Справа № 199/5060/23
(2/199/232/24)
РІШЕННЯ

Іменем України

11.01.2024 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

за участю секретаря Свержевської В.О.,

позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про визнання права на завершення процедури приватизації та здійснення державної реєстрації земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом до Дніпровської міської ради про визнання права на завершення процедури приватизації та здійснення державної реєстрації земельної ділянки.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 , актовий запис №1702.

25.10.2022 року позивач звернувся до Шостої дніпровської держаної нотаріальної контори із заявою

про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, втім постановою державного нотаріуса від 31 жовтня 2022 року ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з відсутністю складу спадкового майна.

Позивач зазначив, що за життя його батько ОСОБА_3 розпочав процедуру приватизації на земельну ділянку площею 0,0994 га, кадастровий номер :01:676:0128, для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд (присадибні ділянки) у місті Дніпрі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , але у зв`язку зі смертю не отримав на вказану земельну ділянку державний акт і не здійснив за собою реєстрацію права власності.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , право на завершення приватизації та право на одержання на його ім`я свідоцтва про право власності на земельну ділянку площею 0,0994 га, кадастровий номер :01:676:0128, для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд (присадибні ділянки) у місті Дніпрі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представник Дніпровської міської ради надала до суду відзив, у якому зазначила, що оскільки позивач є спадкоємцем за законом після смерті батька ОСОБА_3 , то вважається, що він набув право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали його батьку на підставі статей 1216 та 1218 ЦК України, зокрема, право на завершення приватизації.

Також, представник відповідача вказала, що не підлягає задоволенню позовна вимога про визнання за позивачем права на одержання свідоцтва про право власності на земельну ділянку, як і про визнання права на державну реєстрацію права власності, оскільки для державної реєстрації права власності на земельну ділянку, права на яку набуваються шляхом передачі земельних ділянок у власність, подається рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або про затвердження документації із землеустрою щодо формування земельної ділянки та передачу її у власність.

Отже, ОСОБА_1 після завершення приватизації земельної ділянки та отримання рішення міської ради не позбавлений права звернутися до державного реєстратора та зареєструвати своє право власності на земельну ділянку в установленому законом порядку.

У судовому засідання позивач ОСОБА_1 позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні просила вирішити справу відповідно до вимог чинного законодавства.

Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 24 листопада 2020 року ОСОБА_3 звернувся до міського голови Філатова Б.А. із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,10000 га, яка розташована в Амур-Нижньодніпровському районі за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.12).

Рішенням Дніпровської міської ради VIII скликання №409/6 від 21 квітня 2021 року ОСОБА_3 разом з іншими громадянами надано у м. Дніпрі дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд (присадибні ділянки) (а.с.48).

Вказаним рішенням ОСОБА_3 разом із іншими громадянами зобов`язаний під час розроблення проектів землеустрою межі земельних ділянок визначити з урахуванням визначених червоних ліній вулиць та проїзду у районі зазначених земельних ділянок ( п.2.3).

Згідно зі Списком громадян, яким надається дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд (присадибні ділянки) у м. Дніпрі, ОСОБА_3 значиться під номером три.

Відповідно до Договору №22/06/21 від 02 червня 2021 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Агровектор Плюс» було виготовлено Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), межі земельної ділянки були встановлені та узгоджені з представниками суміжних землекористувачів, був виготовлений кадастровий план земельної ділянки та присвоєний кадастровий номер: :01:676:0128.

02 серпня 2021 року складено Акт перевірки і приймання виконаних робіт щодо розробки проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.44).

Перевіркою встановлено, що технічний звіт комплектний, матеріали топографо-геодезичних робіт відповідають вимогам нормативно-технічних документів. Зауваження відсутні.

Витягом із містобудівної документації Головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради №17/31-1257 від 12 листопада 2021 року рекомендовано - умови відведення земельної ділянки за містобудівними вимогами відповідно до наявної містобудівної документації - за вказаним призначенням без обмеження строку використання. Також рекомендовано пункти до проекту рішення міської ради. Згідно з Проекту землеустрою встановлено розмір площі земельної ділянки 0,0994 га (а.с.45-46).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Новокодацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис №1702 (а.с.8).

Отже, ОСОБА_3 відповідно до вимог чинного законодавства розпочато процес приватизації земельної ділянки площею 0,0994 га, кадастровий номер :01:676:0128, для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд (присадибні ділянки) у місті Дніпрі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , але за життя не отримано правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку та не зареєстровано право власності на неї.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя ОСОБА_3 заповіту не склав, отже, спадкування після його смерті здійснюється за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 20.06.1979 року Відділом РАЦС Ленінськогорайону Дніпропетровської області, актовий запис №2150 (а.с.9).

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що Шостою дніпровською нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_3 заведено спадкову справу №768/2021.

25.10.2022 року позивач звернувся до Шостої дніпровської держаної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, втім постановою державного нотаріуса від 31 жовтня 2022 року ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з відсутністю складу спадкового майна (а.с.11).

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини відповідно до ст. 1218 ЦК України входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України, п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до п. "г" ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу Х "Перехідні положення" ЗК України.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ листом від 16 травня 2013 року N 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування" роз`яснив, що в разі, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця.

Верховний Суд в Постанові від 21 березня 2018 року по справі N 623/633/17, провадження N 61-6243 св. 18 зазначив, що: "Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Згідно з п. 7 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.

Право на завершення процедури приватизації та отримання земельних ділянок у власність, яке належало померлому ОСОБА_3 на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок його смерті. Отже, це право переходить у спадок його спадкоємцю за законом ОСОБА_1 , який прийняв спадщину відповідно до норм чинного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК України встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом, зокрема, шляхом визнання права.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , право на завершення приватизації на земельну ділянку площею 0,0994 га, кадастровий номер :01:676:0128, для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд (присадибні ділянки) у місті Дніпрі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У той час, не підлягає задоволенню позовна вимога про визнання за позивачем права на одержання свідоцтва про право власності на земельну ділянку, як і про визнання права на державну реєстрацію права власності. Оскільки, для державної реєстрації права власності на земельну ділянку, права на яку набуваються шляхом передачі земельних ділянок у власність, подається рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або про затвердження документації із землеустрою щодо формування земельної ділянки та передачу її у власність.

Отже, ОСОБА_1 після завершення приватизації земельної ділянки та отримання рішення міської ради не позбавлений права звернутися до державного реєстратора та зареєструвати своє право власності на земельну ділянку в установленому законом порядку.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає втрати по справі віднести на рахунок сторони, яка їх понесла.

Керуючись ст. ст. 15, 1216, 1218, 1225, 1261, 1266, 1268 ЦК України, ст. 81, 125, ч. 1 ст. 131, п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України, ст. ст. 142, 248, 259, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про визнання права на завершення процедури приватизації та здійснення державної реєстрації земельної ділянки, - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , право на завершення приватизації на земельну ділянку площею 0,0994 га, кадастровий номер :01:676:0128, для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд (присадибні ділянки) у місті Дніпрі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В іншій частині позову, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя