Номер провадження: 22-ц/813/2333/24
Справа № 496/5134/23
Головуючий у першій інстанції Трушина О.І.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2024 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 496/5134/23

Номер провадження: 22-ц/813/2333/24

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

учасники справи:

- стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія»,

- боржник ОСОБА_1 ,

розглянув у передбаченому ст. 369 ЦПК України порядку цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію, за апеляційною скаргою адвоката Рябоконь Володимира Ігоровича, діючого від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія», на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області, постановлену у складі судді Трушиної О.І. 28 липня 2023 року про відмову у видачі судового наказу,

встановив:

2. Описова частина

Короткий зміст вимог заяви

У липні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» звернулося до суду з вищезазначеною заявоюпро видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію у розмірі - 17 392,20 грн. (а. с. 2 - 3).

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 28 липня 2023 року відмовлено у задоволенні вищевказаної заяви ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» про видачу судового наказу (а. с. 16 - 17).

Ухвала суду мотивована тим, що повноваження законного представника юридичної особи у порядку самопредставництва не можуть підтверджуватися довіреністю. ОСОБА_2 подала до суду для підтвердження її повноважень копію довіреності. Проте у матеріалах справи немає документа, який би засвідчував можливість ОСОБА_2 діяти від імені ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» за правилами самопредставництва останньої, як і немає підтвердження того, що вона є адвокатом.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Адвокат Рябоконь В.І., діючий від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія», в апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати. Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвала постановлена судом першої інстанції з порушенням норм процесуального законодавства.

Апелянт посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду України від 13.03.2018 року у справі № 910/23346/16, в якій вказано, що особи, які представляють юридичну особу за довіреністю і виконують процесуальні дії на підставі наданих ним довіреностей, виступають від імені цією особи як довірителя (а. с. 19 - 22).

Узагальнені доводи інших сторін в апеляційному суді

ОСОБА_1 не скористалася своїм правом на подачу відзиву до суду апеляційної інстанції.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 11.09.2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката Рябоконь Володимира Ігоровича, діючого від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» (а. с. 30 - 31).

Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, з пропозицією надати відзив протягом встановленого строку, та копію апеляційної скарги було надіслано учасникам справи (а. с. 33).

З довідки про доставку електронного листа від 11.09.2023 року вбачається, що адвокат Рябоконь Володимир Ігорович отримав в електронному вигляді «(У) Відкриття» від 11.09.2023 р. (а. с. 34).

З довідки про доставку електронного листа від 11.09.2023 року вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» отримало в електронному вигляді «(У) Відкриття» від 11.09.2023 р. (а. с. 35).

Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 повернулося до суду з відмітною пошти про отримання (а. с. 41).

За вказаних обставин апеляційний суд вважає, що сторони по справі повідомлені про розгляд справи в апеляційному суді.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 25.01.2024 року закінчено підготовку справи до апеляційного розгляду. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) її учасників.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (їх виклик). У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно зі ст. 369 ЦПК України справу розглянуто апеляційним судом без виклику її учасників.

3. Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката Рябоконь Володимира Ігоровича, діючого від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія», не підлягає задоволенню.

Встановлені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин

У липні 2023 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» - Сивоконь А.О. звернулася до суду з вищезазначеною заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію у розмірі - 17 392,20 грн., також представник заявника просив стягнути судові витрати (а. с. 2 - 3).

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 28 липня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» про видачу судового наказу (а. с. 16 - 17).

Відмовляючи у видачі судового наказу суд першої інстанції виходив із положень п. 2 ч.1 ст.165 ЦПК України.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Колегія суддів вважає, що розглядаючи питання про відмову у видачі судового наказу, суд першої інстанції правильно визначився з нормами процесуального права, які підлягають застосуванню. Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви про видачу судового наказу.

Мотиви відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі

Відповідно до частини 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Так, наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Відповідно до ст. 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Статтею 163 ЦК України передбачено вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Як вбачається із матеріалів справи, заяву про видачу судового наказу підписано представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» - Сивоконь А.О., на підтвердження представництва нею надано копію довіреності (а. с. 12).

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника.

29 грудня 2019 року набрав чинності Закон № 390-IX, згідно з яким частини третю і четверту статті 58 ЦПК України, частини третю та четверту статті 56 ГПК України і частини третю та четверту статті 55 КАС України виклали у новій редакції: юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника. Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника (частини третя та четверта статті 58 ЦПК України у редакції, чинній із 29 грудня 2019 року).

Вказана правова позиція викладена в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2022 року у справі № 303/4297/20, провадження № 14-105цс21.

Позивач звернувся до суду 20 липня 2023 року, тобто після набрання чинності Законом № 390-IX.

Апелянт вказує, що через працівника заявника, який підписав заяву, останній здійснює самопредставництво, а відповідні повноваження підтверджує видана за підписом директора підприємства довіреність. Проте у матеріалах справи немає жодного документа (як-от трудового договору (контракту), посадової інструкції), який би засвідчував можливість підписанта діяти від імені заявника за правилами самопредставництва, як і немає підтвердження того, що підписант є адвокатом.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про відмову у видачі судового наказу відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Вищевказані доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» не позбавлено права повторного звернення із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для відмови у задоволенні вищевказаної заяви.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги адвоката Рябоконь Володимира Ігоровича, діючого від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія», є недоведеними, а тому вона підлягає залишенню без задоволення.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

За правилами, передбаченими пункту 1 частини 1 статті 374, статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що суд першої інстанції постановив ухвалу про відмову у видачі судового наказу без порушень діючого законодавства, підстави для її скасування, зміни в межах доводів апеляційної скарги адвоката Рябоконь Володимира Ігоровича, діючого від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія», відсутні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.

Дата постановлення ухвали, порядок та строк касаційного оскарження

За правилами, передбаченими ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Згідно пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 353, п. 2 ч. 1 ст. 389 ЦПК України ухвала суду першої інстанції про повернення позовної заяви позивачеві, після її перегляду в апеляційному порядку може бути оскаржена в касаційному порядку.

Підстави касаційного оскарження передбачені частиною 2 статті 389 ЦПК України.

Частиною першою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Рябоконь Володимира Ігоровича, діючого від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія», залишити без задоволення.

Ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 28 липня 2023 року про відмову у видачі судового наказу залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених частиною 2 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: О. М. Таварткіладзе

С. О. Погорєлова