ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/31710/23

Провадження № 22-ц/4820/344/24

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Кошельник В.М.,

з участю представників АТ «Українська оборонна промисловість»,

ДП «Новатор»,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська оборонна промисловість» на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 листопада 2023 року, суддя Павловська А.А., у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

встановив:

В листопаді 2023 року ОСОБА_1 , до подання позовної заяви до суду, звернувся в суд із заявою про забезпечення позову, в якій просив до розгляду справи по суті про поновлення на роботі заборонити АТ «Українська оборонна промисловість» та ДП «Новатор» здійснювати дії, спрямовані на анулювання бронювання військовозобов`язаному ОСОБА_1 та вилучення в нього витягу з наказу Мінекономіки про бронювання військовозобов`язаного №13756 від 18.09.2023 року, у разі направлення подання до Мінекономіки про анулювання бронювання військовозобов`язаному ОСОБА_1 , а також його розгляду по суті, зобов`язати АТ «Українська оборонна промисловість» та ДП «Новатор» направити повідомлення у Мінекономіки про зупинення розгляду вказаного подання та відкликання повідомлення Мінекономіки про анулювання бронювання з ІНФОРМАЦІЯ_1 , до розгляду справи про поновлення на роботі по суті.

В обґрунтування заяви зазначив, що він має намір подати до суду позов до АТ «Українська оборонна промисловість», ДП «Новатор» про поновлення на роботі. Невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити в майбутньому виконання рішення суду, позбавити його ефективного захисту, значно ускладнити поновлення його порушених прав.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29.11.2023 року заяву задоволено частково. В порядку забезпечення позову ОСОБА_1 до АТ «Українська оборонна промисловість», ДП «Новатор» про поновлення на роботі заборонено АТ «Українська оборонна промисловість» здійснювати дії, спрямовані на анулювання бронювання військовозобов`язаному ОСОБА_1 та вилучати в останнього витяг з наказу Мінекономіки про бронювання військовозобов`язаного №13756 від 18.09.2023 року, до набрання законної сили рішенням суду у зазначеній справі. В решті заяви відмовлено.

Мотивуючи своє рішення, суд зазначив, що захід забезпечення позову у вигляді заборони АТ «Українська оборонна промисловість» здійснювати дії, спрямовані на анулювання бронювання військовозобов`язаному ОСОБА_1 та вилучення в останнього витягу з наказу Мінекономіки про бронювання військовозобов`язаного №13756 від 18.09.2023 року до розгляду по суті справи за позовом ОСОБА_1 до АТ «Українська оборонна промисловість», ДП «Новатор» про поновлення на роботі, є ефективним та необхідним, з огляду на предмет спору, адже в разі ухвалення рішення суду про поновлення звільненого працівника на роботі, йому слід буде негайно приступити до роботи, що виявиться неможливим в разі його мобілізації.

В апеляційній скарзі АТ «Українська оборонна промисловість» просило ухвалу суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким заяву про забезпечення позову залишити без задоволення.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначило, що вжиті судом заходи забезпечення позову не можуть забезпечити чи утруднити виконання рішення суду. При звільненні ОСОБА_1 у роботодавця виник законодавчо встановлений обов`язок щодо направлення подання про вилучення військовозобов`язаного ОСОБА_1 зі списку осіб, заброньованих за підприємством, а також повідомлення відповідного органу територіального центру комплектування про звільнення військовозобов`язаного. Постановленням оскаржуваної ухвали судом фактично було заборонено апелянту виконувати встановлений законом обов`язок щодо вжиття дій із залучення ОСОБА_1 до мобілізації.

В суді представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник ДП «Новатор» визнав обґрунтованими доводи апелянта.

Заявник та його представник в судове засідання не з`явилися, в письмовій заяві адвокат просив розгляд справи судом апеляційної інстанції провести без його участі та участі заявника.

Заслухавши учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з матеріалами справи, між сторонами виник спір щодо поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді директора ДП «Новатор».

Як вбачається зі змісту поданої до суду позовної заяви ОСОБА_1 до АТ «Українська оборонна промисловість» та ДП «Новатор», позивач просив визнати незаконним та скасувати наказ АТ «Українська оборонна промисловість» №514-к від 08.11.2023 року «Про звільнення ОСОБА_1 »; визнати незаконним та скасувати наказ АТ «Українська оборонна промисловість» №522-к від 20.11.2023 року «Про внесення змін до наказу від 08.11.2023 № 514-к «Про звільнення ОСОБА_1 »; визнати незаконним та скасувати наказ ДП «Новатор» №823 впрп від 20.11.2023 року «Про звільнення ОСОБА_1 »; поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді директора ДП «Новатор» з 20.11.2023 року; стягнути з АТ «Українська оборонна промисловість» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь період вимушеного прогулу, починаючи з 20.11.2023 року до набрання рішенням законної сили; стягнути з АТ «Українська оборонна промисловість» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду за незаконне звільнення у розмірі, визначеному судовою експертизою; допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з АТ «Українська оборонна промисловість» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за 1 місяць.

Позивач зазначив, що його звільнення пов`язано із конфліктом між керівництвом АТ «Українська оборонна промисловість» та ДП «Новатор» та недобросовісним втручанням у господарську діяльність ДП «Новатор».

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 149 ЦПК України).

У ст. 150 ЦПК України встановлено види забезпечення позову, зокрема, заборона вчиняти певні дії.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 року у справі №381/4019/18 (провадження №14-729цс19) зазначено, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суди повинні перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема, тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 року в справі №753/22860/17 (провадження №14-88цс20)).

Положеннями ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом установлено, що предметом розгляду у цій справі є обставини щодо звільнення ОСОБА_1 з роботи на підставі наказу АТ «Українська оборонна промисловість» №514-к від 08.11.2023 року, у зв`язку із позбавленням його допуску до державної таємниці, за п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України та похідна вимога про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

З урахуванням предмету позову та правових підстав, визначених позивачем для задоволення вимог, колегія суддів вважає, що застосовані судом заходи забезпечення позову у вигляді заборони АТ «Українська оборонна промисловість» здійснювати дії, спрямовані на анулювання бронювання військовозобов`язаному ОСОБА_1 та вилучення в останнього витягу з наказу Мінекономіки про бронювання військовозобов`язаного №13756 від 18.09.2023 року, є неспівмірними з позовними вимогами. Зокрема, заявником не доведено тієї обставини, що невжиття заявлених ними заходів забезпечення позову призведе до порушень його прав, свобод та інтересів, або ж унеможливить чи утруднить виконання у майбутньому рішення суду ухваленого на його користь.

Колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги про те, що позивач не довів, а суд не мотивував, яким чином виконання ймовірного рішення суду про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 буде неможливим без вжиття заявлених заходів забезпечення позову.

Враховуючи неправильне застосування судом норм процесуального права, оскаржувана ухвалу суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська оборонна промисловість» задовольнити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 листопада 2023 року скасувати та постановити нове судове рішення.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26 січня 2024 року.

Судді: Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова