Постанова

Іменем України

27 лютого 2024 року

м. Київ

провадження № 22-ц/824/1602/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мазурик О. Ф. (суддя-доповідач)

суддів: Желепи О. В., Немировської О. В.

за участю секретаря Марченка М. С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Голосіївського районного суду м. Києва

в складі судді Кордюкової Ж. І.

від 20 жовтня 2023 року

по справі №752/9408/23 Голосіївського районного суду м. Києва

за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТВК»,

третя особа - Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 «СМГП у м. Нікополь»,

про розірвання договору туристичного обслуговування, стягнення грошових коштів та моральної шкоди,

У С Т А Н О В И В:

У травні 2023 року позивач - ОСОБА_3 звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому посилаючись на те, що відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань у договірних відносинах, чим порушує її права як споживача послуг, просила: розірвати договір на туристичне обслуговування від 19.01.2022, укладений між сторонами; стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 9 300,00 грн; стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 2 000,00 грн;

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 19.01.2022 між ОСОБА_1 та «СМГП у м. Нікополь ПП ОСОБА_2 » в особі директора Ковальової Т. В., яка діяла на підставі Агентського договору №008 по реалізації туристичних продуктів від 01.07.2010 та від імені і за дорученням ТОВ «ТТВК» TM TUI UKRAINE укладено договір на туристичне обслуговування, за умовами якого останнє зобов`язалось надати їй комплекс туристичних послуг (туристичний продукт) надати інформаційно-консультаційні послуги, а позивач прийняти та оплатити їх.

Заявка №5861058 на тур TUI Premium Antalya DNK Туроператором була підтверджена, у зв`язку з чим позивач сплатила авансовий платіж у розмірі 9 300,00 грн.

Відповідно до заявки №5861058 на тур TUI Premium Antalya DNK мав відбутися з 15.05.2022 по 21.05.2022. Проте, станом на сьогоднішній день, будь-якої інформації або повернення сплачених коштів на рахунок позивача не здійснювалося, що вважала невиконання умов договору зі сторони Туроператора та порушення її прав як споживача.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач подала до суду апеляційну скаргу, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, без повного з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

В обґрунтування апеляційної скарги вказувала, що судом першої інстанції неправильно трактовано умови договору, що містяться в пунктах 6.3, 6.9, оскільки законодавець дійсно визначив, що туроператор не несе відповідальності перед туристом за неналежне виконання або невиконання умов договору на туристичне обслуговування за умови настання форс-мажорних обставин, але законодавцем не закріплено право туроператора не повертати, не відшкодовувати туристу належні йому грошові кошти за фактично не надані туристичні послуги. Наявність форс-мажорних обставин по суті своїй не означає відсутність у сторони договору обов`язку виконувати свої зобов`язання, а лише звільняє від відповідальності за їх невиконання.

Крім того, судом при винесенні судового рішення, не застосовано умови щодо повернення сплачених позивачем грошових коштів, що прямо зазначено у пункті 3.2.8 договору.

Вважала висновок суду про відсутність підстав застосування до спірних правовідносин наслідків, передбачених цим пунктом, хибним, оскільки туроператор не міг і не може виконати умови договору, окрім того, цей пункт договору взагалі не пов`язує обов`язок повернути туристові грошові кошти з будь-якими умовами, єдиною підставою для його застосування є саме неможливість виконання туроператором умов, що викладені в листі бронювання.

Вказувала, що судом неправильно застосовані норми Закону України "Про туризм", що призвело до винесення неправильного рішення, а саме, фактично позбавлено її права розірвати договір, який відповідач не може виконати, що передбачено зазначеним Законом.

Крім того, на думку скаржника, суд першої інстанції не звернув уваги на той факт, що її позовна заява була заявлена на підставі Закону України "Про захист прав споживачів", і не застосував до спірних правовідносин наслідки його порушення відповідачем.

