Провадження № 2/344/683/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Польської М.В.

за участю секретаря судового засідання Мациборки С.Я.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВПРПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами та судових витрат, -

В С Т А Н О В И В:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернувся у вересні 2023р. до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитними договорами, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в загальному розмірі 48 000,00 грн. та судові витрати.

Позов обґрунтовував тим, що 22.09.2021р. між ТОВ «Фінансова Компанія «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 , було укладено кредитний договір №15190-09/2021. В подальшому, 31.01.2023 року між ТОВ «ФК«ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», було укладено Договір факторингу №31012023, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК«ІНВЕСТРУМ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні «ФК«ІНВЕСТРУМ» Права Вимоги до боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги. Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу №31012023 від 31.01.2023 , ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №15190-09/2021 у сумі 28 000грн, з яких: 7000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 21000 грн. - сума заборгованості за відсотками. Також, 22.09.2021р. між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ОСОБА_1 , було укладено ще один кредитний договір №/471461. В подальшому, 19.04.2022року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 19042022-Г, у відповідності до умов якого, ТОВ «ГОУФІНГОУ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ГОУФІНГОУ» Права Вимоги до боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 19.04.2022 до Договору факторингу № 19042022-Г від 19.04.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 20 000грн., з яких: 5000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 15000 грн. - сума заборгованості за відсотками. Просив позов задовольнити в повному обсязі. Загальна сума стягнення з відповідача складає 48000грн.

12.12.2023 року відповідач подала суду відзив, в якому просила у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, оскільки у відповідача відсутні зобов`язання перед позивачем. Вказала, що долучений до позовної заяви розрахунок заборгованості щодо кредитного договору №15190-09/21 від 22.09.2021 не містить в собі алгоритму і формулу розрахунку, не дає можливість встановити дійсний факт наявності та розмір заборгованості за кредитним договором. При цьому вказаний розрахунок виконаний не з дати укладення договору - 22.09.2021, а лише із 31.01.2023 по 31.07.2023, тому неможливо встановити, як розраховувались розмір відсотків та заборгованість за період із 22.09.2021 по 30.01.2023р. Також щодо вимоги по кредитному договору №/471461 від 22.09.2021р. аналогічно вказала, що матеріали справи не містять розрахунку заборгованості від первісного кредитора ТОВ «ГОУФІНГОУ», а також відсутні будь-які розрахунки сум відсотків за період із дати укладення договору № /471461, нарахування виконано не з дати укладення - 22.09.2021, а лише з 19.04.2022р. А тому, просила відмовити в позові в повному обсязі.

25.12.2023 року представником позивача подано відповідь на відзив, в якому одночасно просив витребувати документи у АТ КБ «Приват Банк» щодо отримання кредитних коштів, та позов задовольнити в повному обсязі на підставі пояснень зазначених у позовній заяві та відповіді на відзив.

04.01.2024 року відповідач подала пояснення в яких просила відмовити в задоволенні в позові в повному обсязі.

15.01.2024 року представником позивача подано додаткові пояснення в якому просив, пояснення відповідача залишити без розгляду та задоволення, а також клопотання про витребування документів задовольнити, та позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 14.02.2024р. витребувано докази у АТ КБ «Приват Банк» та 18.03.2024р. судом отримано інформацію на ухвалу.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак в позовній заяві зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за його відсутності.

Відповідач просила в задоволенні позову відмовити, подала заяву про розгляд справи без її участі.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи всі докази в сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Так, 22.09.2021р. між ТОВ «Фінансова Компанія «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №15190-09/2021) на суму 7 000 грн., строком на 30 днів тобто до 21.10.2021р. під 2.5% на добу або 912.5% річних (а.с.7).

Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер моб. телефону Відповідача, про що свідчить п. 7 Кредитного договору, адреса, реквізити та підписи сторін.

Заперечуючи факт отримання коштів відповідачем, судом отримано на виконання ухвали суду інформацію АТ КБ «Приват Банк» від 08.03.2024р., яка надійшла до суду 18.03.2024р. про те, що 22.09.2021р. ОСОБА_2 було зараховано на її картку 7000грн.. а тому факт отримання коштів від кредитора позичальником підтверджено належним доказом.

31.01.2023 між ТОВ «ФК«ІНВЕСТРУМ» та позивачем укладено Договір факторингу № 31012023 (далі - Договір факторингу), у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК«ІНВЕСТРУМ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК«ІНВЕСТРУМ» права вимоги до боржників; вказаними у Реєстрі боржників.

Згідно п. 1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою) пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.

Згідно п. 1.2 Договору факторингу, Сторони Погодили, що Перехід від Клієнта До Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт, прийому-передачі Реєстру Боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №31012023 від 31.01.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 28 000грн, з яких: 7000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 21000 грн. - сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до Відповідача, а саме з 06.03.2023, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Отже, відповідно Договору факторингу №31012023 укладеного між ТОВ «ФК«ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», до позивача перейшло право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № 15190-09/2021.

Разом з тим, відповідач вказала, що долучений до позовної заяви позивачем розрахунок заборгованості щодо кредитного договору №15190-09/21 від 22.09.2021 не містить в собі алгоритму і формулу розрахунку, не дає можливість встановити дійсний факт наявності та розмір заборгованості за кредитним договором. При цьому вказаний розрахунок виконаний не з дати укладення договору - 22.09.2021, а лише із 31.01.2023 по 31.07.2023, тому неможливо встановити, як розраховувались розмір відсотків та заборгованість за період із 22.09.2021 по 30.01.2023р.

Щодо цього, суд зазначає, що відсотки за 30 днів користування кредитом згідно додатку №1 до договору складають 5250грн. Позивачем нараховано відсотки на суму 21000грн. за період з 31.01.2023 по 31.07.2023, тому доводи відповідача в цій частині є частково обґрунтованими, а сума яка підлягає стягненню з відповідача в частині заборгованості за відсотками станом на 21.10.2021р. складає 5250грн.

Водночас, суд не бере до уваги п.2.5 та 4.3 договору про те, що відсотки продовжують нараховуватись і з часу закінчення строку дії договору та кредитних зобов`язань, оскільки за правовою позицією ВС, після закінчення строку дії договору може бути застосована ст.625 ЦК України.

Наразі закріпилася судова практика Верховного Суду в частині формування правових позицій щодо застосування ст. 1048, ст. 1050, ст. 625 ЦК України у кредитних спорах. Здебільшого в цьому питанні Верховний Суд підтримує правовий висновок, сформований Великою Палатою ще у постанові від 28.03.2018 р. у справі №444/9519/12. Цей правовий висновок має тенденцію до застосування судами першої та апеляційної інстанції в будь-яких кредитних спорах.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 р. у справі №910/1238/17 касаційний суд, формуючи практику, дійшов такого висновку: проценти за користування кредитом проценти, які нараховуються в межах строку кредиту (позики), визначені у договорі. Такі проценти розуміються як проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором або законом, які сплачує позичальник. Порядок їх виплати врегульований ч. 1 ст. 1048 ЦК України.Проценти за користування чужими грошовими коштами проценти, які нараховуються внаслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, порядок виплати якого врегульований ч. 2 ст. 625 ЦК України, у зв`язку з чим такі проценти можуть бути стягнуті після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування».

Отже, після закінчення строку дії кредитного договору або у разі пред`явлення банком вимоги про дострокове повернення грошових коштів змінюється правова природа зобов`язання. У такому випадку нарахування штрафних санкцій можливе не на підставі умов договору, а на підставі ст. 625 ЦК України (3% річних).

Велика Палата Верховного Суду дійшла до вказаного висновку з тих мотивів, що поведінка боржника не може бути одночасно правомірною і неправомірною, тобто виключається одночасне застосування ст. 1048 та ст. 625 ЦК України.

Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 15190-09/2021 в розмірі 12 250грн., з яких тіло кредиту 7000грн. та нараховані % - 5250грн.

Також, 22.09.2021р. між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ОСОБА_1 , було укладено кредитний договір №/471461 на суму 5 000 грн., строком на 30 днів тобто до 21.10.2021р. під 2.5% на добу або 912.5% річних (а.с.21).

Відповідно Договору факторингу №19042022-Г укладеного між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», до останнього перейшло право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № /471461.

19.04.2022р. між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №19042022-Г, у відповідності до умов якого ТОВ «ГОУФІНГОУ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ГОУФІНГОУ» Права Вимоги до боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги.

Згідно п. 1.1. Договору факторингу, Фактор зобов?язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов?язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб -Боржників, включаючи суму основного зобов?язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов?язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.

Згідно п. 1.2 Договору факторингу, Сторони Погодили, що Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід?ємною частиною цього Договору.

Відповідно до Реєстру боржників від 19.04.2022 до Договору факторингу № 19042022-Г від 19.04.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 20 000грн., з яких: 5 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 15 000,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до Відповідача, а саме з 19.04.2022, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

Отже, відповідно Договору факторингу №19042022-Г від 19.04.2022р укладеного між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», до позивача перейшло право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № /471461.

Заперечуючи факт отримання коштів відповідачем, судом отримано на виконання ухвали суду інформацію АТ КБ «Приват Банк» від 08.03.2024р., яка надійшла до суду 18.03.2024р. про те, що 22.09.2021р. ОСОБА_2 було зараховано на її картку 5000грн., а тому факт отримання коштів від кредитора позичальником підтверджено належним доказом.

Разом з тим, відповідач вказала, що долучений до позовної заяви позивачем розрахунок заборгованості щодо кредитного договору №/471461 від 22.09.2021 не містить в собі алгоритму і формулу розрахунку, не дає можливість встановити дійсний факт наявності та розмір заборгованості за кредитним договором. При цьому вказаний розрахунок виконаний не з дати укладення договору - 22.09.2021, а лише із 19.04.2022 по 31.07.2023, тому неможливо встановити, як розраховувались розмір відсотків та заборгованість за період із 22.09.2021 по 19.04.2022 р.

Щодо цього, суд зазначає, що відсотки за 30 днів користування кредитом згідно додатку №1 до договору складають 3750грн. Позивачем нараховано відсотки на суму 15000грн. за період з 19.04.2022 по 31.07.2023, тому доводи відповідача в цій частині є частково обґрунтованими, а сума яка підлягає стягненню з відповідача в частині заборгованості за відсотками станом на 21.10.2021р. складає 3750грн.

Водночас, суд не бере до уваги п.2.5 та 4.3 договору про те, що відсотки продовжують нараховуватись і з часу закінчення строку дії договору та кредитних зобов`язань, оскільки за правовою позицією ВС, після закінчення строку дії договору може бути застосована ст.625 ЦК України.

Як вище зазначено, після закінчення строку дії договору можуть нараховуватись % за ст.625 ЦК України.

Також слід додатково зазначити, що оскільки строк кредитного договору визначений у самому договорі, тобто 30 днів, до 21.10.2021р, а тому проценти за користування кредитом, як плата по кредиту, після закінчення цього строку не могли нараховуватися.

Отже, положення п. 4.3. договору після закінчення його строку не можуть застосовуватися.

Таким чином, ОСОБА_1 , має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № /471461 в розмірі 8750.00 грн., з яких тіло кредиту 5000грн. та нараховані % - 3750грн.

Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.1 ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Факт отримання відповідачем кредитних коштів та користування ними підтверджується розрахунками заборгованості.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача є частково обґрунтованими про стягнення з відповідача заборгованості по кредитних договорах.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Загальна сума задоволених вимог позивача складає 21000.00 грн. (21000.00*100:48 000.00=43,75%) та з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 1174.25грн. (2684*43,75:100=1174.25).

Відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягнення судовий збір на користь позивача у розмірі 1174.25грн.

За вимогами ст.12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі викладеного, відповідно до 1, 626, 628, 638, 1048, 1049, 1054, 1055, 1059, 1082 Цивільного Кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 267, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами та судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (м.Київ, вул.Симона Петлюри, буд.30, , IBAN НОМЕР_2 у АТ «ТАСкомбанк») заборгованість за кредитним договором: №15190-09/2021 від 22.09.2021 в загальному розмірі 12 250 (дванадцять тисяч двісті п`ятдесят гривень) 00 коп., з яких 7000.00 грн., сума заборгованості за основною сумою боргу та 5250.00 грн. сума заборгованості за відсотками, заборгованість за кредитним договором: №/471461 від 22.09.2021 в загальному розмірі 8 750 (вісім тисяч сімсот п`ятдесят гривень) 00 коп., з яких 5000.00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 3 750.00 грн. сума заборгованості за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (м.Київ, вул.Симона Петлюри, буд.30, , IBAN НОМЕР_2 у АТ «ТАСкомбанк») витрати по сплаті судового збору в розмірі 1174.25грн.

В решті задоволення вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 22.03.2024 року.

Суддя Мирослава ПОЛЬСЬКА