Справа № 206/299/24
Провадження № 2-н/206/38/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2024 суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Поштаренко О.В., розглянувши матеріали заяви ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заборгованості за спожитий природний газ,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» звернувся до суду із вищевказаною заявою про видачу судового наказу, в якій просить видати судовий наказ, яким стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборгованість за спожитий природний газ за період січень 2022 року - квітень 2022 року в розмірі 6155,38 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 268,40 грн.

Розглянувши матеріали заяви про видачу судового наказу, вважаю, що у видачі судового наказу необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

За змістом ч. 5 ст.19 ЦПК України умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні визначаються цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.161 ЦПК України.

Так, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості (п.3 ч.1 ст. 161 ЦПК України).

Заявник ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» просить стягнути заборгованість з боржника - за спожитий природний газ за період січень 2022 року - квітень 2022 року у розмірі 6155,38 грн., за адресою: АДРЕСА_1 .

В той же час, на виконання вимог ч. 5 ст. 165 ЦПК України судом було направлено звернення до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи, щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника.

Як вбачається з відповіді № 419988 від 25.01.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру, яка сформована засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» інформація про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_1 відсутня.

Разом з тим, судом було зроблено запит до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур управління у сфері державної реєстрації відділом формування та ведення реєстру територіальної громади, відповідно до довідки наданої вказаною установою, яка надійшла до суду 22.02.2024, встановлено, що згідно з даними реєстру територіальної громади м. Дніпра місце проживання ОСОБА_1 , зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , з 05.04.1994 по теперішній час.

Тобто, боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 по якій наявний борг за надані послуги за спожитий природний газ за період січень 2022 року квітень 2022 року. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що домоволодіння за вказаною адресою належить останньому на праві власності, або ж перебуває у його користуванні, а також інші документи, які підтверджують його реєстрацію у вказаному домоволодінні.

Згідно п.1 ч.1 ст.163 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, оскільки з представлених суду відомостей слідує, що боржник не зареєстрований за вказаною заявником адресою, а інших належних доказів, які б свідчили про проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вказаною адресою, суду не представлено, а відтак є наявні підстави для відмови у видачі судового наказу. Виявлені неточності є свідченням невідповідності заяви вимогам ст.163 ЦПК України та виключають можливість видачі судового наказу на підставі п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України.

Враховуючи вказане, у видачі судового наказу необхідно відмовити на підставі п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України.

Одночасно, суд роз`яснює, що відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Згідно з ч.2 ст.164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

А тому, відповідно до ч.2 ст.164 ЦПК України внесена сума ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» судового збору стягувачу не повертається.

Керуючись ст.ст.164-167, 260-261, 353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» (місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Поля, Літ. А-2, ), про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ ЦПК України, після усунення її недоліків.

Відповідно до ч.2 ст.164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Поштаренко