Справа № 454/4003/23
Провадження № 2/466/596/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2024 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючої - судді Білінської Г.Б.

при секретарі Філевич У.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

установив:

Акціонерне товариство «Універсал банк» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що "Monobank" - це мобільний банк в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank.

Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень.

Онбординг відбувається шляхом:

верифікації клієнта очно на точці видачі;

верифікація клієнта очно у відділенні Банку;

верифікація клієнта очно співробітником служби доставки Банку у зручному для клієнта місці;

верифікація клієнта очно кредитним агентом у точці.

Починаючи з травня 2020 року:

відеоверифікація працівником Банку дистанційно;

ДІЯ шерінг на точці дистанційно та селфі клієнта;

спрощена процедура через УБКІ, селфі клієнта та селфі клієнта с паспортом

Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.

Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК", далі - Умови, опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms.

П.п. 2.1., 2.4., 2.5. пункту 3 розділу ІІ Умов визначено, що для надання послуг Банк видає Клієнту Картку (далі - Картка, або Платіжна картка). Підписанням Анкети-заяви Клієнт і Банк укладають Договір про надання банківських послуг "Monobank". Датою укладення Договору є дата підписання Клієнтом Анкети-заяви та отримання Картки. Платіжна карта передається Клієнту не активованою. Платіжна картка активується Банком: (І) при додаванні інформації з картки в Мобільний додаток з авторизацією за номером телефону, або (ІІ) при активації Клієнтом віртуальної картки в Мобільному додатку. З метою ідентифікації Клієнта при проведенні операцій з використанням Картки при активації Картки встановлюється ПІН-код. ПІН-код є аналогом власноручного підпису Клієнта. Клієнт погоджується, що використання карти і правильного ПІН-коду є належною і достатньою ідентифікацією держателя Платіжної картки.

Відповідно п.8.20. п.8 Розділу І Умов З урахуванням положень частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, Сторони погодили, що за несвоєчасне виконання Клієнтом Вимоги про повне повернення всієї суми заборгованості за кредитом, що свідчить про несанкціоноване користування чужими грошовими коштами, Клієнт несе відповідальність за порушення грошового зобов`язання шляхом сплати суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 74,4 (69,6, процентів - для держателів платіжної картки MONOBANK PLATINUM або IRON BANK) процентів річних від простроченої суми за весь час прострочення.

У вимозі про необхідність повернення всієї суми боргу за кредитом Банк вказує про необхідність оплати в терміновому порядку.

Таким чином від цього моменту подальше неповернення клієнтом раніше одержаних від Банку коштів свідчить про несанкціоноване користування клієнтом чужими грошовими коштами, за що останній у відповідності зі статтею 625 Цивільного кодексу України та підпункту 8.20 пункту 8 розділу І Умов має сплатити Банку суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 74,4 (69,6, процентів - для держателів платіжної картки MONOBANK PLATINUM або IRON BANK) процентів річних від простроченої суми за весь час прострочення.

26.10.2018 року відповідач ОСОБА_1 звернулась до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав(-ла) Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 26.10.2018 року.

Керуючись положеннями статті 633, 634, 641 Цивільного кодексу України, АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" пропонує необмеженому колу фізичних осіб - резидентів України скористатися банківськими послугами щодо продуктів monobank | Universal Bank, для чого пропонує приєднатись до опублікованих на сайті Банку Умов і правил обслуговування в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | Universal Bank (далі - Умови і правила).

Приєднання до Умов і правил здійснюється фізичними особами шляхом підписання Анкети заяви у паперовому або електронному вигляді, що надається Банком. Своі?м підписом на Анкеті заяві Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент її підписання ознаи?омився з текстом Умов і правил, Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту, Тарифами, Довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб та інших додатків, повністю зрозумів і?хніи? зміст, погоджується з викладеним, розуміє свої права та обов`язки, в т.ч. право відмовитися від отримання рекламних матеріалів засобами дистанційних каналів комунікації.

Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (далі - Договір). Підписавши Анкету-заяву Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови.

На підставі укладеного Договору Відповідач отримав кредит у розмірі 90000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 .

Станом на 03.06.2023 року у відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за Договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення 5.17 п.5 Розділу ІІ Умов, відбулось Істотне порушення Клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 03.06.2023 року направив повідомлення "пуш" про істотне порушення умов Договору та про необхідність погасити суму заборгованості.

На підставі вищезазначеного загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" за Договором станом на 11.07.2023 року становить 58244,62 грн., в тому числі:

-Загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 97254.53 грн.,

-Заборгованість за пенею 0.00 грн.

-Заборгованість за порушення грошового зобов`язання 0.00 грн.

На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором, що є порушенням законних прав та інтересів АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК"

Представник позивача - Мєшнік К.І. в позовній заяві зазначив, що просить проводити розгляд справи без його участі, проти винесення в справі заочного рішення не заперечує.

