзенського районного суду м. Харків за справою № 2/645/133/21. Всі перелічені документи свідчать про факт реєстрації позивача та проживання за вказаною адресою разом із бабусею, а після її смерті окремо. Крім того, позивач зазначає, що вказані обставини можуть підтвердити свідки. Враховуючи наведене позивач просила задовольнити позов та визнати за нею право вланості на квартиру.
Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.08.2023 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10.10.2023 року було задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.
Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30.11.2023 року закрито підготовче судове засідання, справу призначено до розгляду по суті.
15.01.2024 року від представника відповідача Харківської міської ради Василенко І.Ю. надійшли письмові пояснення, відповідно до яких відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог, вважає їх безпідставними та не обгрунтованими. Пояснив, що позивач ОСОБА_1 з заявою про прийняття спадщини взагалі не зверталась, а ні після матері, а ні після баби, а тому вважається такою, що не прийняла спадщину. Харківська міська рада, у випадку не прийняття особою спадщини, на виконання вимог статті 1277 ЦК України, повинна виконати законний обов`язок щодо подання до суду заяви про визнання майна, що належало на праві приватної власності ОСОБА_5 , відумерлою спадщиною та її передачу в комунальну власність Харківської міської територіальної громади. Посилався на положення ст. 1277 ЦК України. Вважав, що рішення суду по даній справі суттєво впливає і на майнові права Харківської міської територіальної громади. Позивачем не надано вичерпних доказів щодо реєстрації та спільного постійного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , останні 5 років. Факт реєстрації та сумісного проживання потребує документального підтвердження. Як вбачається з Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 12.01.2024 станом на 05.01.2013 в квартирі по АДРЕСА_2 зареєстровано лише - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , дата реєстрації місця проживання - 24.07.1999. Як вбачається з Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 12.01.2024 станом на 05.01.2013 в квартирі по АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 не зареєстрована. Факт реєстрації та постійного спільного проживання потребує документального підтвердження. Факт постійного проживання позивача з ОСОБА_5 взагалі не доводиться жодним із долучених до справи документом щодо їх постійного спільного проживання в розумінні Сімейного кодексу.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 , та представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, зазначених у позові, та просили їх задовольнити, пояснивши про обставини, викладені вище. При цьому позивач зазначила, що вона із дитинства мешкала із дідусем та бабусею в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована в квартирі з 28.10.1988 року. Після смерті її матері ОСОБА_7 , дідусь на підставі рішення Фрунзенської районної ради був її опікуном. Після смерті дідуся у 2002 році, позивач з бабусею не звертались щодо оформлення права на спадщину, вважаючи що за відсутності інших спадкоємців та спільного проживання отримали це право автоматично. Вона єдина спадкоємиця після смерті бабусі та дідуся та була впевнена, що успадкує їх майно та не буде проблем, але при зверненні до нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.
В судовому засіданні представник Харківської міської ради Василенко І.Ю., позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову, надавши пояснення аналогічні викладеним в письмових поясненнях на позов.
В судове засідання третя особа - нотаріус Першої Харківської міської нотаріальної контори Грошева О.Ю.не з`явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.
Допитана в якості свідка ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою позивача, родину ОСОБА_10 , дідусю та бабусю позивача, свідок знала з 1954 року. Мати позивача померла після її народження. Дідусь ОСОБА_4 був викладачем у технікумі, зараз коледж, від якого отримав квартиру. Будинок за адресою: АДРЕСА_3 є відомчим, коледжу вони сплачують комунальні послуги та беруть у них довідки про склад сім`ї. Дідусь ОСОБА_4 був опікуном онуки - позивача по справі в дитинстві. Після смерті ОСОБА_4 , в квартирі залишилась проживать ОСОБА_5 із позивачем та малолітнім сином позивача. Після смерті ОСОБА_5 , яку позивач доглядала та поховала, в квартирі залишились позивач із родиною. Позивач ніколи із зазначеної квартири не виїзджала, постійно проживала в ній з дитинства.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що є сусідом позивача, знав померлих дідуся ОСОБА_4 та бабусю позивача ОСОБА_5 , з якими позивач постійно проживала, доглядала та поховала їх. Позивач постійно мешкає в зазначеній квартирі, нікуди не виїзджала.
Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їхній сукупності та надавши їм належну правову оцінку, приходить до наступного.
Судом встановлено, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 , належала на праві приватної сумісної власності ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 23.04.1998 року, № НОМЕР_1 , виданого Харківським індустріально-педагогічним технікумом, зареєстрованого в КП "Харківське міське БТІ" 18.05.1998 року (а.с.23).
Згідно свідоцтва про шлюбу 06.03.2003 року у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції ОСОБА_6 уклала шлюб з ОСОБА_12 , про що було зроблено відповідний Актовий запис №164, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_16 » (а.с.22)
Згідно матеріалів справи, батьками позивача ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є ОСОБА_18 та ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , виданого 13.12.1972 року Орджонікідзевським ЗАГС м. Харькова. (а.с.19)
ОСОБА_4 та ОСОБА_8 12.03.1971 року уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , після реєстрації шлюбу ОСОБА_8 присвоєно прізвище « ОСОБА_10 ». (а.с.16).
Батьки позивача перебували у шлюбі з 23.11.1963 року, актовий запис № 7553, що підтверджується Витягом з Державного реєстрау актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу. Мати позивача змінила прізвище з ОСОБА_10 на ОСОБА_11 . (а.с.17)
Мати позивача - ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про смерть Серії НОМЕР_4 , видане повторно 02.06.2021 року).
Отже, судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є дідом та бабою позивача ОСОБА_1
ОСОБА_4 був призначений офіційним опікуном позивача на підставі Рішення Фрунзенської районної ради № 139/5 від 20.04.1982 р. про призначення опіки над неповнолітньою ОСОБА_6 , в зв`язку зі смертю матері позивача ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 та за згодою батька позивача. (а.с.21)
ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_4 помер (свідоцтво про смерть Серії НОМЕР_5 від 01 липня 2002 року).
