Провадження №2/760/6249/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2024 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого - судді Аксьонової Н.М.

з участю секретаря судового засідання - Тодосюк Г.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Група Електроюа» про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Мамедов А.В. звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до ТОВ «Група Електроюа», в якому просить стягнути з відповідача 116331,13 грн, в тому числі 84002,10 грн - обов`язковий викупний платіж, 18369,42 грн - заборгованість зі сплати орендних платежів, 1682,81 грн - сума відсотків за користування грошовими коштами (3% річних), 3941,28 грн - інфляційні збитки та 8335,52 грн - пеня, а також просить стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що згідно договору купівлі-продажу обладнання від 30 листопада 2020 року №30-11-2020-2/1, ОСОБА_1 є власником зарядного пристрою (станції) для електромобілів №1225 модель е-UA-1/1, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому, у відповідності до п.1.1 договору оренди обладнання з обов`язковим викупом від 30 листопада 2020 року №30-11-2020-2/2 ОСОБА_1 передала, а ТОВ «Група Електроюа» прийняло в строкове платне користування із зобов`язанням обов`язкового викупу наступне майно: зарядний пристрій (станції) для електромобілів №1225 модель е-UA-1/1, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вартість майна згідно п. 1.1.1 договору оренди складала 85950 грн, що еквівалентно 3000 доларів США згідно офіційного курсу валют, встановленого НБУ на день заключения договору.

У відповідності до п.4.1 договору оренди розмір орендної плати за весь об`єкт, що орендується, складає 3% в місяць від суми, визначеної в п. 1.1.1 договору оренди. Орендна плата сплачується в гривні, згідно з курсом НБУ на день виплати коштів.

Пунктом 3.1 договору оренди передбачено, що термін оренди складає один рік та один місяць з моменту прийняття зарядного пристрою, а саме до 30 грудня 2021 року.

Згідно п.8.1 договору оренди орендар зобов`язується викупити об`єкт оренди (зарядний пристрій) в кінці строку дії цього договору, або достроково у будь-який час на вимогу орендодавця, за умови письмового повідомлення орендодавця орендаря на поштову адресу або подання особисто, під розпис про вручення повідомлення, уповноваженій особі (працівнику) орендаря за реквізитами, визначеними в договорі оренди, не пізніше ніж за 1 місяць до дати обов`язкового викупу. Право власності на майно, що є об`єктом оренди у такому випадку переходить до орендаря після сплати останнім орендодавцю повної суми орендної плати, нарахованої відповідно до умов договору оренди, та всієї суми обов`язкового викупного платежу в гривні, еквівалентної 3000 доларів США за офіційним курсом НБУ на день повернення коштів. Сплата усієї суми орендодавцю відбувається шляхом перерахування відповідної суми грошових коштів на банківський рахунок орендодавця або готівковими коштами, на розсуд останнього, з урахуванням умов чинного законодавства.

На виконання п.8.1 договору оренди 02 лютого 2021 року позивач звернулась із письмовим повідомленням-вимогою до Товариства про достроковий викуп зарядного пристрою.

Оскільки п.4.2.2 договору оренди встановлено, що орендна плата не нараховується та не виплачується з 30 листопада 2020 року по 30 січня 2021 року та в цей період орендар користується пристроєм на безоплатній основі, станом на 02 березня 2021 року у Товариства виник обов`язок сплати орендної плати за користування зарядним пристроєм за період з 31 січня 2021 року по 02 березня 2021 року.

Згідно офіційного курсу НБУ станом на 02 березня 2021 року 1 долар США коштував 28,0007 грн.

З урахуванням вимог, визначених договором оренди, з 02 березня 2021 року у орендаря виник обов`язок сплатити на користь орендодавця повну суму орендної плати в розмірі 2763,93 грн за період 31 січня 2021 року до 02 березня 2021 року), та всю суму обов`язкового викупного платежу в розмірі 84002,1 грн.