22.11.2023р. від представника відповідача - адвоката Бєлікової А.В. надійшов до суду відзив на позовну заяву.

01.12.2023р. від представника позивача - Мєшнік К.І. надійшов до суду відповідь на відзив.

07.12.2023р. від представника відповідача - адвоката Бєлікової А.В. надійшли до суду заперечення щодо відповіді на відзив.

22.01.2024р. від представника відповідача - адвоката Бєлікової А.В. надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Просять у задоволення позовних вимог відмовити у повному обсязі, а судові витрати покласти на позивача.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовна заява не підлягає до задоволення.

У позовній заяві позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 26.10.2018 р. станом на 11.07.2023 р. у розмірі 58 244, 62 грн.

Вважаємо, що такі позовні вимоги не можуть бути задоволені, оскільки кредитний договір не може вважатися укладеним відповідно до вимог законодавства, нарахування відсотків здійснювалося банком незаконно, а заборгованість відповідачки фактично відсутня.

На підтвердження наявності заборгованості позивач до позовної заяви долучив такі докази:

- копія Анкети-заяви до договору про надання банківських послуг від 26.10.2018 р. (далі - Анкета-заява);

- розрахунок заборгованості;

- витяг з Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів Monobank / Universal bank (далі - Умови і правила);

- витяг з Тарифів за карткою Monobank (далі - Тарифи).

У позовній заяві банк стверджує, що положеннями Анкети-заяви визначено, що Анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг.

Натомість таке твердження не узгоджується з положеннями законодавства та усталеною судовою практикою.

Відповідно до ч. 1, 2, ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов?язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов?язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

З усіх долучених позивачем доказів лише Анкета-заява містить підпис відповідачки. При цьому вказана Анкета-заява не містить істотних умов кредитного договору, в ній відсутні будь-які відомості щодо оформлення кредиту, зазначення суми кредитного ліміту, строку повернення кредиту, визначення розміру відсотків за користування кредитом та інших істотних умов. У Анкеті-заяві містяться лише анкетні дані відповідачки та її волевиявлення на отримання банківської картки. Разом з тим, ні Анкета-заява, ані інші документи, долучені позивачем, не міститять інформації щодо наміру отримання відповідачкою кредитної картки із встановленим кредитним лімітом. Жодним з цих документів не зафіксовано волевиявлення відповідачки на отримання кредиту та погодження усіх істотних умов кредитного договору.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду № 393/126/20 від 23.05.2022 р. «під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація. Правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами. Першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін. Зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину.

Потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту».

Тобто сама по собі підписана Анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг без надання належних та допустимих доказів, що підтверджують укладення договору, не може свідчити, що кредитний договір був укладений і є підстави для стягнення суми боргу, процентів за користування кредитними коштами, пені та штрафів за невиконання кредитного договору.

Окрім того, банк не ознайомлював відповідачку з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту.

Немає жодних доказів, що під час підписання Анкети-заяви щодо надання банківських послуг відповідачка належним чином була ознайомлена, розуміла та погоджувалася саме із зазначеними Умовами та правилами. Немає підтверджень того, що на момент отримання кредитних коштів відповідачкою зазначені Умови та правила взагалі містили умови, зокрема, відносно виплати відсотків за користування кредитними коштами та відшкодування неустойки (пені, штрафів), і що саме ці умови були відображені в наданих банком документах, що долучені до позовної заяви, в їх визначених розмірах та порядку нарахування.

З урахуванням зазначених обставин і відсутності підтверджень щодо запропонованих відповідачці Умов і правил, відсутність у Анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Умови і правила не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Надані позивачем копії Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» також не можуть підтверджувати факт укладення кредитного договору, оскільки в цих документах немає жодного посилання на відповідачку, її даних та вони нею не підписані.

Більше того, Умови і правила банку в період користування кредитним лімітом, а саме з 2018 по 2023 рік неодноразово змінювались, що підтверджується наявністю різних редакцій умов і правил, розміщених на офіційному сайті банку.

Через це до спірних правовідносин неможливо застосувати правила частини першої ст. 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим АТ «Універсал Банк» у період - з часу виникнення спірних правовідносин (від жовтня 2018 року) до моменту звернення до суду з указаним позовом (липня 2023 року), тобто банк міг додати до позовної заяви витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «monobank» та з умов і правил обслуговування фізичних осіб у цьому банку в будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Надані позивачем Умови та правила, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов?язків кожної із сторін, оскільки вони не підписані відповідачкою та вона не ознайомлювалась із цими Умовами та правилами.

Крім того, сама роздруківка із сайту позивача з Умовами та правилами належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила кредитування.

Такі висновки відображені постанові Верховного Суду від 23.05.2022 р. № 393/126/20 та висновку Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 р. у справі № 342/180/17.

