Справа № 754/3815/24
У Х В А Л А

Іменем України

22 березня 2024 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Таран Н.Г., вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до Деснянського районного суду м. Києва із позовною заявою до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Суддя, вивчивши матеріали позовної заяви, дійшла висновку, що зазначена позовна заява подана з порушенням правил підсудності, а відтак підлягає направленню на розгляд до іншого суду у зв`язку з наступним.

Як вбачається із змісту позовної заяви - позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07 липня 2020 року у справі № 910/10647/18 вказала на те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

У постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що словосполучення "з приводу нерухомого майна" необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення. Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються норми про виключну підсудність.

Наведене свідчить, що вимоги про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги повинні розглядатись за правилами виключної підсудності за місцезнаходженням нерухомого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно до ч.1 ст. 31 ЦПК України суд передає на розгляд справу іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції іншого суду.

Звертаючись з даною позовною заявою до Деснянського районного суду м. Києва, позивачем не вірно визначено суд, компетентний розглядати їх позовну заяву, адже даний спір - вирішується судом за місцезнаходженням нерухомого майна.

Оскільки справа не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Деснянського районного суду м. Києва за правилами підсудності, позовна заява Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - підлягає передачі для розгляду за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва за місцезнаходженням нерухомого майна.

Керуючись ст.ст. 27, 30, 31, 353, 354 ЦПК України, суддя-

ПОСТАНОВИЛА :

Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - передати для розгляду за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва за місцезнаходженням нерухомого майна.

Передачу справи на розгляд Дніпровського районного суду м. Києва здійснити на підставі даної ухвали не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Суддя Н.Г.Таран