У Х В А Л А

14.02.2024 Справа №607/18080/23 Провадження №2/607/458/2024

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Кунець Н.Р.,

за участі секретаря судового засідання Ковбасюк М.В.

представника позивача адвоката Яворського А.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Яворський Андрій Васильович до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Великоберезовицької селищної ради про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Яворський А.В. подав до суду позов до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.09.2023 відкрито провадження у вказаній цивільній справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання у справі.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.12.2023, залучено до участі у справі у якості співвідповідача Великоберезовицьку селищну раду та зобов`язано приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Нечай Л.С. надати суду належним чином завірену копію спадкової справи №114/2022 заведеної після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

22.12.2023 судом зареєстровано заяву про затвердження мирової угоди підписану позивачем ОСОБА_1 , відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та представником відповідача Великоберезовицької селищної ради Галайко А. до якої долучено підписану сторонами мирову угоду від 21.12.2023.

Згідно мирової угоди від 21.12.2023, яка підписана ОСОБА_1 , відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та представником відповідача Великоберезовицької селищної ради Галайко А.:

1. Сторони узгодили врегулювати спір по справі № 607/18080/23 шляхом укладання цієї Мирової угоди.

2. Визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності:

-на 10/30 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , з них 5/30 частки в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 та 5/30 частки як частки члена колишнього колгоспного двору;

-на 19/30 часток земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою АДРЕСА_2 кадастровий номер :02:001:0101.

3. Визнати за відповідачем-1 ОСОБА_2 , право власності:

-на 4/30 часток житлового будинку АДРЕСА_1 , як частки члена колишнього колгоспного двору;

-на 7/30 часток земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою АДРЕСА_2 кадастровий номер :02:001:0101.

4. Визнати за відповідачем-2 ОСОБА_3 право власності:

-на 4/30 часток житлового будинку АДРЕСА_1 , як частки члена колишнього колгоспного двору;

-на 4/30 часток земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою АДРЕСА_2 кадастровий номер :02:001:0101.

5.Сторони стверджують, що із укладенням цієї Мирової угоди питання щодо предмету спору по цій справі між ними є врегульованим і вони відмовляються від будь-яких претензій щодо предмету спору.

6. Припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою АДРЕСА_2 кадастровий номер :02:001:0101 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Яворський А.В. просив суд затвердити мирову угоду укладену між сторонами 21.12.2023.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, однак подали клопотання, в яких просили затвердити мирову угоду укладену між позивачем ОСОБА_1 , ними та відповідачем Великоберезовицькою селищною радою 21.12.2023 та провести розгляд заяви про затвердження мирової угоди без їх участі.

Представник відповідача Великоберезовицької селищної ради в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі за наявними в матеріалами справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши зміст поданої сторонами мирової угоди та матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для затвердження мирової угоди, з огляду на таке.

Вирішуючи питання щодо затвердження мирової угоди, суд враховує, що одним із способів врегулювання спору між сторонами судової справи є укладення мирової угоди.

Відповідно до частини сьомої статті 49 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Так, відповідно до частини другої статті 207 ЦПК України, сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь - якій стадії судового процесу.

Мирова угода це угода сторін, в якій вони викладають прийнятний для них варіант вирішення судової справи, розподіляють спірні права та обов`язки, або відмовляються від таких шляхом досягнення компромісу. Наслідком затвердження мирової угоди судом є припинення провадження по справі, а також встановлення, припинення чи зміна прав та обов`язків для сторін.

Відповідно до частини першої статті 207 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Вирішуючи питання щодо затвердження мирової угоди, суд має з`ясувати чи не суперечать умови мирової угоди вимогам закону.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі, якщо умови мирової угоди не суперечать закону, не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб (не сторін), суд визнає мирову угоду та закриває провадження у справі.

Виходячи зі змісту статті 207 ЦПК України, обов`язковою умовою затвердження судом мирової угоди є її відповідність вимогам закону і відсутність порушення прав чи законних інтересів третіх осіб. Йдеться про дотримання як вимог, передбачених процесуальних законодавством, так і вимог, які випливають з цивільного законодавства. Відповідність змісту мирової угоди вимогам матеріального закону передбачає, зокрема, аналіз об`єкта мирової угоди - майна, яким за умовами мирової угоди розпоряджаються її суб`єкти.

