19.03.2024 Справа № 756/5452/23
Унікальний № 756/5452/23
Провадження № 6/756/156/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2024 року Оболонський районний суд міста Києва

в складі: головуючого судді Яценко Н.О.,

за участі секретаря Євтушик В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» про відстрочку та розстрочку виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 08.09.2023року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» про стягнення грошових коштів, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 08.09.2023 року стягнуто з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» на користь ОСОБА_1 грошові кошти за ненадані медичні послуги по Договору №837ВП/11/2021 від 27.11.2021 року в сумі 31 425 грн. 00 коп., авансового платежу за Попереднім договором №8ПП/01/2022 від 21.01.2022 року в сумі 65 977 грн., 3% річних в розмірі 3 122 грн. 20 коп., інфляційні втрати в розмірі 20 725 грн. 04 коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 1212 грн.49 коп. та витрати понесені на правничу допомогу в сумі 15 000 грн.

ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» 13.02.2024 року звернулося до суду зі заявою про відстрочення виконання рішення суду відповідно до ст. 435 ЦПК. В обгрунтування поданої заяви посилається на те, що підприємство не має фінансової спроможності виконати судове рішення та погасити заборгованість. З метою недопущення блокування роботи та рахунків підприємства, що призведе до неможливості проводити обов`язкові платежі по заробітній платі, сплаті комунальних послуг, податкових зобов`язань та з погашення наявної кредитної заборгованості, яка виникла через введення в Україні військового стану та пошкодження будівлі ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» від обстрілу.

На підставі протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 13.02.2024 року заяву передано на розгляд судді

04.03.2024 року через канцелярію суду було подане клопотання про розстрочення виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 08.09.2023 року. В обґрунтування зазначили, що наразі у ТОВ «Лелека» відсутня фінансова можливість виконати вказане рішення повністю та негайно погасити заборгованість перед позивачем у повному обсязі у розмірі 104 012,33 грн, Відповідно до статті 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення. Представник зазначив, якщо під час розгляду справи, суд не вбачатиме підстав для відстрочки виконання рішення до 05.02.2025 року (дата набрання законної сили рішення 05.02.2024 року) то просять розстрочити виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 08.09.2023 р. у справі № 756/5452/23 рівними частинами на 11 (одинадцять) місяців, а саме по 9455,66 грн. щомісячно з дати винесення відповідної ухвали суду.

05.03.2024 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Григорчук І.О. подала через систему «Електронний суд» заперечення на заяву ТОВ «Лелека» про відстрочення виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 08.09.2023 року у справі 756/5452/23. Позивач заперечує щодо задоволення заяви про відстрочення виконання рішення, обґрунтовує тим, що обов`язковою умовою для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є доведення заявником факту існування обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення та/або роблять його неможливим. Заявником не надано відповідних доказів існування виключних обставин, які можуть бути підставою для надання розстрочки виконання рішення. Відповідач просить відстрочити виконання рішення до 05.02.2024 року (рішення Оболонського районного суду від 08.09.2024 року), тобто більше ніж на рік і посилається на наявність обставин непереборної сили, які не залежали від волі сторін, однак представник зазначає, що сам лише факт проведення бойових дій чи запровадження обмежень воєнного часу не звільняє сторону від відповідальності, якщо такі обставини прямо не перешкоджають фізично чи юридично виконати конкретний обов`язок за договором (Постанова від 10.03.2023 р. у справі № 922/1093/22). Тобто, проведення бойових дій чи обмеження, пов`язані з введенням воєнного стану не звільняють сторону від відповідальності за договором, і для застосування форс-мажору все одно необхідно довести прямий вплив на можливість виконання зобов`язань за договором у кожному конкретному випадку.

Представник заявника ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» в судовому засіданні 05.03.2024 року заяви підтримувала та просила задовольнити. В судове засідання призначене на 19.03.2024 року не з`явилась, повідомлялась належним чином, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності представника боржника.

Представник позивача в судове засідання не з`явився повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності представника позивача.

Дослідивши матеріали подані в обґрунтування заяви, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення заяви, виходячи з наступного.

Судом досліджено, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 08.09.2023 року стягнуто з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» на користь ОСОБА_1 грошові кошти за ненадані медичні послуги по Договору №837ВП/11/2021 від 27.11.2021 року в сумі 31 425 грн. 00 коп., авансового платежу за Попереднім договором №8ПП/01/2022 від 21.01.2022 року в сумі 65 977 грн., 3% річних в розмірі 3 122 грн. 20 коп., інфляційні втрати в розмірі 20 725 грн. 04 коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 1212 грн.49 коп. та витрати понесені на правничу допомогу в сумі 15 000 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 05.02.2024 р. апеляційну скаргу відповідача було задоволено частково, рішення суду частково скасовано, та вирішено стягнути на користь ОСОБА_1 : 5125,00 грн. за договором спостереження; 2215,00 грн. 3% річних; 15301,43 грн. втрат від інфляції; 393,90 грн. судового збору. Рішення суду в частині стягнення платежу за попереднім договором та витрат понесених на правничу допомогу вирішено залишити без змін.

Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 438 КК України, за фактом пошкодження приміщення ТОВ «Пологовий будинок «Лелека», розташованого за адресою: м. Київ, Пуща Водиця, вул. Квітки Цісик, 56 під час обстрілу артилерією військ рф 12.03.2022 року, у зв`язку з чим відкрито кримінальне провадження № 0000456.

У листі Торгово-Промислової палати України від 28.02.2022 року за № 2024/02.0-7.1 вказано, що військова агресія російської федерації проти України з 24.02.2022 року є обставиною непереборної сили для суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по договору.