Оскільки відповідач фактично не приступив до виконання своїх зобов`язань за договором, а відповідно до пункту 4.3 договору початком туристичного обслуговування вважається час вильоту літака міжнародного рейсу, чого не сталося, і, відповідно, закінчити надання послуг у строк, встановлений договором є об`єктивно неможливим, вона вправі відмовитися від договору.

Крім того, як на підставу скасування рішення суду першої інстанції посилалася на порушення ним принципу змагальності сторін, оскільки суд, в мотивувальній частині рішення, зазначив відомості щодо публікації інформації на сайті відповідача з яких вбачається, що суд збирав докази з власної ініціативи за відсутності відзиву у справі.

За вказаних обставин, просила скасувати рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2023 рокута ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник позивача - ОСОБА_4 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала та просила задовольнити з підстав, викладених в ній.

Відповідач - ТОВ «ТТВК», належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання своїх представників не направив.

Третя особа: ФОП ОСОБА_2 «СМГП у м. Нікополь» належним чином повідомлялася про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників, які не з`явилися в судове засідання, та їхніх представників.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що заявлялися у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 19.01.2022 між ОСОБА_1 та СМГП у м. Нікополь ПП ОСОБА_2 » в особі директора Ковальової Т. В., яка є представником та діяла від імені і за дорученням TOB «ТТВК» тм TUI Ukraine, був укладений договір на туристичне обслуговування (далі - Договір), за умовами якого туроператор зобов`язався відповідно до бронювання турагента, здійсненого за замовленням туриста (замовника) надати комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), надати інформаційно-консультаційні послуги, а Турист зобов`язався на умовах цього Договору прийняти та оплатити їх (п. 2.1 Договору).

Бронювання здійснюється турагентом в системі бронювання туроператора відповідно до листа бронювання, оформленого за встановленою туроператором формою (п. 2.2 Договору).

За положеннями п. 1.13 Договору грошові кошти - кошти, що не є власністю турагента, отримані турагентом від туриста за реалізацію туру, які в повному обсязі підлягають сплаті туроператору.

Згідно п. 3.2.1 Договору туроператор через турагента зобов`язаний здійснити бронювання та надати туристичні послуги, замовлені туристом у повному обсязі, в кількості та якості та у визначені Договором строки, за умови повної оплати вартості туристичного продукту туристом, у строки, встановлені цим договором.

Пунктом 3.2.8 Договору передбачено, що у випадку неможливості виконання туроператором умов, що викладені в листі бронювання, він зобов`язаний повернути туристу усі сплачені ним грошові кошти за туристичний продукт.

Згідно п. 3.4.11 Договору турист зобов`язаний оплатити туроператору через турагента вартість замовленого турпродукту протягом строку, який вказаний в. п. 4.5 Договору.

Початком туристичного обслуговування вважається час вильоту літака міжнародного рейсу (п. 4.3 Договору).

Під час підписання Договору та заповнення листка бронювання, турист здійснює авансовий платіж у розмірі, який зазначений в листку бронювання (п. 4.4 Договору).

При бронюванні туру оплата повинна бути здійснена відповідно до умов, які розміщені на офіційному сайті туроператора, або відповідно до умов, які зазначені в підтвердженні бронювання, та відображені турагентом в листі бронювання (п. 4.5 договору)

З наведеного слідує, що оскільки позивач звернувся до суду з позовом про розірвання договору та стягнення коштів унаслідок невиконання умов договору туроператором, то на неї покладено обов'язок надати докази на підтвердження виконання нею зобов`язань за договором, а також докази, порушення умов договору з боку туроператора.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 2 статті 76 ЦПК України ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч. 3 ст. 77 ЦПК України).

Положеннями ч. 2 ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з листом бронювання/програмою туристичного обслуговування, який є Додатком № l до Договору ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 обрали відпочинок у Турції, Лара , готель Rixos Downtown Antalya в період з 15.05.2022 по 21.05.2022, транспортне обслуговування Авіа, виліт 15.05.2022 о 10 год. 25 хв., повернення 21.05.2022 о 06 год. 50 хв. На момент укладання договору турист сплачує 9 300,00 грн до 20.01.2022, повна вартість має бути сплачена не пізніше 15.04.2022.

Також листом бронювання/програма туристичного обслуговування визначено, що попередня повна вартість туру складає 47 500,00 грн, передоплата становить суму у розмірі 9 300,00 грн., що складає 20% вартості туру. Остаточна вартість 38 200,00 грн має бути сплачена не пізніше 15.04.2022.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження обставин виконання умов договору на туристичне обслуговування, позивачем надано квитанцію до прибуткового касового ордера №0223 від 19.01.2022 на суму 9 300,00 грн (а.с. 30).

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що умовами Договору було передбачено, що Туропертар має здійснити бронювання, а турист, під час підписання Договору та заповнення листка бронювання, здійснює авансовий платіж.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 здійснила авансовий платіж, визначений Договором, у розмірі 20% вартості туру, а туропертор здійснив бронювання в системі туроператора відповідно до листа бронювання, оформленого за встановленою туроператором формою. Отже сторони виконали свої зобов`язання в цій частині договору. Туроператор здійснив бронювання, за яке ОСОБА_1 здійснила платіж у розмірі 9 200,00 грн.

Водночас слід зазначити, що надання туристичних послуг (обслуговування) туроператором розпочинається за умови повної оплати вартості туристичного продукту туристом, у строки, встановлені Договором.

Позовні вимоги про розірвання договору на туристичне обслуговування від 19.01.2022 та стягнення сплачених грошових коштів обґрунтовані тим, що відповідач не виконав зобов`язань за укладеним договором та не повернув сплачені позивачем кошти на рахунок позивача, як то передбачено п. 3.2.8 та п. 5.11 Договору.

Разом з тим посилання позивача на вказані пункти Договору є помилковим з огляду на те, що застосування вказаних пунктів можливе лише у випадку доведення виконання позивачем своїх зобов`язань за Договором.

Судом встановлено, що відповідач зі свого боку вчинив дії щодо надання послуг з бронювання за укладеним договором на туристичне обслуговування від 19.01.2022, про що свідчить отримання позивачем листа бронювання/програми туристичного обслуговування на 3 осіб ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_1 , у Турції, Лара , готель Rixos Downtown Antalya в період з 15.05.2022 по 21.05.2022, транспортне обслуговування Авіа, виліт 15.05.2022 о 10-25 год., повернення 21.05.2022 о 06-50 год., попередня повна вартість туру складає 47300 грн.

Зазначена обставина не заперечується позивачем.

З урахуванням п. 4. Договору, який стосується ціни договору, вбачається, що позивач зобов`язалася за договором сплатити остаточну вартість туру, що становить 38 200,00 грн до 15.04.2022.

Відомості про оплату позивачем остаточної вартості туру в розмірах та в строки, визначені Договором, відсутні.

Таким чином, відповідно до умов укладеного договору туристичне обслуговування позивача (за умови повної оплати нею вартості туру в строк до 15.04.2022) ТОВ «ТТВК» повинно було розпочатись 15.05.2022 о 10-25 год., тобто в час вильоту літака міжнародного рейсу, що передбачено п.4.3 договору від 19.01.2022.

Разом з тим, за обставин недоведеності позивачем виконання своїх зобов`язань за Договором, а саме сплатити остаточної вартості туру, що становить 38 200,00 грн до 15.04.2022, в туроператора не виникло обов`язку з надання туристичного обслуговування.

Таким чином, в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити з підстав недоведеності позовних вимог .

Відповідно до ч. 4 ст. 376 ЦПК України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Оскільки в позові слід відмовити у зв`язку з недоведеністю позовних вимог, а суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що невиконання умов договору туроператором пов`язане з форс-мажорними обставинами, колегія суддів, з урахування вищенаведеного, дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції у відповідності до вимог ст. 376 ЦПК України підлягає у зміні його мотивувальної частини.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 376, 383, 384, 389 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києвавід 20 жовтня 2023 року - змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови складено 01 березня 2024 року.

Головуючий О. Ф. Мазурик

Судді О. В. Желепа

О. В. Немировська