Справа № 352/461/24
Провадження № 2-н/352/250/24
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

31 січня 2024 року м. Івано-Франківськ

Суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Хоминець М. М., розглянувши заяву ТОВ «ІВАНО-ФРАНКІВСЬКГАЗ ЗБУТ» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ із ОСОБА_1 ,

у с т а н о в и л а :

До Тисменицького районного суду 30.01.2024 надійшла заява ТОВ «ІВАНО-ФРАНКІВСЬКГАЗ ЗБУТ» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ із ОСОБА_1 .

У поданій заяві заявник зазначив, що боржниця зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя у порядку ч. 7 ст. 165 ЦПК України, відповідно до якої суддя з метою визначення підсудності може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру, надіслала запит до Єдиного державного демографічного реєстру про надання інформації щодо зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання фізичної особи - боржника.

Згідно отриманої 30.01.2024 відповіді № 427523 з Єдиного державного демографічного реєстру встановлено, що боржниця ОСОБА_1 зареєстрована за адресою місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно зі ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким предявлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Із системного аналізу зазначених норм законодавства випливає, що судовий наказ може бути виданий за умови, що боржником є індивідуальний споживач - фізична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, з яким повинен бути укладений договір про надання житлово-комунальної послуги, або за згодою власника інша особа, яка користується обєктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

У рамках розгляду заяви суддя встановила, що боржниця ОСОБА_1 зареєстрована за адресою, відмінною від адреси надання послуги з газопостачання ( АДРЕСА_1 ).

Як вбачається з відповіді № 427557 від 30.01.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, особа з реєстраційним номером облікової картки платника податків НОМЕР_1 (вказаний реєстраційний номер має ОСОБА_1 ) значиться власником нерухомого майна на АДРЕСА_1 .

З долучених до заяви про видачу судового наказу матеріалів не вбачається можливим установити, чи є боржниця власником нерухомого майна за адресою, за якою нараховано заборгованість.

Приписом п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

З урахуванням установлених обставин, з огляду на те, що з поданої заяви не вбачається виникнення або порушення боржником права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, суддя приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 165 ЦПК України, керуючись ст. 260-261 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и л а:

Відмовити ТОВ «ІВАНО-ФРАНКІВСЬКГАЗ ЗБУТ» у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ із ОСОБА_1 .

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Марія ХОМИНЕЦЬ

Повна ухвала складена 01.02.2024.