Згідно фінансової звітності за дев`ять місяців 2023 року ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» має збиток 30550000 грн.

Згідно оборотно-сальдової відомості по рахунку за 01.02.2024 року ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» має кредиторську заборгованість 13500000 грн.

Заборгованість за кредитними зобов`язаннями ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» перед АБ "Укргазбанк" становить 7941000 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 301618238 грн. та складає прострочену загальну заборгованість. Щомісячний платіж з погашення кредитної заборгованості становить 60000 доларів США, що складає понад 2 млн. гривень.

Окрім того, ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» на виконання судових рішень добровільно сплатило понад 2 млн. гривень, що підтверджується платіжними інструкціями.

Згідно із витягом з Єдиного реєстру судових рішень встановлено, що за грудень 2023 року- січень 2024 року судами прийнято понад двадцять судових рішень про стягнення з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» грошових коштів.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Відповідно до ч. 1-5 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом),- встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим цивільним судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених ст. 435 ЦПК, ця стаття не вимагає. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом.

Рішенням Суду у справі Глоба проти України № 15729/07 від 05.07.2012 року суд повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

Запроваджений процесуальними нормами права механізм розстрочення або відстрочення виконання судового рішення є винятковою мірою, який спрямований на досягнення кінцевої мети судового розгляду виконання ухваленого судом рішення.

Отже, питання щодо надання відстрочки або розстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися цивільними судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен ураховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.02.2019 року у справі № 796/43/2018.

Водночас обов`язковою умовою для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є доведення заявником факту існування обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення та/або роблять його неможливим. Подібний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.06.2021 року у справі № 9901/598/19, який згідно положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд застосовує до спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень.

Суд звертає увагу на твердження представника заявника про неможливість виконання рішення суду через введення в Україні режиму воєнного стану, пошкодження вікон, фасаду, приміщення ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» від обстрілу військовими рф у березні 2022 року, що спричинило неможливість виконання боржником своєчасно умов укладених договорів та надання послуг, які авансовими платежами оплачені пацієнтами. Саме через не здійснення професійної діяльності з надання медичних послуг впродовж семи місяців 2022 року, необхідність відновлення пошкодженого майна та обладнання, що вимагало значних фінансових витрат у ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» виникла прострочена заборгованість з погашення щомісячних кредитних зобов`язань та зобов`язань по укладеним договорам, які не виконані через виняткові обставини.

Отже, визначальним фактором є винятковість цих випадків, та їх об`єктивний вилив на виконання судового рішення. Зазначене не залежить від волі заявника та впливає на його спроможність виконати рішення суду.

28.02.2022 року Торгово-промислова палата України на підставі ст. ст. 14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02 грудня 1997 № 671/97-ВР, Статуту ТПП України засвідчила форс-мажорні обставини (обставин непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану з 24 лютого 2022 року відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для об`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору (контракту, угоди тощо) обов`язків згідно із законодавчими чи іншими нормативними актами виконання відповідно яких стало неможливим у встановлений термін внаслідок таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Судом встановлено, що через повномасштабне вторгнення рф на територію України, масовані обстріли ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» тимчасово припинив свою діяльність з 06.03.2022 року по 01.09.2022 року. Наслідком призупинення діяльності пологового будинку стала неможливість виконання взятих на себе зобов`язань перед позивачем та іншими пацієнтами. Воєнні дії та території Києва та Київської області, тимчасове призупинення діяльності призвело до фінансових труднощів. Будучи закладом охорони здоров`я відповідач надавав медичну допомогу пораненим військовослужбовцям, територіальній обороні, мирним жителям, породіллям та новонародженим.

Діяльність ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» полягає у наданні медичної допомоги на платній основі, тому з урахування воєнного стану, виїзду українців за кордон та складного економічного становища в країні, потік пацієнтів значно знизився, що також відображається на фінансовому становищі медичного закладу.

Окрім того, у період з 15.12.2023 року по 02.02.2024 року судами ухвалено численну кількість рішень , які набрали законної сили, про стягнення з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» грошових коштів. Як наголосив представник відповідача в судовому засіданні у ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» недостатньо коштів щоб розрахуватися за всіма борговими зобов`язаннями та одночасно з цим не стати банкрутом.

Урахувавши матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, зважаючи на військовий стан в країні, складну фінансову ситуацію на підприємстві, з урахуванням засад верховенства права, обов`язковості виконання рішення суду, справедливості та пропорційності, дотримання балансу інтересів сторін, суд вважає за можливе заяву ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» задовольнити частково та допустити розстрочку виконання рішення суду на 3 (три) аутентичних платежів по 34670 грн. 48 коп., щомісячно, виходячи із загальної суми стягнутої судовими рішеннями.

В задоволенні решти заяви суд відмовляє, оскільки тривале невиконання судового рішення, порушуватиме прав фізичної особи, яка позбавлена буде можливості розпорядитися належними їй коштами з незалежних від неї обставин. При цьому суд зазначає, що враховуючи сталу судову практику стосовно стягнення авансових платежів, з моменту отримання позову, відповідач не позбавлений був можливості повертати позивачу отримані кошти навіть частинами.

Керуючись ст. ст. 16, 81, 260, 263, 354, 435 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» про відстрочку та розстрочку виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 08.09.2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» про стягнення грошових коштів - задовольнити частково.

Розстрочити виконання рішення Оболонського районного суду м.Києва від 08 вересня 2023 року, з урахуванням постанови Київського апеляційного суду від 05 лютого 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» про стягнення грошових коштів, на 3 (три) аутентичних платежів по 34670 грн. 48 коп, щомісячно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Н.О. Яценко