В порушення п.п.4.1, 8.1 договору оренди Товариство 02 березня 2021 року не погасило заборгованості з виплати орендної плати та не викупило зарядний пристрій. Більше того, з 31 січня 2021 року по дату подання позовної заяви відповідач не сплатив жодного орендного платежу, не викупив зарядний пристрій та, в порушення умов договору оренди, фактично використовує об`єкт оренди до цього часу.

Загальна сума заборгованості Відповідача за увесь час оренди Пристрою складає 18369,42 грн. (у відповідності до п.4.1 Договору оренди за інші періоди, окрім обрахованих раніше, взято курс долара США до української гривні, офіційно встановлений на дату виплати коштів, тобто день подання позову. Так, згідно офіційного курсу валют, встановленого НБУ станом на 17.09.2021 р. 1 долар США коштував 26,6672 грн.)

До того ж, на підставі ч.2 ст.625 ЦК України у позивача є право на стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних з 02 березня 2021 року по 17 вересня 2021 року, що складає 1 682,81 грн., та 3 941,28 грн - інфляційні збитки.

Також зазначив, що оскільки договором оренди не передбачено розміру пені в разі невиконання/неналежного виконання умов договору щодо сплати грошових коштів, а тому на підставі статей 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» застосовується розмір пені на рівні подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (з 02 березня 2021 року до 10 вересня 2021 року), загальна сума якої складає 8335,52 грн.

Таким чином, загальна сума, яку має сплатити відповідач на користь позивача складає 116 331,13 грн.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 жовтня 2021 року справу розподілено судді Аксьоновій Н.М.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст.190 ЦПК України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу. Одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів, крім випадків, якщо позов подано в електронній формі через електронний кабінет.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі разом із копією позовної заяви та додатками до позовної заяви було направлено за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №33, рекомендований лист з додатками повернувся до суду без вручення відповідачу у зв`язку з тим, що адресат відсутній за вказаною адресою.

Згідно п.4 ч.6 ст.272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Оскільки у встановлений судом строк відповідачем відзив на позовну заяву не подано, на підставі ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Оскільки на день ухвалення рішення відповідач відзиву на позовну заяву не подав, на підставі ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З`ясувавши доводи та аргументи позивача, обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що позов необхідно задовольнити частково з огляду на таке.

Судом встановлено, що 30 листопада 2020 року між ТОВ «Група Електроюа» (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) укладено договір №30-11-2020-2/1 купівлі продажу обладнання, відповідно до п.1.1 якого за даним договором продавець зобов`язується передати у власність покупцю, а покупець зобов`язується прийняти у власність та оплатити обладнання, а саме: зарядні пристрої (станції) для електромобілів згідно зі специфікацією, що є додатком №1 до даного договору, і сплатити продавцю грошову суму, встановлену п.3 договору.

Відповідно до п.3.1 договору ціна обладнання: 85950 грн, що еквівалентно 3000 доларів США відповідно до курсу Національного банку країни на дату оплати.

Пунктом 3.3 договору передбачено, що право власності на обладнання переходить до покупця в момент підписання даного договору та специфікації і за умови виконання останнім повної оплати ціни обладнання, вказаної п.3.1 даного договору.

Розрахунки за цим договором проводяться в національній валюті (п.3.4 договору).

У пунктах 1, 2 специфікації №, яка є додатком №1 до договору купівлі продажу обладнання №30-11-2020-2/1 від 30 листопада 2020 року, визначено, що продавець передав у власність покупцю, а покупець прийняв у власність та оплатив обладнання, а саме зарядні пристрої (станції) для електромобілів з наступними характеристиками: станція заряджання електромобілів змінного струму «Пристрої зарядні для електромобілів типу УЗЭ, код ДКПП 27.11.50-33.00», клас 1, тип системи заземлення TN-S, електроживлення станції здійснюється від трьохфазної п?ятипровідної мережі змінного струму з номінальною напругою 380, частотою (50+-1) Гц. Тип кабеля КВГ 5х6. Зарядна станція введена в експлуатацію, її номер 1225, модель eUA-1/1, адреса: АДРЕСА_1 , вартість 3000 доларів США (п.2 специфікації).

