Житомирський апеляційний суд
Справа №279/2568/23 Головуючий у 1-й інст. Недашківської Л.А.
Категорія 8 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Талько О.Б.,

суддів: Коломієць О.С., Шевчук А.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в м. Житомирі цивільну справу №279/2568/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про виділення в натурі частини нерухомого майна, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13 жовтня 2023 року, постановлену під головуванням судді Недашківської Л.А.,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що йому на праві приватної власності належить матеріальний склад та 3/5 частки майстерні, розташованих по АДРЕСА_1 . Іншим співвласником майстерні є відповідач, який набув право власності на 2/5 частки вказаного нежитлового приміщення.

Позивач зазначає, що фактично вказані нежитлові будівлі розділені та визначений порядок користування ними. Проте, окремо у власність кожному із співвласників згідно з документами, які посвідчують право власності на це майно, частки не виділені в натурі.

Вказує, що належна йому 3/5 частка майстерні, якою він фактично користується, складається з конкретно визначених приміщень.

Висновком КП « Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 15 лютого 2023 року встановлено наявність технічної можливості поділу належних йому об`єктів нерухомого майна на новоутворені об`єкти, а саме на: 3/5 частини нежитлової будівлі майстерні, загальною площею 174,2 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_2 ; нежитлову будівлю матеріального складу, загальною площею 174,7 кв.м., яка розташована в АДРЕСА_2 .

Таким чином, просив припинити право спільної часткової власності на нежитлові приміщення, розташовані по АДРЕСА_1 , а також виділити в натурі йому у власність та визнати за ним право власності на наступні приміщення:

нежитлову будівлю майстерні : приміщення 4, площею 36,9 кв.м; шафу 5, площею 0,5 кв.м; приміщення 6, площею 35,9 кв.м; приміщення 7, площею 37,1 кв.м; приміщення 8, площею 23,2 кв.м; кладову 9, площею 3,4 кв.м; коридор 10, площею 5,4 кв.м; коридор 1, площею 4,7 кв.м; приміщення 2, площею 7,4 кв.м; приміщення 3, площею 17,3 кв.м; приміщення 4, площею 2,4 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 ;

нежитлову будівлю матеріального складу: приміщення 1, площею 37,8 кв.м; приміщення 2, площею 38,2 кв.м; приміщення 3, площею 48,4 кв.м; приміщення 4, площею 15,0 кв.м; коридор 5, площею 3,8 кв.м за адресою: АДРЕСА_2

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 14 липня 2023 року позовні вимоги задоволено частково.

Виділено в натурі у власність ОСОБА_1 3/5 частини нежитлової будівлі майстерні, яка розташована по АДРЕСА_1 , та складається із наступних приміщень: 1 поверх: приміщення 4, площею 36,9 кв.м; шафи 5, площею 0,5 кв.м; приміщення 6, площею 35,9 кв.м; приміщення 7, площею 37,1 кв.м; приміщення 8, площею 23,2 кв.м; кладової 9, площею 3,4 кв.м; коридору 10, площею 5,4 кв.м; ІІ поверх: коридору 1, площею 4,7 кв.м; приміщення 2, площею 7,4 кв.м; приміщення 3, площею 17,3 кв.м; приміщення 4, площею 2,4 кв.м.

Припинено право спільної часткової власності сторін на нежитлову будівлю майстерні, яка розташована по АДРЕСА_1 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

10 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив виправити описку в судовому рішенні, виключивши з резолютивної частини слова та цифри: « 3/5 частин нежитлової будівлі майстерні».

Зокрема, зазначив, що він не заявляв позовну вимогу про виділення йому в натурі у власність 3/5 частин цього нерухомого майна. Зміст його позовної заяви свідчить про те, що він просив суд виділити йому в натурі у власність конкретно визначені приміщення. Та обставина, що в резолютивній частині рішення вказана частка, позбавляє його можливості зареєструвати право власності на виділене йому в натурі нерухоме майно, адже право спільної часткової власності припинене й виділені в натурі приміщення складають цілу частку, а не частину від будівлі майстерні.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13 жовтня 2023 року у задоволенні заяви про виправлення описки відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та постановити нове судове рішення, яким виправити описку в рішенні Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 14 липня 2023 року, виключивши з резолютивної частини рішення слова та цифри: « 3/5 частин нежитлової будівлі майстерні».

На обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що, звертаючись до суду із заявою про виправлення описки, він не ставив питання про внесення змін до рішення суду, а лише просив виключити з його резолютивної частини посилання на частку майна у розмірі 3/5, адже такі позовні вимоги не були заявлені ним.

Та обставина, що суд самостійно зазначив розмір частки, яку становить виділене йому в натурі майно у приміщенні майстерні, вказує на наявність описки, оскільки після припинення права спільної часткової власності на зазначену будівлю майстерні утворився окремий новостворений об`єкт нерухомості, який складається із зазначених в рішенні суду приміщень.

Вказує, що зазначення частки позбавляє його можливості здійснити державну реєстрацію права власності на виділене йому в натурі нерухоме майно.

Таким чином, вважає, що суд безпідставно відмовив у задоволенні його заяви про виправлення описки.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивач набув право власності на 3/5 частини нежитлової будівлі майстерні, розташованої в АДРЕСА_1 . Отже, при вирішенні питання про виділ в натурі цього нерухомого майна суд зобов`язаний був вказати частку, яка належить позивачеві, та складається із конкретно визначених приміщень, що виділяються в натурі.

Таким чином, суд дійшов висновку про неможливість виключення з резолютивної частини рішення посилання на частку в майні, що виділяється в натурі, оскільки зі змісту рішення та матеріалів справи не вбачається, що судом допущено описку у розумінні статті 269 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком.

Так, відповідно до положень частин першої та другої статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Описка- це зроблена судом механічна ( мимовільна, випадкова) помилка в рішенні, яка допущена під час його письмо-вербального викладу. Це помилки, які зумовлені неправильним написанням слів, цифр тощо. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань, зазначення дат та строків тощо.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Обгрунтовуючи необхідність виправлення описки, позивач посилався на ту обставину, що суд помилково зазначив частку у майні, яка виділяється йому в натурі.

Однак, зміст рішення суду свідчить про те, що при вирішенні спору суд дійшов висновку про належність позивачеві на праві приватної власності 3/5 частин вказаної майстерні, й при виділенні цієї частки в натурі суд в резолютивній частині рішення зазначив саме таку частку.

Отже, посилання на частку у цьому нерухомому майні не є опискою, а є висновком суду, здійсненим за результатами розгляду даної справи.

Доводи позивача про те, що при зверненні до суду з позовом він не просив виділити в натурі саме 3/5 частини майстерні, а також на те, що виділені йому в натурі приміщення майстерні складають окремий новостворений об`єкт нерухомості, не свідчать про наявність підстав стверджувати про допущену судом описку.

Наведені позивачем у заяві про виправлення описки обставини вказують, що фактично він не погоджується з висновком суду в частині визначення частки майна, яке виділяється йому в натурі, та вважає, що суд вийшов за межі позовних вимог. Отже, зазначене може бути підставою для оскарження рішення суду в апеляційному порядку, що виключає можливість застосування положень статті 269 ЦПК України.

Таким чином, суд першої інстанції обгрунтовано відмовив у задоволенні заяви про виправлення описки.

Керуючись ст. ст. 367,368,371,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13 жовтня 2023 року,- без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуюча : Судді: