ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 550/1049/22 Номер провадження 22-ц/814/366/24Головуючий у 1-й інстанції Оболєнська С.А. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Абрамов П.С.,

Суддів: Одринської Т.В., Панченка О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Сальної Н.О.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , адвоката Сідько С.І., на рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 19 квітня 2023 року

у справі за первісним позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за розподіл природного газу

та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» про списання заборгованості за оплату послуг з розподілу природного газу

УСТАНОВИВ:

коротко змісту позовних вимог і рішення суду першої інстанції;

У грудні 2022 року позивач, Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» (далі по тексту - АТ «ОГС «Полтавагаз») в особі уповноваженого представника звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення 5 117,87 грн заборгованості за послуги з розподілу природного газу та судових витрат у справі.

Вказували, що відповідач є побутовим споживачем послуг з розподілу природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , та належним чином не сплачує за послуги з розподілу природного газу. Внаслідок несвоєчасної сплати за надання послуг з розподілу природного газу, утворилась заборгованість, яка за період з 01.01.2020 по 30.11.2022 становить 5 117,87 грн. У добровільному порядку погасити наявну заборгованість відповідач не бажає. З урахуванням викладеного, позивач просить стягнути вказану суму заборгованості із відповідача.

15.02.2023 до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до АТ «ОГС «Полтавагаз» про списання заборгованості за оплату послуг з розподілу природного газу.

Свої вимоги обґрунтовувала тими обставинами, що вона договору про розподіл природного газу не укладала.

Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 19 квітня 2023 року первісний позов Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за розподіл природного газу - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» 5 117,87 грн заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу та 2 481,00 грн судового збору.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» про списання заборгованості за оплату послуг з розподілу природного газу - відмовлено.

коротко змісту вимог апеляційної скарги; узагальнених доводів особи, яка подала апеляційну скаргу;

Із вказаним рішенням не погодилась ОСОБА_1 та оскаржила його в апеляційному порядку через свого представника, адвоката Сідько С.І.

В апеляційній скарзі прохала рішення місцевого суду в частині задоволення позовних вимог позивача скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Вказувала на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Вважає безпідставними висновки місцевого суду щодо її приєднання до умов договору розподілу природного газу, позивачем до суду заяви-приєднання надано не було.

Також, позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження розрахунку заборгованості, а подана картка споживача не є таким розрахунком. Також, відсутні докази щодо оплати нею цих послуг.

В позовній заяві відсутні чіткі розрахунки щомісячних нарахувань заборгованості.

Вказала, що згідно з вимогами Закону України «Про житлово-комунальні послуги» єдиною підставою вважати, що договір укладений в редакції надавача комунальної послуги, є відмова споживача від укладення договору.

Також, в апеляційній скарзі позивач зазначала про свою незгоду з діяльністю позивача, чинності Кодексу ГРМ та діяльності НКРЕКП.

Посилалась на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 31 січня 2018 року у справі № 826/1413/17.

узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи;

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановленіх судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини; доводи, з якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції; мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу;

Місцевим судом установлено, що Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» здійснює діяльність з розподілу природного газу.

ОСОБА_1 є побутовим споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок споживача НОМЕР_1 .

З даних картки споживача вбачається, що остання споживала природний газ у період з 01.01.2020 по 30.11.2021 та їй щомісячно відповідно до вимог Кодексу газорозподільчих систем та Договору, нараховувалося: з 01.01.2020 по 01.07.2020 - 146,47 грн, з 01.07.2020 по 31.12.2020 - 168,05 грн, з 01.01.2021 по 01.02.2021 - 190,68 грн, з 01.02.2021 - 175,86 грн; з 01.01.2022 - 289,34 грн, які споживач повинен сплачувати відповідно до п. 6.6 Договору до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу на підставі рахунку Оператора ГРМ (а.с. 14).

Судом установлено, що відповідач користувалася послугами, наданими АТ «ОГС «Полтавагаз», що підтверджується довідкою про фактичне споживання природного газу (а.с. 15) проте, ухиляється від виконання своїх зобов`язань щодо оплати за послуги постачання природного газу.

З дослідженого у судовому засіданні розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що у відповідача за період з 01.01.2020 по 30.11.2022 наявна заборгованість у розмірі 5 117,87 грн (а.с. 14).

Задовольняючи позовні вимоги та відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог, місцевий суд дійшов висновку, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу надання послуг з розподілу природного газу та їх оплати, які регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про ринок природного газу» та Цивільним кодексом України. Відповідач скористалася наданими послугами, продовжуючи споживати природний газ, натомість, всупереч визначеним законом та умовами договору обов`язкам, свої зобов`язання перед позивачем належним чином не виконувала, а саме не сплачувала вартість отриманих нею послуг, внаслідок чого має заборгованість перед позивачем. Згідно з наданим позивачем розрахунком, сума заборгованості ОСОБА_1 за надані послуги з розподілу природного газу перед позивачем станом на 01.12.2022 становить 5 117,87 грн, яка не сплачена та не спростована відповідачкою.

