ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 548/2078/23 Номер провадження 22-ц/814/1303/24Головуючий у 1-й інстанції Миркушіна Н.С. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Одринської Т.В., Панченка О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Сальної Н.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 08 листопада 2023 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини та відкликання виконавчого документу

УСТАНОВИВ:

коротко змісту позовних вимог і рішення суду першої інстанції;

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, прохаючи суд (згідно з уточненими позовними вимогами, а.с. 12-14) зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на утримання дочки - ОСОБА_3 , з 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) на тверду грошову суму у розмірі 3 500,00 грн щомісячно.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 14.04.2016 у справі № 548/458/16-ц, яке набрало законної сили 05.05.2016, стягнуто з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви, а саме з 30.03.2016, і до досягнення донькою повноліття.

Позивач вказував, що на даний час змінився його сімейний стан, оскільки він одружився.

Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 08 листопада 2023 року уточнений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - задоволено повністю.

Зменшено розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на підставі виконавчого листа, виданого 26.04.2016 Хорольським районним судом Полтавської області у справі № 548/458/16-ц, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини його заробітку (доходу) на тверду грошову суму у розмірі 3 500 гривень щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Відкликано з виконання виконавчий лист, виданий 26.04.2016 Хорольським районним судом Полтавської області у справі № 548/458/16-ц про стягнення аліментів в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, а саме з 30.03.2016 і до досягнення донькою повноліття.

коротко змісту вимог апеляційної скарги; узагальнених доводів особи, яка подала апеляційну скаргу;

Із вказаним рішенням не погодилась відповідач ОСОБА_2 та оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі прохала рішення місцевого суду скасувати та ухвалити у справі нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Вказувала на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права. Зазначала, що місцевий суд не врахував вимоги ст. 181 СК України що право вибору способу стягнення аліментів надано виключно тому з батьків, з ким проживає дитина. Також зазначила на відсутність підстав для зменшення розміру аліментів.

узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи;

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини; доводи, з якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції; мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу;

Місцевим судом установлено, що сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 14.04.2016 у справі № 548/458/16-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, а саме з 30.03.2016, і до досягнення донькою повноліття.

Хорольським районним відділом державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) 20.01.2023 було відкрито виконавче провадження ВП № 70815933 з примусового виконання виконавчого листа від 14.04.2016 Хорольського районного суду Полтавської області, виданого у справі № 548/458/16-ц на виконання вищевказаного рішення.

Також, місцевим судом установлено, що 12.08.2023 позивач створив нову сім`ю, уклавши новий шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий суд врахував, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився сімейний стан позивача, він уклав новий шлюб, а отже погіршилося його матеріальне становище; сторони - мати і батько дитини, мають рівні обов`язки щодо утримання дитини, до того ж, відповідач працевлаштована, так як не з`являлася в судові засідання у зв`язку із відрядженнями та не надала доказів щодо додаткових витрат на дитину. Аліменти, навіть в зменшеному розмірі в твердій грошовій сумі у розмірі 3 500,00 грн, відповідають вимогам ЦПК України, так як більш ніж в 2 рази перевищують мінімальний розмір аліментів - 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (416,50 грн). Тому з вище вказаних підстав аліменти підлягають зменшенню, а розмір аліментів слід визначити в твердій грошовій сумі, а саме у розмірі 3 500,00 грн.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Щодо порядку розгляду справи місцевим судом.

Відповідно до пункту 3 статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, зокрема, про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства). Частина четверта статті 274 ЦПК України містить імперативну норму, яка визначає перелік справ, які не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного провадження. Цей перелік ґрунтується на класифікації справ за матеріально-правовою ознакою, тобто за характером спірних матеріально-правових відносин.

Так, у порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя (пункт 1 частини четвертої статті 274 ЦПК України).

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження (пункт 7 частини третьої статті 376 ЦПК України).

У справі, що переглядається, позивачем предметом позову є зменшення розміру аліментів на дитину, тому справа не могла бути розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, що становить порушення норм процесуального, яке є обов`язковою підставою для скасування судового рішення в силу п. 7 ч. 3 ст. 376 ЦПК України.

Такі правові висновки висловлені в постановах Верховного Суду від 10 жовтня 2023 року у справі № 682/2454/22-ц (провадження № 61-10748 св 23), від 24 січня 2024 року у справі № 752/1058/23 (провадження № 61-17143св23).

Щодо перегляду справи по суті спору

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому, такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками може бути змінений за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). (ст. ст. 12, 81, 89 ЦПК України)

Як вбачається з матеріалів справи, єдиною підставою для зменшення розміру аліментів позивачем зазначена лише та обставина, що він створив нову смію, одружившись.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь які докази, які б підтверджували факт погіршення його матеріального становища та неможливість сплати ним аліментів, що стягуються із нього на підставі рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 14.04.2016 у справі № 548/458/16-ц.

Сам по собі факт одруження позивача не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Крім того, є обґрунтованими доводи скаржника про невірне застосування місцевим судом норм ч. 3 ст. 181 СК України, яка передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Місцевий суд не звернув уваги, що позивач прохав про зменшення розміру аліментів фактично зміною способу їх стягнення, та не врахував, що право змінити спосіб стягнення аліментів (із частки від доходу на тверду грошову суму) є виключно у одержувача аліментів.

За таких обставин доводи апеляційної скарги є обґрунтованими.

висновки за результатом розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції;

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

У відповідності з п. п. 2, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження (пункт 7 частини третьої статті 376 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладені висновки апеляційного суду, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням у справі нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки за результатом апеляційного перегляду позовні вимоги задоволенню не підлягають, судові витрати, понесені позивачем у зв`язку із розглядом справи, відшкодуванню не підлягають.

За подачу апеляційної скарги відповідачкою ОСОБА_2 було сплачено судовий збір у сумі 1 611 грн, який підлягає стягненню з позивача на її користь у повному обсязі.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 2, 4 ч. 1 ст. 376, п. 7 ч. 3 ст. 376, ст. ст. 381, 382, 383, 384 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 08 листопада 2023 року - скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір за апеляційне оскарження судового рішення в розмірі 1 611,00 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 27 лютого 2024 року.

Головуючий суддя П.С. Абрамов

Судді Т.В. Одринська

О.О. Панченко