Одночасно 30 листопада 2020 року між ОСОБА_1 (орендодавець) та ТОВ «Група Електроюа» (орендар) укладено договір №30-11-2020-2/2 оренди обладнання з обов`язковим викупом, відповідно до п.1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування, з зобов`язанням обов`язкового викупу наступне майно (обладнання): зарядні пристрої (станції) для електромобілів з характеристиками, визначеними у специфікації, що є додатком до даного договору у кількості 1 одиниця.

Згідно з п.3.1 договору термін дії оренди складає 1 рік та 1 місяць з моменту прийняття об`єкту оренди, а саме до 30 грудня 2021 року.

Розмір орендної плати за весь об`єкт, що орендується, у цілому складає 3% в місяць від суми, яка вказана в п.1.1.1 даного договору, після вирахування всіх передбачених чинним законодавством України податків та зборів. Орендна плата сплачується в гривні, згідно з курсом Національного банку України на день виплати коштів (п.4.1 договору).

Пунктом 4.2 договору передбачено, що орендна плата сплачується орендарем щомісячно шляхом перерахування відповідної суми на розрахунковий рахунок орендодавця з 15 по останній день місяця, тобто до 30 або 31 числа кожного місяця наступного за звітним.

Відповідно до п.4.2.2 договору оренди встановлено, що орендна плата не нараховується та не виплачується з 30 листопада 2020 року по 30 січня 2021 року та в цей період орендар користується пристроєм на безоплатній основі.

Відповідно до п.5.1 договору дія даного договору припиняється внаслідок закінчення терміну його дії.

У п.6.1 договору визначено, що об`єкт оренди вважається переданим в оренду і повернутим з оренди з моменту підписання відповідної специфікації об`єкта оренди.

Орендар зобов`язується викупити об`єкт оренди в кінці строку дії цього договору, або достроково в будь-який час на вимогу орендодавця, за умови письмового повідомлення орендодавцем орендаря на поштову адресу, або подання особисто, під розпис про вручення повідомлення, уповноваженій особі (працівнику) орендаря за реквізитами визначеними у цьому договорі не пізніше ніж за 1 (один) місяць до дати обов`язкового викупу. Право власності на майно, що є об`єктом оренди, у такому разі переходить до орендаря після сплати останнім орендодавцю повної суми орендної плати, нарахованої відповідно до умов цього договору, та всієї суми обов`язкового викупного платежу в гривні, еквівалентної 3000 доларів США, за офіційним курсом Національного банку України на день повернення коштів. Сплата всієї суми орендодавцю відбувається шляхом перерахування відповідної суми грошових коштів на банківський рахунок орендодавця, або готівковими коштами на розсуд останнього, з урахуванням умов чинного законодавства (п.8.1 договору).

Згідно з п.10.1 договору, договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до моменту повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

У пункті 1 додатку №1 до договору оренди обладнання з обов`язковим викупом №30-11-2020-2/2 від 30 листопада 2020 року специфікації №1 визначено, що орендодавець передав у строкове платне користування орендарю, а орендар прийняв обладнання, а саме: зарядні пристрої (станції) для електромобілів з наступними характеристиками: станція заряджання електромобілів змінного струму «Пристрох зарядні для електромобілів типу УЗЭ, код ДКПП 27.11.50-33.00», клас 1, тип системи заземлення TN-S, електроживлення станції здійснюється від трьохфазної п?ятипровідної мережі змінного струму з номінальною напругою 380, частотою (50+-1) Ги. Тип кабеля КВГ 5х6. Зарядна станція введена в експлуатацію, її номер 1225, тип eUA-1/1, адреса: АДРЕСА_1 , вартість 3000 дол. США (п.2 специфікації).

На виконання п.8.1 договору оренди 02 лютого 2021 року позивач звернулась із письмовим повідомленням-вимогою до Товариства про достроковий викуп зарядного пристрою.

Відтак, станом на 02 березня 2021 року у відповідача виник обов`язок сплати орендну плату за користування зарядним пристроєм за період з 31 січня 2021 року по 02 березня 2021 року.

Згідно офіційного курсу НБУ станом на 02 березня 2021 року 1 долар США коштував 28,0007 грн.

