ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/217/24 Доповідач - Хома М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2024 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої - Хома М.В.

суддів - Гірський Б. О., Храпак Н. М.,

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк на заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 8 листопада 2023 року, ухвалене суддею Братасюком В.М. у цивільній справі №607/18941/23 за позовом акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року АТ КБ ПриватБанк звернулось до суду із позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №б/н від 16 грудня 2011 року у розмірі 47 155,08 грн з яких: 38 121,76 грн заборгованість за кредитом; 9033,32 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Позов обгрунтовано тим, що відповідно до умов вказаного кредитного договору відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом.

ОСОБА_1 умови кредитного договору належним чином не виконувала, станом на 23 серпня 2023 року виникла заборгованість у зазначеному розмірі.

Заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 8 листопада 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ ПриватБанк заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг від 16 листопада 2011 року в розмірі 38 121,76 грн, а також 2684,00 грн сплаченого судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ КБ ПриватБанк просить рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за відсотками за користування кредитом у сумі 9033,32 грн, в іншій частині рішення залишити без змін. Вказує, що рішення суду в оскаржуваній частині є незаконним та прийнятим з порушенням норм матеріального права, оскільки ОСОБА_1 при укладенні кредитного договору була належним чином ознайомлена з його умовами, акцептувала пропозицію Банку, отримала кредитну картку, користувалась кредитними коштами, а також визнавала укладення договору та погодилася з його умовами, вчинивши дії, спрямовані на виконання його умов.

Крім цього, суд першої інстанції не взяв до уваги те, що відповідачкою 02.08.2021 року було підписано Заяву про приєднання до Умов та правил надання послуг, в якій зазначено основні умови кредитування, в тому числі і відсоткову ставку, тому нарахування заборгованості по відсотках здійснювалось Банком відповідно до умов, вказаних у Заяві.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року № 186/1743/15-ц, зокрема зазначено, що у разі, якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Так, з огляду на вищенаведене, колегія суддів звертає увагу, що АТ КБ «ПриватБанк» оскаржує рішення в частині відмови у стягненні заборгованості за відсотками за користування кредитом. Рішення в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту у сумі 38 121, 76 грн. колегія суддів не переглядає.

Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.

Обставини справи.

ОСОБА_1 звернулась до ПАТ КБ «ПриватБанк» із заявою б/н від 16 грудня 2011 року про видачу кредитних коштів у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, що підтверджується її підписом на заяві.

16.12.2011 між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку.

Умови про відсоткову ставку у анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку відсутні.

Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256 (а.с. 35-49), не підписаний ОСОБА_1 , та відсутні інші докази про те, що ОСОБА_1 при укладенні кредитного договору 16.12.2011 року шляхом підписання анкети-заяви була ознайомлена та погодилась саме з такою редакцією умов та правил, яка долучена позивачем до матеріалів справи.

На виконання кредитного договору ОСОБА_1 було надано наступні кредитні картки: № НОМЕР_1 (дата відкриття 18.02.2013, термін дії 08/16, тип картки Карта Універсальна), № НОМЕР_2 (дата відкриття 09.02.2015, термін дії 06/18, тип картки Карта Універсальна GOLD), № НОМЕР_3 (дата відкриття 12.06.2018, термін дії 05/22, тип картки Карта Універсальна WORLD), № НОМЕР_4 (дата відкриття 02.08.2021, термін дії 05/25, тип картки Карта Універсальна GOLD), № НОМЕР_5 (дата відкриття 20.09.2021, термін дії 08/25, тип картки Карта Універсальна GOLD с фото).

ОСОБА_1 у період з 25.02.2013 року по 27.09.2022 року користувалася кредитним коштами, використовуючи усі вищезазначені видані їй кредитні картки, що підтверджується випискою за договором №б/н за період 18.02.2013-30.08.2023.

При отриманні кредитної карти № 7333379 2 серпня 2021 року ОСОБА_1 підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.17- 27).

У заяві зазначено, що відповідач підписанням цієї анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг а також тарифами, становить між нею та банком договір про надання банківських послуг примірник якого їй наданні для ознайомлення в письмовому вигляді.

Своїм підписом ОСОБА_1 засвідчила, що вона зобов`язується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті www.privatbank.ua.

У п. 1.3 Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 2 серпня 2021 року визначено річну процентну ставку у розмірі 42% - для карт Універсальна та 40,8 % - для карт Універсальна Gold.

Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на ОСОБА_1 , останній відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт, який кілька разів збільшувався, востаннє 02.08.2021 року до 37 000 грн, а 03.01.2023 року відбулося зменшення кредитного ліміту до 0,00 грн.

Відповідного до долученого банком до позовної заяви розрахунку, заборгованість ОСОБА_1 станом на 23.08.2023 року становить 47 155,08 гривень, з яких: 38 121,76 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 9033,32 гривень - заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Станом на 1 липня 2019 року заборгованість за відсотками за користування кредитом відсутня.

Сума відсотків у розмірі 9033,32 грн, яку просив стягнути позивач, нарахована за період з 01 липня 2019 року по 23 серпня 2023 року.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.

За приписами ч. 1 ст. 207 ЦК України договір вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлено однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписами ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до частини першої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У статті 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по нарахованих відсотках у сумі 9033,32 грн, суд першої інстанції виходив з того, що Умови та правила надання банківських послуг від 06.03.2010 року №СП-2010-256, які містяться в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідача, тому, їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 16.12.2011 шляхом підписання заяви-анкети. Отже, відсутні підстави вважати, що 16.12.2011 року сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.

Колегія суддів погоджується з висновком суду в цій частині.

Проте, поза увагою суду першої інстанції залишився той факт, що у Заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 02 серпня 2021 року, а також в Паспорті споживчого кредиту, який підписаний ОСОБА_1 02 серпня 2021 року, визначені умови щодо узгодження відсоткової ставки за користування кредитними коштами.

Тобто сторони 2 серпня 2021 року обумовили у письмовому вигляді сплату процентів за користування кредитними коштами (погодили їх розмір) та відповідальність за порушення умов договору.

Таким чином, з моменту узгодження розміру відсоткової ставки з 2 серпня 2021 року ОСОБА_1 зобовязана сплачувати відсотки за користування кредитними коштами.

Оскільки з підписаних ОСОБА_1 2 серпня 2021 року заяви та паспорту споживчого кредиту не вбачається, що така відсоткова ставка буде застосовуватись за минулий період користування кредитними коштами, тому відсутні підстави для висновку про погодження сторонами розміру відсоткової ставки за період до 2 серпня 2021 року.

Із розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість за відсотками за період з 2 серпня 2021 року по 23 серпня 2023 року складає 7087,87 грн.

Відсоткова ставка, за якою проводилось нарахування, відповідає узгодженій сторонами 2 серпня 2021 року ставці - 40,80% річних.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні заборгованості за відсотками підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог та стягнення заборгованості за відсотками у розмірі 7087,87 грн. за період з 2 серпня 2021 року по 23 серпня 2023 року.

Щодо судового збору, сплаченого у суді апеляційної інстанції.

При поданні апеляційної скарги АТ КБ ПриватБанк сплачено судовий збір у розмірі 4026,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №BOJ68B3W57 від 8 грудня 2023 року.

В апеляційній скарзі АТ КБ ПриватБанк просив стягнути з ОСОБА_1 відсотки за користуванням кредитом у сумі 9033,32 грн, що становить оспорювану суму у суді апеляційної інстанції.

Зважаючи на те, що цією постановою стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ ПриватБанк стягнуто 7087,87 грн відсотків за користуванням кредитом, тобто вимоги апеляційної скарги у відсотковому відношенні задоволено на 78,46% (7087,87*100/9033,32), тому з ОСОБА_1 на користь АТ КБ ПриватБанк слід стягнути судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3158,79 грн (4026,00*78,46/100).

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 141, 367, 376, 382-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк задовольнити частково.

Заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 8 листопада 2023 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк заборгованості за нарахованими відсотками скасувати.

Ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк заборгованості за нарахованими відсотками - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк (адреса: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ; ЄРДПОУ 14360570) заборгованість за нарахованими відсотками за кредитним договором про надання банківських послуг від 16 листопада 2011 року у розмірі 7087,87 грн (сім тисяч вісімдесят сім гривень та вісімдесят сім копійок).

В решті заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 8 листопада 2023 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк сплачений за подання апеляційної скарги судовий збір у розмірі 3158,79 грн (три тисячі сто п`ятдесят вісім гривень та сімдесят дев`ять копійок).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і відповідно до п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України не підлягає оскарженню в касаційному порядку як постановлена у малозначній справі.

Повний текст постанови складено 16 лютого 2024 року.

Головуюча Хома М.В.

Судді Гірський Б.О.

Храпак Н.М.