Також договірні відносини між сторонами регулюються Законом України «Про захист прав споживачів» та Законом України «Про споживче кредитування».

Умови договорів приєднання розробляються банком, а тому вони повинні бути зрозумілі усім споживачам банківських послуг та доведені до їх відома, у зв?язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли САМЕ ці тарифи, умови та правила надання банківських послуг у АТ «Універсал Банк», з якими нібито була ознайомлена відповідачка.

У п. 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийнятої 09.04.1985 р. №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями.

Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22.11.1996 р. № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов?язань» від 11.07.2013 р. у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи ч. 4 ст. 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 р. у справі № 342/180/17 з урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Отже, банком при укладенні кредитного договору з відповідачкою АТ «Універсал Банк» не дотримано вимог, передбачених Законом України «Про споживче кредитування», а саме не повідомлено належним чином споживача про умови кредитування та не узгоджено із споживачем саме тих умов.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у Постанові від 12.02.2020 р. у справі № 382/327/18-ц, у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 р., а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14¬-131¬цс 19.

Таким чином, відсутність підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у Анкеті-заяві домовленості сторін про розмір кредитного ліміту, про сплату відсотків, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту свідчить про те, що такий кредитний договір не може вважатися укладений сторонами.

Надані банком Анкета-заява про надання банківських послуг від 26.10.2018 р., розрахунок заборгованості, витяг з Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів Monobank / Universal bank, витяг з Тарифів за карткою Monobank, не можуть розглядатися як стандартна (типова) форма укладення кредитного договору.

Отже, за таких умов кредитний договір між сторонами не може вважатися укладеним.

У позовній заяві банк стверджує, що відповідачка, використовуючи додаток, за допомогою використання аналогу власноручного підпису погоджує всі Умови та Правила надання банком послуг, повідомляється про будь-які зміни до умов надання кредиту, тарифів банку тощо.

Натомість АТ «Універсал Банк» не має законних підстав для генерації електронного цифрового підпису, а тому твердження банку, що позивач та відповідачка узгодили таким чином всі істотні умови кредитного договору не обґрунтоване.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про електронні довірчі послуги», електронні довірчі послуги надаються, як правило, на договірних засадах надавачами електронних довірчих послуг.

Відповідно до п. 23 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» кваліфікований електронний підпис - удосконалений електронний підпис, який створюється з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису і базується на кваліфікованому сертифікаті відкритого ключа.

Пунктом 24 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» передбачено, що кваліфікований надавач електронних довірчих послуг - юридична особа незалежно від організаційно-правової форми та форми власності, фізична особа - підприємець, яка надає одну або більше електронних довірчих послуг, діяльність якої відповідає вимогам цього Закону та відомості про яку внесені до Довірчого списку.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» довірчий список - перелік кваліфікованих надавачів електронних довірчих послуг та інформації про послуги, що ними надаються.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про електронні довірчі послуги» центральний засвідчувальний орган впроваджує, підтримує в актуальному стані та публікуєна своєму офіційному веб-сайті Довірчий список, в якому міститься інформація про кваліфікованих надавачів електронних довірчих послуг разом з інформацією про кваліфіковані електронні довірчі послуги, які вони надають.

Довірчий список повинен впроваджуватися, підтримуватися в актуальному стані та публікуватися в безпечному режимі з обов?язковим додаванням електронної печатки центрального засвідчувального органу у вигляді, придатному для автоматичної обробки.

Інформація, що міститься у Довірчому списку, є відкритою. Обов?язкові вимоги до Довірчого списку встановлюються Кабінетом Міністрів України. Порядок ведення Довірчого списку затверджується головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері електронних довірчих послуг.

Позивачем не надано жодного доказу, що свідчив би про внесення його до Довірчого списку, та його можливість генерувати електронний цифровий підпис.

Більше того, як слідує з відомостей електронного реєстру чинних блокованих та скасованих сертифікатів відкритих ключів, АТ «Універсал Банк» не входить до Довірчого списку кваліфікованих надавачів електронних довірчих послуг.

На офіційному сайті Центрального засвідчувального органу за посиланням https://czo.gov.ua/ca-registry АТ «УніверсалБанк» відсутній у переліку Кваліфікованих надавачів електронних довірчих послуг (скріншот за сайту https://czo.gov.ua/ca-registry - Додаток 1).

З цього випливає, що АТ «УніверсалБанк» не має законних підстав для генерації електронного цифрового підпису.

Отже, посилання позивача на те, що умови надання кредитних коштів погодженні з нею у електронній формі з використанням електронного цифрового підпису, всі документи, у тому числі, паспорт споживчого кредиту, тарифи підписані електронним цифровим підписом відповідачки та отримані нею у мобільному додатку із застосуванням електронного цифрового підпису відповідачки є безпідставними та необґрунтованими.