Позивач вважає, що з 02 березня 2021 року у орендаря виник обов`язок сплатити на користь орендодавця повну суму орендної плати в розмірі 2763,93 грн за період 31 січня 2021 року до 02 березня 2021 року), та всю суму обов`язкового викупного платежу в розмірі 84002,1 грн.

В порушення п.п.4.1, 8.1 договору оренди відповідач 02 березня 2021 року не погасив заборгованості з виплати орендної плати та не викупило зарядний пристрій, з 31 січня 2021 року по дату подання позовної заяви відповідач не сплатив жодного орендного платежу, не викупив зарядний пристрій та, в порушення умов договору оренди, фактично використовує об`єкт оренди до цього часу.

Загальна сума заборгованості відповідача за увесь час оренди пристрою складає 18369,42 грн. (у відповідності до п.4.1 Договору оренди за інші періоди, окрім обрахованих раніше, взято курс долара США до української гривні, офіційно встановлений на дату виплати коштів, тобто день подання позову. Так, згідно офіційного курсу валют, встановленого НБУ станом на 17.09.2021 р. 1 долар США коштував 26,6672 грн.).

Оскільки позивач оплатила обладнання, визначене в договорі купівлі-продажу обладнання, а потім передала його в строкове платне користування відповідачу на підставі договору оренди обладнання з обов`язковим викупом, то свої обов`язки як покупець та орендодавець позивач виконала належним чином, а відповідач свого обов`язку зі сплати орендної плати та викупу об`єкту оренди за останнім договором не здійснив, тому позивач звернулася до суду із даним позовом.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 ЦК України).

За правилами ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.334 ЦК України).

Так, на підставі договору №30-11-2020-2/1 купівлі-продажу обладнання від 30 листопада 2020 року позивач набув у власність обладнання - зарядну станцію, введену в експлуатацію за адресою: АДРЕСА_1 .

Також 30 листопада 2020 року між сторонами також було укладено договір №30-11-2020-2/2 оренди обладнання з обов`язковим викупом, за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування з зобов`язанням обов`язкового викупу наступне майно (обладнання): зарядна станція введена в експлуатацію, її номер 1225, тип eUA-1/1, адреса: АДРЕСА_1 , вартість 3000.

Загальна вартість об`єкту оренди становить 85950 грн, що на дату укладання цього договору у перерахунку до долара США становить 3000 доларів США, згідно з офіційним курсом НБУ, що склався на дату підписання Договору (п.1.1.1. договору оренди обладнання з обов`язковим викупом).

Згідно з ч.1 ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Пунктом 3.1. договору оренди обладнання з обов`язковим викупом визначено, що термін оренди складає 1 рік та 1 місяць з моменту прийняття об`єкту оренди, а саме до 30 грудня 2021 року.

За п.4 договору оренди обладнання з обов`язковим викупом розмір орендної плати за весь об`єкт, що орендується, у цілому складає 3% в місяць від суми, яка вказана п.1.1.1 даного договору.

Крім того, відповідно до п.8.1. договору оренди обладнання з обов`язковим викупом орендар зобов`язався викупити об`єкт оренди в кінці строку дії цього договору, або достроково в будь-який час на вимогу орендодавця, за умови письмового повідомлення орендодавцем орендаря на поштову адресу, або подання особисто, під розпис про вручення повідомлення, уповноваженій особі (працівнику) орендаря за реквізитами визначеними у цьому договорі не пізніше ніж за 1 місяць до дати обов`язкового викупу. Право власності на майно, що є об`єктом оренди, у такому разі переходить до орендаря після сплати останнім орендодавцю повної суми орендної плати, нарахованої відповідно до умов цього договору, та всієї суми обов`язкового викупного платежу в гривні, еквівалентної 3000 доларів США, за офіційним курсом НБУ на день повернення коштів.

Разом з тим, в позовній заяві позивач зазначає, що відповідачем були порушені умови укладеного між сторонами договору оренди щодо сплати орендної плати та умови договору щодо обов`язкового викупу орендованого майна, що стороною відповідача жодним чином не спростовано.

