ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Попенко Ю.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної казначейської служби України на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 серпня 2023 року за заявою ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення від 05 березня 2021 року у цивільній справі №932/14763/19 за позовом ОСОБА_1 до Держави України, Державної казначейської служби України про стягнення матеріальної шкоди, завданої невиконанням судового рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 05 березня 2021 року у цивільній справі №932/14763/19 за позовом ОСОБА_1 до Держави України, Державної казначейської служби України про стягнення матеріальної шкоди, завданої невиконанням судового рішення.

В обґрунтування вимог заяви ОСОБА_1 посилався на те, що вичерпано всі передбачені ЦПК України засоби спонукання Державної казначейської служби України до виконання остаточного судового рішення. ОСОБА_1 зазначив з приводу повернення до суду виконавчих листів про стягнення з держбюджету шкоди, що завдана невиконанням судових рішень у справах №932/14763/19 та №932/12360/19 з урахуванням, що ці відносини вже багаторазово вирішені не лише національними судами у справі №200/7262/13, але й рішенням ЄСПЛ від 06 грудня 2018 року у справі Аграчова та інші проти України, є їх прямим продовженням, а з іншого боку відсутнє врегулювання прямими нормами ЦПК України впливу суду на факти вчинення злочинів за ст.382 КК України й належного судового контролю за виконанням судових рішень. На підставі викладено ОСОБА_1 запропонував суду застосувати вимог ст. 10 ЦПК України щодо застосування до даних правовідносин аналогії закону і відповідно до частин 2-4 ст. 382 КАС України щодо контролю за виконанням судового рішення у вигляді зобов`язання керівника Державної казначейської служби України надати суду звіти про виконання вказаних судових рішень з наступним стягненням штрафу у розмірі 40 мінімальних розмірів прожиткового мінімуму за кожне невиконане судове рішення.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 серпня 2023 року задоволено заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення від 05 березня 2021 року у цивільній справі № 932/14763/19 за позовом ОСОБА_1 до Держави України, Державної казначейської служби України про стягнення матеріальної шкоди, завданої невиконанням судового рішення. Зобов`язано Державну казначейську службу України у місячний строк з дати набрання цією ухвалою законної сили подати до суду звіт про виконання рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 березня 2021 року, ухваленого у цивільній справі №932/14763/19 за позовом ОСОБА_1 до Держави України, Державної казначейської служби України про стягнення матеріальної шкоди, завданої невиконанням судового рішення.

В апеляційній скарзі Державна казначейська служба України просить ухвалу суду від 23 серпня 2023 року, якою задоволено заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення від 05 березня 2021 року у цивільній справі № 932/14763/19 скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні в апеляційному суді представник Державної казначейської служби України вимоги апеляційної скарги підтримав та просив апеляційну скаргу задовольнити.

ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи апеляційним судом був повідомлений належним чином шляхом направлення апеляційним судом повідомлення на його електронну адресу (пошту), яка ним була надана суду (т.1 а.с. 197-199, т.2 а.с.132, 133).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскарженої ухвали суду від 23 серпня 2023 року в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення від 05 березня 2021 року у цивільній справі № 932/14763/19, суд першої інстанції посилався на те, що стягувачем, судом та державним виконавцем впроваджено всі передбачені законом заходи для виконання судових рішень, але вони виявилися неефективними, судові рішення, включно з рішенням від 05 березня 2021 року у цій справі, Державною виконавчою службою не виконуються, тому суд першої інстанції застосував аналогію процесуального закону й таким найближчим до відсутнього в ЦПК України положення про ефективний судовий контроль за виконанням судового рішення зазначив, що є ст. 382 КАС України.

Однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них у порушення норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду та ухвалення нового рішення.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень статті 129-1 Конституції України обов`язковість рішення суду віднесено до основних засад судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України Про виконавче провадження у випадках, передбачених законом, рішення судів та інших органів щодо стягнення коштів, виконуються податковими органами, банками та іншими фінансовими установами. Рішення зазначених органів можуть виконуватися відповідно до закону також іншими органами, установами, організаціями, посадовими особами та громадянами.

Згідно з частиною другою статті 6 Закону України Про виконавче провадження рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Державна казначейська служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України. Казначейство України входить до системи органів виконавчої влади та утворюється для реалізації державної політики у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно підпункту 5 пункту 4 Положення Про Державну казначейську службу України казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Відповідно до ст. 9 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону).

Відповідно до ст. 10 ЦПК України забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини.

В розділі VIІ ЦПК України Судовий контроль за виконанням судових рішень відсутнє врегулювання дій суду при невиконанні судового рішення, зокрема, при поверненні суду виконавчого листа без виконання.

Відповідно до ст. 382 КАС України: суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно з положеннями частини другої статті 2 КАС України в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини шостої статті 7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Таким чином, аналогія закону та аналогія права допускається для застосування адміністративним судом виключно з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень та лише у випадку взагалі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини.

Водночас аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Встановлено рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 05 березня 2021 року у справі №932/14763/19 за позовом ОСОБА_1 до Держави України, Державної казначейської служби України про стягнення матеріальної шкоди, завданої невиконанням судового рішення частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . Зобов`язано Державну казначейську службу України сплатити ОСОБА_1 заборгованість, що утворилась в наслідок невиконання рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська у справі №200/7261/13 від 20 березня 2013 року з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат у розмірі 61 717 грн. 52 коп. (т.1 а.с.112-117).

Вказаним рішенням суду від 05 березня 2021 року встановлено, рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2013 року, ухваленим у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна, Державної казначейської служби України про стягнення матеріальної та моральної шкоди, стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 заподіяну моральну шкоду в сумі 20 000 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2017 року рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2013 року залишено без змін.