Єдиним документом, на який посилається позивач як на підтвердження фактів перерахування коштів відповідачці, нарахування, списання відсотків є розрахунок кредитної заборгованості.

Такий розрахунок є формальним документом, який не містить жодних даних відповідачки чи кредитного договору, не підтверджує наявність договірних відносин між сторонами та розміру боргу та не доводить укладання кредитного договору на заявлених позивачем умовах.

Згідно із ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов?язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Це означає, що навіть якщо такий договір підписаний сторонами, але кошти (речі) позичальникові не надані, такий договір є неукладеним. Тільки фінансовий документ про отримання коштів є умовою його укладення, а значить і правових наслідків для позичальника.

Належними доказами, які підтверджують перерахування установою банку позичальнику певної суми, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Вказана позиція підтверджується висновком Верховного Суду у постанові від 25.05.2021 р. у справі № 554/4300/16; постанові від 25.05.2021 року у справі № 554/4300/16; постанові від 14.06.2018 р. у справі № 364/737/17; у постанові від 30.01.2018 р. у справі №161/16891/15-ц.

У всіх зазначених висновках Верховного Суд зазначено, що розрахунок заборгованості не є первинним документом, який підтверджує укладення договору на умовах, які вказані банком у позовній заяві.

Отже, позивачем не надано доказів на підтвердження розміру наданого відповідачу тіла кредиту, а відповідно тому перевірити розмір нарахованих сум боргу, відсотків та штрафних санкцій відповідачу не є можливим.

Як вже зазначалось, сторонами не було погоджено відсоткову ставку за умовами кредитного договору, а відповідно позивач здійснював нарахування відсотків відповідачці незаконно.

Як вбачається з виписки по особовому рахунку відповідачки та розрахунку заборгованості, який надав позивач, відповідачці щомісяця за користування кредитними коштами нараховувались відсотки, про що у виписці зазначено як проведення операції з «Списання відсотків [місяць]».

З виписки по рахунку також вбачається, що відсотки стягувалися позивачем із сум наданого ним ж кредитного ліміту, внаслідок чого його розмір постійно штучно збільшувався.

Таким чином, позивач здійснював нарахування відсотків за користування кредитом та зазначені відсотки визначав погашеними за рахунок кредиту, що відображено у графі «нараховано відсотків на залишок поточної заборгованості за кредитом» та графі «сплачено відсотків» у розрахунку, наданому банком.

У подальшому на суму витрачених кредитних коштів, до якої також включено суму відсотків, позивачем було нараховано нові відсотки, які знову включені у тіло кредиту. Тобто по суті відсотки нараховувалися на відсотки.

Як зазначалося вище, загальна сума нарахованих позивачем відсотків за весь період - 77 320,89 грн.

Сторонами не було узгоджено включення відсотків до тіла кредиту та нарахування відсотків за користування кредитом на суму, яка включає раніше нараховані відсотки. Жодних даних про згоду відповідачки на такий порядок нарахування та сплати відсотків позивачем не було долучено.

Більше того, такий порядок списання відсотків не відповідає вимогам чинного законодавства. Відповідно до ст. 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Окрім того, заборгованість за поточним тілом кредиту відсутня і складає 0,00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості.

Позивач безпідставно вимагає стягнути прострочене тіло кредиту через відсутність передбаченого обов?язку відповідача по їх сплаті в Анкеті-заяві від 26.10.2018 р., оскільки тіло кредиту і прострочене тіло кредиту не є тотожними поняттями.

Тіло кредиту - це сума, яку позичальник фактично отримує на руки. У неї входить тільки основний борг. Прострочене тіло кредиту є сумою яку позичальник не повернув. У Анкеті-заяві позичальника плата за прострочене тіло кредиту не визначена, крім того, позивач не долучив докази можливості його нарахування.

Прострочена кредитна заборгованість - це частина поточного тіла кредиту, яка на конкретну календарну дату стає простроченою. Однак для того, щоб вважати частину поточного тіла кредиту простроченою, умовами та правилами кредитного продукту повинно бути чітко визначено пільговий період кредитування, умови та порядок нарахування простроченої заборгованості.

Однак позивач не надав доказів того, що споживач був обізнаний про те, що кредитна заборгованість за поточним тілом кредиту може бути винесена на прострочку.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 21.10.2020 р. у справі № 190/1419/19-ц та від 04.11.2020 р. у справі № 720/1394/19.

Дані обставини підтверджуються долученими до матеріалів справи письмовими доказами.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Керуючись ст. 12, 13, 76, 89, 141, 247, 259, 263-265, 273, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

у задоволенні позову Акціонерного товариства «Універсал банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Універсал банк» на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу у розмірі 10000 (десять тисяч) грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцять днів з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення складено 22.01.2024р.

Суддя Г. Б. Білінська