Справа №:755/852/24
Провадження №: 2-з/755/21/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" січня 2024 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Гончарук В.П., за участі секретаря судового засідання Гриценко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_3 про забезпечення позову до подання позовної заяви, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа № 755/852/24 за позовом заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19 січня 2024 року було відкрито провадження у вище зазначеній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідмленням сторін.

До Дніпровського районного суду м. Києва разом з позовною заявою надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .; заборонити ОСОБА_3 розпоряджатися (здавати в користування, найм, оренду, тощо) квартирою (частиною квартири), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .; зобов`язати ОСОБА_3 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 подати до Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації необхідні документи для реєстрації ОСОБА_1 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_4 : дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_5 : дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_4 у квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Вимоги заяви обгрунтовані тим, що ОСОБА_1 звернулася до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільно набутого за час шлюбу майна. Обґрунтовуючи свій позов, ОСОБА_1 вказала, що вона з 23.04.2010 по 29.08.2021 перебувала у шлюбі із ОСОБА_3 (копія Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 30.07.2021 у справі № 755/8566/21 додається). За час шлюбу ними спільно, за спільні кошти було набуто (куплено) нерухоме майно, а саме: 3/4 частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Згоди про поділ частки Квартири між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не досягнуто, у зв`язку із чим ОСОБА_1 і вимушена була звернутися до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільно набутого за час шлюбу майна.

06.01.2024 ОСОБА_1 стало відомо, що 05.12.2023 ОСОБА_3 , без згоди на те ОСОБА_1 , в односторонньому порядку зняв з реєстрації у Квартирі (виписав) як саму ОСОБА_1 , та і їх спільних малолітніх дітей. Крім того, ОСОБА_1 стало відомо, що вищевказані дії з боку ОСОБА_3 пов`язані з тим, що ОСОБА_3 має намір продати (відчужити іншим способом) Квартиру.

У зв`язку із тим, що квартира, частина якої набута ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за час шлюбу, на даний час знаходяться у особистому користуванні та розпорядженні ОСОБА_3 , невжиття заходів забезпечення позову на час розгляду даної справи може призвести до невиконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

В судове засідання сторони не викликались.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Звертаючись з вказаною заявою до суду заявник вказує, що вона звернулась до суду з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

Встановлено, що відповідачу ОСОБА_3 на праві власності належить квартира що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 361517860 від 11.01.2024 року.

Як вказує позивач, за час шлюбу сторонами у справі спільно, за спільні кошти було набуто (куплено) нерухоме майно, а саме: 3/4 частки квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 1-10 ч. 1, ч. 2 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Згідно п. 6 зазначеної Постанови, особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви (постанови Верховного Суду від 27 січня 2021 року у справі № 361/3399/20, від 14 січня 2021 року провадження № 61-16635св20, від 11 листопада 2020 року у справі № 932/14900/19, від 04 червня 2020 року у № 200/12227/17).

Враховуючи наявність спору між сторонами, обсяг позовних вимог, враховуючи вимоги співмірності виду забезпечення позову із заявленими вимогами, суд приходить до висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Крім того, застосування даного заходу забезпечення на спірне нерухоме майно забезпечить неможливість його відчуження/обтяження, що сприятиме можливості розгляду справи у розумні строки, та у разі задоволення або часткового задоволення позову забезпечить можливість виконання рішення суду та ефективний захист прав позивача, оскільки за умови зміни власника або застосування обтяження відповідне утруднить виконання рішення суду та породить необхідність подальших звернень позивача до суду за захистом своїх прав, отже в такому випадку захист порушених прав не буде ефективним (у разі якщо судом буде встановлено порушення прав позивача та необхідність їх захисту).

З урахуванням наведеного, суд вважає за можливе задовольнити частково дану заяву про забезпечення позову до розгляду даної справи по суті та набрання чинності судовим рішенням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-153, 157ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_3 про забезпечення позову до подання позовної заяви - задовольнити частково.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме:

-квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

В решті заявлених вимог відмовити.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Копію ухвали суду для виконання направити до відповідних компетентних органів.

Відповідно до ч.1 ст.157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження..

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали (враховуючи положення п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України).

Учасники справи:

Стягувач:

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 );

Боржники:

ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 );

Суддя: