Провадження №22-ц/824/1833/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 13 січня 2021 року у справі за позовом об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Анни Ахматової 22» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2020 року позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за житлово-комунальні послуги.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , отже як власник та споживач житлово-комунальних послуг, зобов`язаний не тільки брати участь у витратах по утриманню квартири і прибудинкової території, а й своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги. Позивач утримує будинок та прибудинкову територію за адресою АДРЕСА_2 , позивачем укладено та виконуються умови договорів з виконавцями житлово-комунальних послуг на технічне обслуговування будинку та прибудинкової території. Відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі сплачує отримані житлово-комунальні послуги, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за період з 01.10.2019 по 31.12.2019 в розмірі 427 грн. 50 коп. На даний час заборгованість не оплачена та завдає збитків позивачу, у зв`язку із чим відповідачу нараховуються інфляційні нарахування у сумі 61,59 грн. та 3% річних у сумі 5,13 грн. В добровільному порядку відповідач заборгованість не сплачує, а тому позивач змушений був звернутися до суду з даним позовом за захистом свого порушеного права.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 13 січня 2021 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Анни Ахматової 22» заборгованість в сумі 494, 22 грн., а також інфляційну складову боргу у розмірі 61, 59 грн. та 3% річних, що становить 5, 13 грн., а також судові витрати по справі у вигляді судового збору в сумі 2 102 грн., та витрати на правову допомогу в розмірі 1000 грн.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

06 квітня 2021 року до Київського апеляційного суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він не погоджуючись із доводами викладеними у апеляційній скарзі, просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

07 квітня 2021 року до Київського апеляційного суду від позивача надійшли заперечення на відзив на апеляційну скаргу.

07 квітня 2021 року до Київського апеляційного суду від відповідача надійшла заява про зупинення провадження у справі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 12 квітня 2021 року у даній справі зупинено провадження до закінчення розгляду Господарським судом міста Києва у справі №910/17657/20.

22 липня 2021 року до Київського апеляційного суду від відповідача надійшла заява-клопотання про поновлення провадження у справі та надання додаткових пояснень.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 липня 2021 року відновлено провадження у даній справі.

25 серпня 2021 року до Київського апеляційного відповідача надійшла заява про зупинення провадження у справі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 28 вересня 2021 року апеляційне провадження у даній справі зупинено до закінчення розгляду Північним апеляційним господарським судом справи №910/17657/20.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 липня 2023 року апеляційне провадження у даній справі відновлено, справу призначено до розгляду без повідомлення учасників процесу.

Згідно із ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки у справі ціна позову становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму, а дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання.

У відповідності до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до положень ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання встановлених законом умов) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав:

В ході розгляду справи судом було встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за №234602946.

ОСББ «Анни Ахматової 22» відповідно до ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» створено виключно для обслуговування, ремонту і реконструкції житлового будинку та утримання прибудинкової території.

Управителем зазначеного багатоквартирного будинку є ОСББ «Анни Ахматової 22».

Рішенням загальних зборів членів ОСББ «Анни Ахматової 22» затверджений порядок та розмір сплати внесків і платежів співвласників на управління будинку з 01 травня 2019 року 6.25 грн. за 1 кв.м. з яких 0,25 спрямовувати на резервний фонд.

ОСББ «Анни Ахматової 22» утримує будинок та прибудинкову територію по АДРЕСА_2 , позивачем укладено та виконуються умови договорів з виконавцями житлово-комунальних послуг на технічне обслуговування ліфтів, на використання електричної енергії, на обслуговування внутрішньобудинкових систем електропостачання, про надання послуг з вивозу та знешкодження твердих побутових відходів, тощо.

Згідно з розрахунком позивача, відповідач не сплачував за надані йому житлово-комунальні послуги, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість, що станом на 31.12.2019 становить 427 грн. 50 коп.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із доведеності позовних вимог та неналежного виконання відповідачем зобов`язання щодо оплати житлово-комунальних послуг.

Колегія суддів апеляційного суду частково погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне:

Ст. 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.

Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у втратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Згідно ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», співвласник зобов`язаний в тому числі: забезпечувати збереження приміщень, брати участь у проведенні їх реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення; забезпечувати дотримання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; не допускати порушення законних прав та інтересів інших співвласників; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі тощо.

Згідно вимог ст. 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Частка участі співвласника квартири та/або нежитлового приміщення визначається відповідно до його частки як співвласника квартири та/або нежитлового приміщення.

Обов`язок відповідача щодо сплати відповідної частки з питань утримання буднику та прилеглої до нього прибудинкової території, а також щодо інших грошових внесків підтверджується протоколами загальних зборів та витягами з них (копії яких долучені до матеріалів справи), договорами із постачальниками житлово-комунальних послуг та актами виконаних відповідних робіт (копії яких долучено до матеріалів справи).

Відповідно до ст.10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.

Стаття 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачає обов`язки співвласників відповідно до яких кожен співвласник зобов`язаний: виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати відповідні внески і платежі; виконувати передбачені статутними документами обов`язки перед об`єднанням; брати участь у проведенні реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень; дотримуватися вимог правил утримання житлового будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм: відшкодовувати збитки, заподіяні майну інших співвласників; дотримуватися чистоти у місцях загального користування та тиші згідно з вимогами, встановленими законодавством тощо.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право, зокрема: вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів.

