Справа № 404/4853/23
Номер провадження 2/404/1061/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2024 року Кіровський районний суд міста Кіровограда

в склад і: головуючого судді Кулінка Л.Д.

за участю секретаря Шевчук Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу -,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу укладеного з ОСОБА_2 . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 13 серпня 2005 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги, різні погляди на життя, наразі спільного господарства сторони не ведуть.

Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 07 липня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання (а.с.14).

За клопотанням відповідача, 30 листопада 2023 року ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда призначено подружжю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строк для примирення до 09 год. 00 хв. 30 січня 2024 року. Провадження у справі зупинено до закінчення строку для примирення, визначеного судом, а саме: до 30 січня 2024 року (а.с.33).

Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 30 січня 2024 року провадження у справі поновлено.

Позивач в судове засідання не з`явився, представником позивача подано до суду клопотання (вх. № 3457 від 30.01.2024 року) про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. В клопотанні вказано, що строк на примирення з відповідачем не дав ніяких результатів, ніякий строк на примирення не змінить вимог позивача та не змусить від них відмовитись, подібними клопотаннями на думку позивача, відповідач тільки затягує розгляд справи зловживаючи процесуальними правами. Позивач підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити (а.с.46-48).

Відповідач в судове засідання не з`явилась, подала до суду клопотання (вх. № 3421 від 30.01.2024 року) про відкладення розгляду справи, зазначаючи, що була ініціатором надання строку на примирення подружжю та весь цей час намагалась зустрітись з позивачем та обговорити подальше спільне життя, однак позивач, як вказує остання заблокував її в телефоні, через що відповідач не мала можливості зустрітись з позивачем і поспілкуватись. Вважає, що єдиною можливістю зустрітися з відповідачем є суд. Відповідач в поданному клопотанні зазначає, що розірвала договірні відносини зі своїм представником та наразі перебуває у лікарні, у зв`язку з чим просить суд відкласти розгляд справи для надання їй можливості бути присутньою в судовому засіданні та надати пояснення по суті позовних вимог (а.с. 37-45).

Як зазначає Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», в силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції.

Слід звернути увагу і на те, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за її участю, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи вищевикладене, оскільки судом вжито всіх заходів та застосовано всі процесуальні можливості щодо примирення подружжя, при цьому, строк на примирення результатів не дав, позивач підтримує позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні, з метою дотримання розумності процесуальних строків розгляду справи, суд вважає за можливе продовжити розгляд справи за відсутності відповідача.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке.

Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 13 серпня 2005 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що складено відповідний актовий запис № 423. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка: ОСОБА_5 , дружини: ОСОБА_5 . Зазначене підтверджується свідоцтвом про шлюб (повторно), серії НОМЕР_1 від 14.06.2023 року (а.с. 4).

Сторони від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження (повторно) серії НОМЕР_2 від 14.06.2023 року видане Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис за № 654, а.с. 5).

Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинились, не ведуть спільне господарство, між собою втратили порозуміння, мають різні характери і погляди на життя. Вказані обставини свідчать про неможливість примирення подружжя та збереження сім`ї.

Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Частинами третьою та четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

За змістом статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що в даному випадку не відбулось і підтверджується доказами, що є у справі.

Згідно частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

За приписом частини першої статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

У відповідності до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції "Про дискримінацію жінок" в частині 1 підпункту "с", "однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання".

Частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

При цьому, відповідно до статті 111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

За роз`ясненнями, викладеними у пунктах 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства про справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Ухвалою суду від 30 листопада 2023 року, за клопотанням відповідача, судом надано строк для примирення. Після закінчення строку, наданого судом для примирення, позивач в клопотанні (вх. № 3457 від 30.01.2024 року, а.с. 46-48) підтримав позовні вимоги, просив розірвати шлюб та зазначив, що будь-які наступні процесуальні дії щодо надання іншого строку на примирення не змінити вимог позивача щодо розірвання шлюбу та не змусять від них відмовитись.

Заслуговує на увагу і зміст клопотання відповідача (вх. № 3421 від 30.01.2024 року), в якому відповідач сама підтверджує обставини щодо неможливість примирення подружжя та збереження сім`ї. Також відповідач марно вважає суд єдиною можливістю зустрітися і поспілкуватися з позивачем, зважаючи на ведення справи позивача через представника та наявності клопотання про розгляд справи за його відсутності, а також хибне розуміння понять «суд» та «судочинство».

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

За таких обставин, враховуючи, що сімейні стосунки між подружжям не склалися, як зазначено в позові, через різні погляди на життя, призначення сім`ї, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, та оскільки приписи сімейного законодавства не передбачають можливість примушування жінки або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, суд вважає встановленим, що збереження сім`ї буде суперечити інтересам сторін у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до вимог частини другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 24, 55, 56, 105, 110, 112, Сімейного кодексу України, статтями 4, 7, 10, 11, 141, 258, 263-265, 272 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу, задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 13 серпня 2005 року Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 423, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Роз`яснити сторонам, що за приписом частини другої статті 115 Сімейного кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ; місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складено 30.01.2024 року.

Суддя Кіровського районного

суду міста Кіровограда Людмила КУЛІНКА

Суддя Кіровського Л. Д. Кулінка

районного суду

м.Кіровограда