Провадження № 2-др/686/2/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

19.01.2024

Хмельницький міськрайонний суд

у складі: головуючого судді - Салоїд Н.М.,

при секретареві - Лоб І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницький заяву представника позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення судових витрат та витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу, -

в с т а н о в и в :

27.12.2024 представник позивача звернувся із заявою до суду про ухвалення додаткового рішення суду щодо стягнення витрат на правничу допомогу з ОСОБА_2 в розмірі 40 000 грн. (том 2 а.с. 195) понесені ОСОБА_3 при новому розгляді справи в суді І інстанції, про які було заявлено до закінчення судових дебатів та розмір понесення таких витрат підтверджується документально.

Окрім того, повідомляє суд, що ним додатково будуть подані документи про витрати ОСОБА_3 , понесені ним на правничу допомогу на стадії апеляційного розгляду в сумі 20 000 грн. та касаційного перегляду рішення Хмельницького міськрайонного суду від 27.12.2021 та постанови Хмельницького апеляційного суду від 01.06.2022 в сумі 20 000,00 грн..

Просить стягнути судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 18 387.00 грн. та за подання касаційної скарги на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 27.12.2021 та постанову Хмельницького апеляційного суду від 30.05.2022 року в сумі 22 700 грн. (том.2 а.с. 127) та доплати в сумі 1 816,00 грн. (том 2 а.с. 128) та судового збору за збільшення позовних вимог в сумі 992, 40 грн. (том 2 а.с 180), оскільки суд не вирішив цих питань при ухваленні рішення суду. Вважає, що є підстави для стягнення з відповідача по справі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 означених витрат.

29.12.2024 доповнив подану заяву та надав договір про надання професійної правничої допомоги датований 27.12.2021 про надання правничої допомоги ОСОБА_3 на стадії вивчення матеріалів цивільної справи № 686/15993/21 та надання правничої допомоги на стадії апеляційного перегляду рішення Хмельницького міськрайонного суду, ухваленого 21.12.2021 року в сумі 20 000,00 грн. та договір від 01.06.2022 про надання такої допомоги на стадії касаційного перегляду рішення Хмельницького міськрайонного суду, ухваленого 21.12.2021 року, та постанови Хмельницького апеляційного суду від 30.05.2022 в сумі 20 000,00 грн. та квитанції про понесення таких витрат.

Представник позивача в судовому засіданні подану заяву підтримав, просить розглянути питання про ухвалення додаткового рішення та стягнути витрати понесені ОСОБА_3 на правничу допомогу в розмірі 40 000.00 грн. та судові витрати по сплаті судового збору. Крім того просить стягнути витрати понесені ОСОБА_3 на правничу допомогу в апеляційній та касаційній інстанціях загалом в розмірі 40 000 грн. Вважає, що строку такої вимоги не пропустив, позаяк рішення суду отримав 26.12.2023 року.

Представник ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечує про ухвалення додаткового рішення суду. Посилається на те, що відповідно до довідки МСЕК його довірительці ОСОБА_2 11.12.2023 була встановлена друга група інвалідності, тому згідно Закону вона звільнена від сплати судового збору. Окрім того, повернення судового збору мав вирішити суд касаційної інстанції при скасуванні ухвалених рішень Хмельницького міськрайонного суду 21.12.2021 та Хмельницьким апеляційним судом 30.05.2022.

Що стосується витрат на правничу допомогу зазначив наступне. Згідно положень цивільно-процесуального закону заява про стягнення витрат на правничу допомогу мала бути подана не пізніше як за п`ять діб після оголошення рішення суду, проте ані позивач, ані його представник не заявляли вимог до закінчення судових дебатів про стягнення витрат на правничу допомогу понесених позивачем в судах апеляційної та касаційної інстанції. Тому просить відмовити у задоволенні задоволення заяв про ухвалення додаткового рішення з наведених підстав

Суд, перевіривши доводи представника позивача та заперечення представника відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що заява підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 12 грудня 2023 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Цим рішенням встановлено факт проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 01 січня 2004 року по 07 серпня 2020 року.

Визнано спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_2 домоволодіння, загальною площею 315,6 кв.м., житловою площею 78,7 кв.м. по АДРЕСА_1 , підземну автостоянку, загальною площею 17,0 кв.м., розташовану по АДРЕСА_2 та вбудоване приміщення бізнес-центру, загальною площею 114.1 кв.м. яке знаходиться по АДРЕСА_3 .

Визнано за ОСОБА_3 право власності на - 1/2 частину домоволодіння, загальною площею 315,6 кв.м., житловою площею 78,7 кв.м. по АДРЕСА_1 ; 1/2 частину підземної автостоянки, загальною площею 17,0 кв.м., розташовану по АДРЕСА_2 та 1/2 частину вбудованого приміщення бізнес-центру, загальною площею 114.1 кв.м. яке знаходиться по АДРЕСА_3 .

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про вселення в будинковолодіння відмовлено.