Оскільки серед обов`язків співвласників - сплата внесків і виконання рішень ОСББ, то об`єднання має право вимагати виконання своїх зобов`язань мешканців будинку.

У разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду (частина 6 статті 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»).

ОСББ було створено з метою забезпечення і захисту прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів. ОСББ являється балансоутримувачем і здійснює утримання та обслуговування будинку.

У відповідності до ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Згідно ст. 11 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що управління житловим комплексом забезпечує балансоутримувач.

За умовами ч. 4-7 ст. 22 вказаного Закону самостійне забезпечення об`єднанням утримання і експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у багатоквартирному будинку може здійснюватися безпосередньо співвласниками, а також шляхом залучення об`єднанням фізичних та юридичних осіб на підставі укладених договорів. Газо- та електропостачання квартир та нежитлових приміщень здійснюється на підставі договорів між їх власниками і газо- та електропостачальними організаціями відповідно до вимог законодавства. Договори з управителем укладаються об`єднанням відповідно до закону. Для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. За згодою правління окремі співвласники можуть у рахунок сплати таких внесків і платежів виконувати окремі роботи. Об`єднання оплачує холодну та гарячу воду, теплову та електричну енергію, природний газ, комунальні послуги за цінами (тарифами), встановленими для населення, крім частини таких послуг, що оплачуються власниками нежитлових приміщень.

Особа, яка є власником приміщення у житловому комплексі, в якому створено ОСБ зобов`язана здійснювати платежі та внески на утримання і ремонт спільного майна незалежно від членства в об`єднанні, а тому за наявності підтверджень виплат на управління, утримання та збереження будинку така сума підлягає стягненню. Вказані обставини викладені у постанові Верховного суду України від 27.01.2016 за № 3-1028гс15, яка у відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України може бути врахована судом.

У матеріалах справи відсутні докази незаконної, нелегітимної господарської діяльності ОСББ «Анни Ахматової 22», як про це зазначено в апеляційних скаргах.

Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину, зокрема, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Рішення Загальних зборів ОСББ «Анни Ахматової 22» (протокол №3), а також інші надані позивачем для підтвердження свої позовних вимог документи не визнані недійсними, тому підстави для їх неприйняття (як і визнання неналежними доказами) в апеляційного суду відсутні. За таких обставин, відповідач як власник квартири АДРЕСА_1 зобов`язаний вносити плату за користування наданими йому житлово-комунальними послугами. Таким чином, з огляду на вищевказане, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 494,22 грн.

При цьому, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про невірне нарахування судом першої інстанції 3% річних та інфляційних втрат. В даному випадку, інфляційній втрати мають становити 16,89 грн., з огляду на наступні розрахунки:

1) Інфляція за жовтень 2019 року (з 01.11.2019 по 14.12.2020 року) становить 5, 63 грн. (індекс інфляції = 1, 03951563);

2) Інфляція за листопад 2019 року (з 01.12.2019 по 14.12.2020 року) становить 5, 48 грн. (індекс інфляції = 1,03847715);

3) Інфляція за грудень (3 01.01.2020 по 14.12.2020 року) становить 5, 78 грн. (індекс інфляції = 1,04055827)

Таким чином, індекс інфляційних втрат становить 16, 89 грн., тоді як позивач просив стягнути 61, 59 грн. інфляційних втрат, тому в цій частині рішення підлягає зміні.

Звертаючись до суду із позовом, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь 3% річних у розмірі 5, 13 грн. При цьому, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що в даному випадку 3% річних становить 13, 31 грн. з огляду на наступні розрахунки:

1) За жовтень позивачем прострочення становить 4, 79 грн.;

2) За листопад прострочення за період з 01.12.2019 по 14.12.2020 року становить 4, 44 грн.;

3) За грудень за період з 01.01.2020 по 14.12.2020 року становить 4, 08 грн.

При цьому, позивач просив стягнути з відповідача на свою корить 3% річних лише у розмірі 5, 13 грн., тому в цій частині рішення залишається без змін.

З огляду на вищевказане, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про наявність підстав для зміни рішення суду першої інстанції в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

Окрім того, згідно положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В даному випадку у відсотковому співвідношенні позов задоволено на 90,96%, таким чином:

2 102 ? 90, 96% = 1911, 97 грн.

3 153 ? 9, 04% = 285, 03 грн.

1 911, 97 - 285, 03 = 1629, 94 грн. судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за подання позову.

Також з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу, сплачені позивачем:

2000 ? 90, 96% = 1 819, 20 грн.

1000 ? 90, 96% = 909, 60 грн.

1 819, 20 + 909, 60 = 2 728, 80 грн. витрат на правову допомогу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 13 січня 2021 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Анни Ахматової 22» інфляційної складової боргу та розміру судових витрат змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Анни Ахматової 22» (02055, м. Київ, вул. Анни Ахматової, 22, ) 16 (шістнадцять) гривень 89 коп. інфляційної складової боргу, 1 629 (одна тисяча шістсот двадцять дев`ять) гривень 94 коп. судового збору та 2 728 (дві тисячі сімсот двадцять вісім) гривень 80 коп. витрат на правову допомогу.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий С.О. Журба

Судді: Т.О. Писана

К.П. Приходько