Для того, щоб з`ясувати, що мирова угода не порушує права та законні інтереси інших осіб, суд повинен встановити, що: 1) майно, яке передається за мировою угодою, не вилучено з обігу і не обмежено в обігу; 2) учасники мирової угоди мають право розпоряджатися цим майном, що підтверджується правовстановлюючими документами; 3) майно, яке передається за мировою угодою, не перебуває під арештом і щодо нього відсутній спір з іншими особами.

Визнанням мирової угоди суд засвідчує відповідність умов цієї угоди вимогам закону та дотримання балансу законних прав та інтересів сторін, дотримання вимог (принципу) справедливості судового рішення у спосіб визначений в умовах мирової угоди.

Цивільним процесуальним законом покладено на суд обов`язок під час визнання мирової угоди перевірити, чи не суперечать умови мирової угоди закону, чи не порушують такі умови права, свободи та інтереси інших осіб, чи не суперечать дії законного представника однієї із сторін мирової угоди інтересам особи, яку він представляє, чи мають представники сторін відповідні повноваження на укладення мирової угоди та роз`яснити сторонам наслідки визнання мирової угоди.

Умови мирової угоди мають бути викладені чітко та недвозначно з тим, щоб не виникало неясності спорів з приводу її змісту під час виконання. Суд не затверджує мирову угоду, якщо вона не відповідає закону, або за своїм змістом вона є такою, що не може бути виконана у відповідності з її умовами, або якщо така угода остаточно не вирішує спору чи може призвести до виникнення нового спору.

Таким чином, вирішуючи питання про затвердження мирової угоди, суд має врахувати, що умови мирової угоди не можуть суперечити закону, а також брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв?язку із таким затвердженням.

Метою мирової угоди є врегулювання спору між сторонами, а її умови можуть стосуватися лише прав та обов?язків сторін і предмету спору, тобто матеріально-правової вимоги позивача до відповідача, стосовно якої він просить постановити судове рішення. Не може визнаватися судом мирова угода, умови якої не пов?язані зі спірними правовідносинами.

Укладена в цивільному процесі мирова угода породжує права та обов?язки для осіб не тільки процесуальні, а й матеріальні. Тому мирова угода має матеріальний зміст, укладається сторонами, затверджується судом відповідно до вимог цивільного процесуального права, з урахуванням норм матеріального цивільного права.

Суд не затверджує мирову угоду, якщо вона не відповідає закону, або за своїм змістом вона є такою, що не може бути виконана у відповідності з її умовами, або якщо така угода остаточно не вирішує спору чи може призвести до виникнення нового спору.

Так, предметом виниклого між сторонами спору у даній справі є визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності на: частки житлового будинку АДРЕСА_1 , з яких: 1/6 частки в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та 1/6 частки як члена колишнього колгоспного двору; 19/30 частки на земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою АДРЕСА_2 кадастровий номер :02:001:0101.

Суд звертає увагу, що метою мирової угоди є врегулювання спору між сторонами, а її умови можуть стосуватися лише прав та обов?язків сторін і предмету спору, тобто матеріально-правової вимоги позивача до відповідача, стосовно якої він просить постановити судове рішення. Не може визнаватися судом мирова угода, умови якої не пов?язані зі спірними правовідносинами.

Укладена в цивільному процесі мирова угода породжує права та обов`язки для осіб не тільки процесуальні, а й матеріальні. Тому мирова угода має матеріальний зміст, укладається сторонами, затверджується судом відповідно до вимог цивільного процесуального права, з урахуванням норм матеріального цивільного права.

Разом з тим, предметом мирової угоди з поміж позовних вимог, які є предметом позовної заяви, сторони також зазначили визнання права власності за відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 4/30 часток житлового будинку АДРЕСА_1 , як членів колишнього колгоспного двору а також, відповідних часток земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою АДРЕСА_2 кадастровий номер :02:001:0101.

Тобто, зазначена мирова угода не стосується прав та обов`язків сторін, що випливають з самого предмета позову.

Суд зауважує, що право власності відповідачів на належні їй частки житлового будинку АДРЕСА_1 як колишнім членам колгоспного двору не є предметом виниклого між сторонами спору та в матеріалах справі відсутні будь які відомості про невизнання такого права відповідачів чи його порушення.