Належних та допустимих доказів, у розумінні ст. ст. 77, 78 ЦПК України, на підтвердження оплати послуги з розподілу природного газу за період з 01.01.2020 по 01.01.2022 ОСОБА_1 не надала.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність та допустимість, місцевий суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ «ОГС «Полтавагаз» підлягають задоволенню. У зустрічному позові представника відповідача, адвокат Сідько С.І., не вказала, які умови і підстави для визнання оспорюваних умов Типового договору розподілу природного газу є несправедливими згідно із Законом України «Про захист прав споживачів» та порушують права ОСОБА_1 . Також, місцевим судом зазначено, що позивачем у підтвердження своїх позовних вимог, викладених у зустрічному позові, не надано жодних належних доказів. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні зустрічного позову.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Правовідносини, які виникли між споживачем та газорозподільною організацією врегульовано Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2494 (далі - Кодексом ГРМ), постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу».

Відповідно до статті 40 Закону №329-VIII розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.

За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.

Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором.

Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками.

Договір розподілу природного газу є публічним.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2498 затверджено Типовий договір розподілу природного газу.

Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Згідно з пунктом 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті регулятора та оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Пунктом 5 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ визначено, що для забезпечення приєднання до договору розподілу природного газу всіх фактично підключених до/через ГРМ споживачів (у тому числі побутових споживачів) оператор ГРМ в установленому цією главою порядку направляє кожному споживачу супровідним листом за формою додатка 3 до типового договору розподілу природного газу сформовану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу з персоніфікованими даними споживача та його об`єкта, що складається за формою додатка 1 (для побутових споживачів) до типового договору розподілу природного газу. Персоніфіковані дані мають бути достатніми для проведення розрахунків та визначення об`єму споживання природного газу, зокрема мають містити присвоєний споживачу персональний ЕІС-код як суб`єкту ринку природного газу та за необхідності

ЕІС-код його точки (точок) комерційного обліку, величину приєднаної потужності об`єкта споживача та перелік комерційних вузлів обліку (за їх наявності).

У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.

Згідно з п. 1 глави 1 розділ 6 Кодексу газорозподільних систем, суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу.

Пунктами 4, 7 глави 3 Кодексу газорозподільних систем визначено, що договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено місцевим судом, домогосподарство за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є відповідач ОСОБА_1 , підключено до мережі газопостачання та у період з 01.01.2020 по 30.11.2022 вона користувалася послугами з газопостачання.

Цю обставину ОСОБА_1 не оспорює, а факт користування природним газом за вказаною адресою (споживання) підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, інформацією щодо спожитого об`єму природного газу.

Враховуючи зазначену обставину є необґрунтованими доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в тій частині, що вона не приєдналася до Типового договору про розподіл природного газу (який є публічним договором за своєю сутністю), розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу.

В ході судового розгляду справи ОСОБА_1 не спростувала той факт, що вона споживала природний газ за вказаним об`єктом постання, та що надана позивачем у справі інформація щодо об`ємів споживання природного газу є невірною чи не відповідає дійсності.

Таким чином, враховуючи факт споживання ОСОБА_1 природного газу, висновки місцевого суду щодо фактичного приєднання до умов Типового договору є вірними.

В позовній заяві АТ «ОГС «Полтавагаз» чітко зазначено та обґрунтовано розмір плати за послуги з розподілу природного газу та в мотивувальній частині судового рішення місцевий суд навів ці розрахунки.

Доводи апеляційної скарги не містять належного обґрунтування невірності цих розрахунків за спірний період з 01.01.2020 по 30.11.2022.

Щодо інших доводів скаржника

Не ґрунтується на вимогах чинного законодавства і доводи апеляційної скарги в частині невірного застосування місцевим судом норм матеріального права, зокрема в частині суперечності вимог Кодексу газорозподільних систем вимогам ст. 42 Конституції України, законів України «Про захист прав споживачів», «Про житлово-комунальні послуги» та іншим нормам матеріального права.

Вище зазначено щодо доведеності факту фактичного споживання відповідачкою послуг з постачання природного газу та його споживання, що свідчить про приєднання її до умов публічного договору з розподілу природного газу.

Верховний Суд неодноразово надавав правові висновки, що в разі фактичного отримання таких послуг та відсутності прямого заперечення проти надання таких послуг вважається, що такі споживачі погодилися з умовами надання житлово-комунальної послуги (правові висновки Верховного Суду, висловлені у постанові від 14 вересня 2022 року у справі № 717/341/21 (провадження № 61-20726св21)).

Зазначені висновки не суперечать правовим позиціям, висловленим і в постанові Верховного Суду України у справі № 6-110цс12 від 10.10.2012, на яку посилається апелянт у справі, хоча у цій справі наявні інші фактичні обставини та предмет позову.

Є необґрунтованим посилання на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.01.2018 у справі № 826/1413/17, оскільки постановою Верховного Суду від 10 жовтня 2023 року у справі № 826/1413/17 (адміністративне провадження № К/9901/48938/18) рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.01.2018 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 11.04.2018 у цій справі скасовано та в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції;

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК Українисуд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи те, що рішення місцевого суду ухвалене з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, підстави для його зміни чи скасування - відсутні.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, підстави для відшкодування судових витрат, понесених скаржником під час апеляційного перегляду справи, - відсутні.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України

УХВАЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , адвоката Сідько С.І., - залишити без задоволення.

Рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 19 квітня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 08 лютого 2024 року.

Головуючий суддя П.С. Абрамов

Судді Т.В. Одринська

О.О. Панченко