Заявник просить стягнути судові витрати з відповідача ОСОБА_2 по сплаті ОСОБА_3 судового збору, понесених ним в суді апеляційної інстанції в розмірі 18 387,00 грн. (а.с. 71 том 2) та за подання касаційної скарги про скасування ухвалених рішень Хмельницьким міськрайонним судом 21.12.2021 та Хмельницьким апеляційним судом 30.05.2022 в розмірі 22 700,00 грн. та 1 186,00 грн. ( том. 2 а.с. 127,128).

Згідно довідки МСЕК серії 12 ААГ № 139999 від 11.12.2023 ОСОБА_2 була встановлена друга група інвалідності довічно.

Про означену пільгу відповідачки її представник при ухваленні судом рішення 12.12.2023 року не повідомив з підстав отримання такої довідки МСЕК ОСОБА_2 лише 29.12.2023. Проте така пільга для звільнення відповідачки ОСОБА_2 , існувала на момент ухвалення судового рішення, тому слід такі витрати по сплаті судового збору віднести на рахунок держави.

Однак не підлягає до задоволення вимога про стягнення судових витрат в розмірі 992,4 грн. за збільшену позовну вимогу про вселення в розмірі 992,4 грн., позаяк суд відмовив у її задоволенні.

У разі наявності пільги відповідача щодо сплати судового збору на часу ухвалення рішення судом такі слід витрати слід компенсувати позивачу за рахунок держави.

Мотиви стягнення витрат на правничу допомогу.

Про понесення витрат на правничу допомогу в розмірі 40 000 грн. позивач заявив у клопотанні про допит свідків, витребування доказів та долучені документів. Як убачається з матеріалів цивільної справи 17.01.2023 позивач подав суду заяву щодо понесених ним витрат на сплату судового збору та витрат, понесених ним на правничу допомогу в розмірі 40 000,00 грн. у суді першої інстанції при повторному розгляді справи та просив стягнути їх з ОСОБА_2 у разі задоволення його позову. До поданої заяви додав договір про надання професійної правничої допомоги від 16.11.2022.

Умовами укладеного сторонами договору передбачено фіксований розмір гонорару та враховує час, який адвокатом буде витрачено на ведення даної справи (пункт 4.1 договору) (том 2 а.с. 186,194.195)

Про понесення таких витрат в сумі 40 000 грн. позивач зазначив у позовній заяві та підтвердив сплату такого гонорару квитанцією № 277439 від 16.11.2022.

Відповідно до положень частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Цих положень закону в частині стягнення витрат на правничу допомогу надану в суді першої інстанції при повторному розгляді справи представник позивача дотримався, що підтверджується вище переліченими доказами.

У визначений законом термін представник позивача заявив про такі витрати на правову допомогу, подав заяву про ухвалення додаткового рішення стосовно відшкодування витрат, понесених відповідачем на правничу допомогу.

Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, ознайомлення з матеріалами справи, тощо, на підтвердження понесених відповідачем витрат на правничу допомогу суду надано договір про надання юридичних послуг, квитанцію про сплату клієнтом гонорару та ордер на представництво інтересів позивача.

Такі докази надання такої допомоги надані, зокрема вище переліченими доказами, є підставами для ухвалення додаткового рішення (постанови) про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Вказані витрати пов`язані з розглядом вказаної справи документально підтверджені та доведені, розмір понесених витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову тому підлягають стягненню в розмірі 40 000 грн. з відповідача на користь позивача..

У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення».

В іншій своїй постанові у справі № 922/3812/19 Верховний Суд підтвердив власні висновки, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

При стягненні витрат на правову допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст.6 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності чи відповідного договору (ст.ст.12, 46, 56 ЦПК 2004 року).

Такий ордер адвокатом надано.

В питанні критеріїв також слід згадати висновки Великої Палати у справі № 755/9215/15-ц. Суд наголошує, що при визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Вказані критерії суд вважає стороною дотримані.

Що стосується витрат на правничу допомогу позивачу в апеляційній та касаційній інстанціях, суд зауважує, що про такі витрати в ході розгляду справи ні позивачем, ні його представником не заявлялись, розмір таких витрат, які підлягають доказуванню у справі, представником надані лише 29 грудня 2023, тому згідно абзацу другого та третього частини 8 статті 137 ЦПК України такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Судом констатується факт, що таких доказів сторона позивача до закінчення судових дебатів та у п`ятиденний строк після ухвалення рішення суду не подала, тому вказана заява щодо стягнення цих витрат залишається без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись п.3 ч.1 ст.270, ст.353 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Заяву про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Судові витрати у вигляді сплаченої суми судового збору у розмірі 42 903.00 грн. (Сорок дві тисячі дев`ятсот три грн.) компенсувати ОСОБА_3 за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000 (Сорок тисяч грн. 00 коп.).

Заяву ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 40 000,00 грн. на користь ОСОБА_3 , понесених ним в апеляційній та касаційній інстанціях залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 діб з часу його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 19.01.2024.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації та проживання, АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя :