№ 536/214/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 року м. Кременчук

Суддя Кременчуцького районного суду Полтавської області Река А.С., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - відділ служби у справах дітей виконавчого комітету Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,-

Встановив:

В провадження судді Кременчуцького районного суду Полтавської області Реки А.С. надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - відділ служби у справах дітей виконавчого комітету Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимог ст.ст. 175-177 ЦПК України, вважаю, що позов не відповідає таким вимогам та підлягає залишенню без руху, враховуючи наступне.

Згідно п. 5 ч. 3ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Так, в позовній заяві не викладено обставин, якими позивачка обґрунтовує свої вимоги стосовно визначення місця проживання дитини, відсутнє зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, та в порушення зазначеної статті в позовній заяві не зазначені обставини наявності спору між сторонами щодо місця проживання дитини та докази, що їх підтверджують.

Також, позивачкою заявлено вимогу про визначення місця проживання дитини, проте не обґрунтовано доцільність розгляду позовної вимоги про визначення місця проживання дитини з вимогою про розірвання шлюбу, виходячи з наступного.

Відповідно до п.4 ч.6 ст.19 ЦПК України справи про розірвання шлюбу є малозначними справами та підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Пунктом 1 частини 4 статті 274 ЦПК України передбачено, що в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, у тому числі і спори щодо визначення місця проживання.

Спільний розгляд різних не взаємопов`язаних між собою позовних вимог може ускладнити вирішення справи. При цьому, в справах про розірвання шлюбу, передбачена можливість надання сторонам строку для примирення та зупинення в зв`язку з цим провадження у справі, що в свою чергу не передбачено при розгляді справ про визначення місця проживання дитини, і як наслідок, може призвести до збільшення строку розгляду позовної вимоги про визначення місця проживання дитини.

Також, ч.ч. 4, 5 ст. 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Позивачкою у позовній заяві не зазначено відомостей чи зверталася вона до органу опіки та піклування щодо надання висновку щодо розв`язання спору про визначення місця проживання дитини.

У відповідності до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене вище, суддя вважає за необхідне позовну заяву залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вищезазначених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист, залишення позову без руху жодним чином не перешкоджає позивачці у доступі до правосуддя після усунення недоліків позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 175, 177, 185, 294, 258-261 ЦПК України,

Постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - відділ служби у справах дітей виконавчого комітету Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини - залишити без руху.

Надати позивачці строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачці, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Про прийняте рішення повідомити позивачку, надіславши їй копію ухвали для відома і виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяА. С. Река