14 грудня 2017 року ОСОБА_1 направив до Державної казначейської служби України заяву для виконання копію рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2013 року, ухваленого у цивільній справі №200/7261/13, вказана заява надійшла до зазначеного адресата 18 грудня 2017 року та була зареєстрована за № 3-13-2935.

Листами від 20 грудня 2017 року за № 5-13/7866 та від 20 травня 2019 року № 5-11-11/8715 Державна казначейська служба України повідомила ОСОБА_1 , що для виконання зазначеного рішення суду йому необхідно надати також оригінал виконавчого листа про відшкодування шкоди за рахунок коштів державного бюджету.

Вищезазначене рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 20 березня 2013 року із заявою позивача про його виконання на час розгляду цієї справи перебуває в Державній казначейській службі України, рішення суду не виконано.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 15 вересня 2021 року апеляційну скаргу Державної казначейської служби України залишено без задоволення. Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська 05 березня 2021 року залишено без змін (т.1 а.с.161-164).

На виконання рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 05 березня 2021 року у справі №932/14763/19 за позовом ОСОБА_1 до Держави України, Державної казначейської служби України про стягнення матеріальної шкоди, завданої невиконанням судового рішення Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська 12 травня 2021 року був виданий виконавчий лист №932/14763/19 про зобов`язання Державної казначейської служби України сплатити ОСОБА_1 заборгованість, що утворилась в наслідок невиконання рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська у справі №200/7261/13 від 20 березня 2013 року з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат у розмірі 61 717 грн. 52 коп. (т.1 а.с.193).

21 травня 2021 року постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження №65491838 з примусового виконання виконавчого листа №932/14763/19 (т.1 а.с.173).

05 квітня 2023 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.11 ст. 39 Закону України Про виконавче провадження (надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону). Вказана постанова про закінчення виконавчого провадження обґрунтована повторним невиконанням Державною казначейською службою України вимог державного виконавця в цьому провадженні, винесенням 20 березня 2023 року державним виконавцем постанови про накладення штрафу на боржника у розмірі 10200 грн.; направленням 05 квітня 2023 року державним виконавцем до Національної поліції України подання про кримінальне правопорушення щодо порушення кримінального провадження за фактом умисного невиконання посадовими особами Державної казначейської служби України рішення суду. У постанові міститься посилання на п. 11 частини 1 ст. 39 і частину 3 ст. 63 Закону України Про виконавче провадження (т.1 а.с.192).

У квітні 2023 року до суду першої інстанції Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України повернутий без виконання оригінал виконавчого листа, виданого Бабушкінським районним судом у справі №932/14763/19, про зобов`язання Державної казначейської служби України виплатити позивачу 61717 грн. 52 коп. за рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 березня 2021 року у цивільній справі № 932/14763/19 за позовом ОСОБА_1 до Держави України, Державної казначейської служби України про стягнення матеріальної шкоди, завданої невиконанням судового рішення.

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 05 березня 2021 року у цивільній справі №932/14763/19 за позовом ОСОБА_1 до Держави України, Державної казначейської служби України про стягнення матеріальної шкоди, завданої невиконанням судового рішення, в якій просив суд застосувати вимог ст. 10 ЦПК України щодо застосування до даних правовідносин аналогії закону відповідно до частин 2-4 ст. 382 КАС України щодо контролю за виконанням судового рішення у вигляді зобов`язання керівника Державної казначейської служби України надати суду звіти про виконання вказаного судового рішення з наступним стягненням штрафу (т.1 а.с.214).

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як зазначалося вище, рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 05 березня 2021 року у цивільній справі №932/14763/19 за позовом ОСОБА_1 до Держави України, Державної казначейської служби України про стягнення матеріальної шкоди, завданої невиконанням судового рішення передано на виконання на підставі виконавчого листа, виданого 12 травня 2021 року Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська у справі №932/14763/19, про зобов`язання Державної казначейської служби України виплатити позивачу 61 717 грн. 52 коп. Зазначене рішення суду набрало законної сили.

Позивачем ОСОБА_1 було отримано виконавчий лист №932/14763/19 від 12 травня 2021 року та направлено його на виконання до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

21 травня 2021 року постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було відкрито виконавче провадження №65491838 з примусового виконання виконавчого листа №932/14763/19 (т.1 а.с.173).

Таким чином захист прав стягувача позивача ОСОБА_1 у цьому випадку гарантується процедурами, визначними Законом України Про виконавче провадження та Розділом VII ЦПК України, та помилковими є покликання ОСОБА_1 на необхідність застосування аналогії та вжиття судом заходів щодо контролю за виконанням судового рішення, визначених КАС України,

Отже, відсутні підстави для застосування аналогії та вжиття судом заходів щодо контролю за виконанням судового рішення, визначних КАС України.

За таких обставин, враховуючи викладене, апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 серпня 2023 року за заявою ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення від 05 березня 2021 року у цивільній справі №932/14763/19 за позовом ОСОБА_1 до Держави України, Державної казначейської служби України про стягнення матеріальної шкоди, завданої невиконанням судового рішення скасувати та відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Державної казначейської служби України задовольнити.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 серпня 2023 року за заявою ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення від 05 березня 2021 року у цивільній справі №932/14763/19 за позовом ОСОБА_1 до Держави України, Державної казначейської служби України про стягнення матеріальної шкоди, завданої невиконанням судового рішення скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення від 05 березня 2021 року у цивільній справі №932/14763/19 за позовом ОСОБА_1 до Держави України, Державної казначейської служби України про стягнення матеріальної шкоди, завданої невиконанням судового рішення - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді Т.П.Красвітна

О.В.Свистунова