Після смерті діда позивача відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , яку фактивно прийняла позивач та її бабуся ОСОБА_5 , які спільно проживали із спадкодавцем.
ІНФОРМАЦІЯ_10 померла ОСОБА_5 , (свідоцтво про смерть Серії НОМЕР_6 від 05 січня 2013 року).
Після смерті баби позивача відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 .
Згідно матеріалів спадкової справи № 607/2019, заведеної після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , отриманої на підставі ухвали суду від 10.10.2023 року, позивач ОСОБА_1 звернулася до державного нотаріуса Першої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті баби ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 . Але згідно постанови державного нотаріуса за №765/02-31 від 17.03.2021 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 діда ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , на частку квартири АДРЕСА_1 , яка б належала її матері дочці спадкодавця, ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім того, постановою державного нотаріуса за №766/02-31 від 17.03.2021 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 баби ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на частку квартири АДРЕСА_1 , яка б належала її матері дочці спадкодавця, ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.107-137,12,13).
Згідно наданих копій довідок про обчислення та оплату комунальних платежів по квартирі: АДРЕСА_2 , позивачкою ОСОБА_1 після смерті баби ОСОБА_5 оплачувались комунальні послуги (а.с.30-32)
Відповідно до Довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, ОСОБА_1 разом із сином ОСОБА_13 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.64)
Згідно копії довідки від 22.02.1996 року, виданої 2-м Харківським індустріально-педагогічним технікумом, видана ОСОБА_4 квартира за адресою: АДРЕСА_2 , належить відомству технікума. Довідка видана для приватизаційного відділу (а.с.24).
Відповідно до копії позовної заяви Харківського індустріально-педагогічного технікуму до Фрунзенського суду щодо стягнення заборгованості з доданою до нього довідкою про склад родини від 15.07.2015 р. вбачається, що на час подання позову до суду за адресою: АДРЕСА_2 були зареєстровані: ОСОБА_5 та ОСОБА_1 (а.с.26)
Крім того, на підтвердження факту постійного проживання позивача за адресою АДРЕСА_2 , позивачем надано копія довідки (без дати), виданої Харківським індустріально-педагогічним технікумом про зареєстрованих за адресою спірної квартири ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , а також копію заяви позивача до Харківського індустріально педагогічного технікуму про перерахунок вартості комунальних платежів та переведення облікових рахунків на її ім`я, в зв`язку із смертю бабусі, від 28.08.2015 р. (а.с.28, 29)
В судовому засіданні було оглянуто оригінал паспорта позивача ОСОБА_1 , із відміткою її місця реєстраціїї за адресою: АДРЕСА_2 з 28.10.1988 року.
Отже, під час судового розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 , тобто ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживала разом зі своїми дідом ОСОБА_4 та бабою ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , та зареєстрована за вказаною адресою. Також, ОСОБА_1 на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 , тобто ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно проживала разом зі своєю бабою ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , та зареєстрована за вказаною адресою.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
За ч.1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), яка міститься у спадкових справах, заведеної після смерті ОСОБА_5 , інформація щодо складення ОСОБА_5 , заповітів у Спадковому реєстрі відсутня.(а.с.113)
За змістом ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Згідно ст. 1266 ЦК України - внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.
За приписами ч. 1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
За змістом ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Спадкова справа, заведена після смерті ОСОБА_5 , містить заяву позивача у справі ОСОБА_1 про прийняття спадщини після смерті баби.
В судовому засіданні встановлено. що позивач є онукою померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та прийняла після їх смерті спадок у вигляді частини спірної квартири.
За приписами ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Відповідно до ч. 1 ст. 67 Закону України «Про нотаріат», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо.
Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.
Згідно п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка, відповідно до ст. 9 Конституції України, є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).
Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів.
Пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федоренко проти України» від 30 червня 2006 року визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності.
Суд вважає, що неможливість ОСОБА_1 отримати свідоцтво про право на спадщину за законом є порушенням її права власності, оскільки унеможливлює визнання такого права з боку держави перед іншими суб`єктами цивільних та інших правовідносин.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову яктакого, що ґрунтується на вимогах закону.
За приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Проте, незважаючи на задоволення позову, судовий збір не підлягає стягненню з Харківської міської ради на її користь, оскільки, як роз`яснено в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року № 2, при пред`явленні позову та ухваленні рішення за вимогами про право спадкоємців на майно судовий збір визначається судом, виходячи із загальної вартості майна, і витрати на його оплату покладаються на кожного спадкоємця пропорційно до виділеної йому частки.
На підставівикладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом, третя особа: нотаріус Першої Харківської міської нотаріальної контори Грошева Ольга Юріївна - задовільнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , (РНОКПП НОМЕР_7 ) право власності на 1/6 квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_9 .
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , (РНОКПП НОМЕР_7 ) право власності на 1/2 квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_10 .
Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Фрунзенський районний суд м.Харкова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ;

Представник позивача: Чернявська Олена Олександрівна, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №3484 від 09.06.2020 р., адреса: АДРЕСА_4 ;

Відповідач: Харківська міська рада, адреса: 61003, м.Харків, майдан Конституції,7;

Третя особа: Перша Харківська міська нотаріальна контора Грошева Ольга Юріївна, адреса: 61003, м.Харків, майдан Конституції,1, палац Праці, 7 під`їзд, 4 поверх.

Повний текст рішення складено 22.02.2024 року.

Головуючий суддя: І.В.Ульяніч