Тобто, сторони фактично просять узаконити право власності відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на нерухоме майно всупереч встановленому законом порядку оформлення майна, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, житловий будинок АДРЕСА_1 належав до типу колгоспного двору, членами якого були в тому числі відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а відтак останнім належать відповідні частки у вказаному житловому будинку, право власності на яку відповідачі не позбавлені права оформити у встановленому законом порядку, передбаченому ст.182 ЦК України та ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Проте, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звертались до державного реєстратора Великоберезовицької селищної ради із заявою про державну реєстрацію права власності на належні їм частки житлового будинку АДРЕСА_1 і їм у цьому було відмовлено.

Водночас незважаючи на це, мирова угода підписана в тому числі селищним головою Великоберезовицької селищної ради Галайко А., що свідчить про те, що дії останнього в даному випадку суперечать інтересам Великоберезовицької селищної ради, оскільки умови мирової угоди, запропоновані сторонами, суперечать закону, так як фактично, за її умовами суд має визнати за відповідачами право власності на нерухоме майно, в обхід встановленого законом порядку здійснення державної реєстрації права власності на нерухоме майно через реєстраційні органи.

Разом з цим, сторонами не враховано, що мирова угода не є правочином, який вчинюється за загальними правилами цивільного законодавства. Мирова угода є різновидом зобов`язання, яке виникає на підставі договору, укладеного за взаємною згодою сторін у письмовій формі та затвердженого судовим рішенням (ухвалою).

Суд не затверджує мирову угоду, якщо вона не відповідає закону, або за своїм змістом вона є такою, що не може бути виконана у відповідності з її умовами, або якщо така угода остаточно не вирішує спору чи може призвести до виникнення нового спору.

Укладення мирової угоди неможливе і в тих випадках, коли ті чи інші відносини одночасно врегульовані законом і не можуть змінюватись волевиявленням сторін.

Окрім цього, як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 47608661 від 13.11.2015, 3/10 частки житлового будинку АДРЕСА_1 зареєстрована на праві спільної часткової власності за ОСОБА_1 на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26.01.2015 у справі № 607/20017/14-ц.

Також, 1/10 частка житлового будинку АДРЕСА_1 зареєстрована на праві спільної часткової власності за ОСОБА_2 на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20.04.2015 у справі № 607/4783/15-ц.

Крім того, статус майна колгоспного двору був врегульований ст.ст. 120-126 ЦК У PCP 1963 в редакції, чинній на час існування спірних правовідносин.

Згідно ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР в редакції 1963 колгоспний двір це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу).

Відповідно до змісту ст. 123 цього Кодексу розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Враховуючи вищенаведене та наявну в матеріалах справи довідку № 308 видану 22.06.2023 Великоберезовицькою селищною радою житловий будинок АДРЕСА_1 станом на 15.04.1991 був двором колгоспним, а відтак належав кожному з членів колгоспного двору ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3 ОСОБА_1 , в рівних частках по 1/6 частці.

Водночас як вбачається з мирової угоди від 21.12.2023, частки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в жилому будинку АДРЕСА_1 , як членів коглоспного двору зменшені з 1/6 до 4/30 частки.

Таким чином, суд вважає, що частки житлового будинку АДРЕСА_1 , які визначені за сторонами умовами мирової угоди, у саме 10/30 за позивачем ОСОБА_1 та по 4/30 за відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є суперечливим, оскільки частки відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у житловому будинку, як членів коглоспного двору зменшені, а відтак суд вважає, що дана мирова угода не відповідає вимогам закону.

Суд звертає увагу, що умовами мирової угоди сторони фактично погодили виникнення права власності за позивачем на нерухоме майно, яке, відповідно до наявних в матеріалах справи документів належить відповідачам.

З огляду на вищевикладене, в даному випадку суд не вбачає підстав для визнання поданої сторонами мирової угоди від 21.12.2023, оскільки зазначена мирова угода стосується прав та обов`язків сторін, які не випливають предмета позову, а умови мирової угоди не відповідають вимогам закону.

За положеннями ч. 5 ст. 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Зважаючи на те, що умови мирової угоди повинні нести зобов`язальний характер для сторін, оскільки ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом, однак викладені умови мирової угоди суперечать закону та суд, у разі задоволення такої мирової угоди, вийде за межі предмету позову, заява про затвердження мирової угоди у даній справі не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 207, 260, 352-354, ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У затвердженні мирової угоди укладеної 21.12.2023 між позивачем ОСОБА_1 та відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Великоберезовицькою селищною радою у цивільній справі № 607/18080/23 за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Яворський Андрій Васильович до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Великоберезовицької селищної ради про визнання права власності, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Головуючий суддя Н. Р. Кунець