За положеннями ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач, не виконуючи вимоги умов договору в частині своєчасної та повної сплати орендної плати, порушив вимоги ст.530 ЦК України, а згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

При цьому, статтею 625 ЦК України чітко визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі ст.629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Оскільки відповідачем вимоги укладеного між сторонам 30 листопада 2020 року договору №30-11-2020-2/2 оренди обладнання з обов`язковим викупом не виконано, зокрема, орендну плату не сплачено та в порушення вимог п.8.1 договору об`єкт оренди в кінці строку дії договору не викуплено, що відповідачем не заперечується, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в цій частині ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню.

За висновком Верховного Суду викладеного в постанові від 27 травня 2019 року (справа №910/20107/17), суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі, якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи, при цьому, за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру заборгованості.

Суд погоджується із розрахунком орендної плати позивача, а тому вимога позивача про стягнення обов`язкового викупного платежу у розмірі 84002,10 грн (еквівалент 3000 доларів США за офіційним курсом НБУ станом на дату звернення позивача до суду) та заборгованості по орендним платежам у розмірі 18369,42 грн є обґрунтованою.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних суд зазначає таке..

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач прострочив виконання зобов`язання щодо сплати платежів з орендної плати, а також суми обов`язкового викупного платежу, то вимога позивача про стягнення з ТОВ «Група Електроюа» 3% річних є правомірною.

Так, три проценти річних розраховуються з урахуванням боргу помноженого на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання.

При обрахунку трьох процентів річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі, а не її еквівалент у національній валюті України, такого висновку дійшла Велика палата Верховного суду в постанові від 16 січня 2019 року (справа №373/2054/16-ц).

Отже, з відповідача необхідно стягнути три проценти річних у сумі 8335,52 грн за період, визначений позивачем у позовній заяві - з 02 березня 2021 року по 17 вересня 2021 року.

В частині стягнення інфляційних втрат суд вважає, що така вимога задоволенню не підлягає.

Так, згідно із Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, іноземна валюта індексації не підлягає.

Таким чином, у випадку порушення грошового зобов`язання, предметом якого є грошові кошти, виражені в гривнях з визначенням еквіваленту в іноземній валюті, передбачені ч.2 ст.625 ЦК України інфляційні втрати стягненню не підлягають, оскільки втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлені еквівалентом іноземної валюти.

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 07 липня 2020 року у справі №296/10217/15-ц (провадження №14-727цс19).

Разом з тим не підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення з відповідача пені у сумі 8335,52 грн, яка визначена на рівні подвійної облікової ставки Національного банку України на підставі статей 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», оскільки указаний закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань між суб`єктами правовідносин - підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності.

Натомість позивач не є фізичною особою - суб`єктом підприємницької діяльності, а тому у задоволенні позову в цій частині необхідно відмовити.

Враховуючи викладене, необхідно стягнути з ТОВ «Група Електроюа» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором №30-11-2020-2/2 оренди обладнання з обов`язковим викупом від 30 листопада 2020 року у сумі 104054,33 гривні, з яких: сума обов`язкового викупного платежу - 84002,10 грн, заборгованість з орендної плати у розмірі 18369,42 грн та три проценти річних - 1682,81грн.

На підставі ст. 141 ЦПК України з урахуванням часткового задоволення позову в сумі 104084,33 грн, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1035,61 грн в рахунок відшкодування понесених позивачем судових витрат, що складаються із судового збору.

Керуючись ст.3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-284 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Група Електроюа» про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Група Електроюа» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором №30-11-2020-2/2 оренди обладнання з обов`язковим викупом від 30 листопада 2020 року грошові кошти у розмірі 104054 (сто чотири тисячі п`ятдесят чотири) гривні 33 копійки.

У задоволенні позову в іншій частині - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Група Електроюа» на користь ОСОБА_1 1035 (одну тисячу тридцять п`ять) гривень 61 копійку понесених судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

- позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ;

- відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Група Електроюа», , місцезнаходження за адресою: 03087, м. Київ, вул. Пітерська, буд. 5-А.

Суддя Солом`янського районного

суду міста Києва Н.М. Аксьонова