Справа № 536/1542/23
Провадження № 2/536/117/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2024 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі:

Головуючого судді Колотієвського О.О. ,

за участю секретаря судового засідання Веремєєвої О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, -

ВСТАНОВИВ :

Позовні вимоги обґрунтовані зокрема тим, що вона 22.07.2011 року уклала шлюб з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час шлюбу у них народилася дитина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданий Рокитненською сільською радою Кременчуцькогр району Полтавської області від 20 серпня 2012 року.

Дитина проживає з нею, що підтверджується довідкою про склад, сім`ї від 11 липня 2023 року.

Шлюб між нею та відповідачем розірвано рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 15 листопада 2016 року.

Відповідач інших осіб на утриманні не має, працездатний, отримує дохід, має нерухоме майно, транспортний засіб, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому вважає що він може сплачувати аліменти, тому просила суд ухвалити рішення, яким:

-стягнути з ОСОБА_2 , 1979 року народження , на користь ОСОБА_1 , 1988 року народження, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , 2012 року народження в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 25 липня 2023 року і до повноліття дитини.

31.10.2023року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказав, що відповідач по справі, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , фактично проживає за кордоном.

Відповідно до Договір оренди укладений у м. Пеньків, 01.09.2020 р. між:

ОСОБА_4 , місцезнаходження: 05-152 Чоснув, Пенькув 165, PESEL: НОМЕР_2 , надалі «Орендодавець» та ОСОБА_5 , PESEL: НОМЕР_3 надалі «Орендар» - починаючи з 01.09.2020 року винаймає житлове приміщення, яке розташоване за адресою: Пенькув 165, 05-152 Чоснув, для житлових цілей та сплачує орендну плату в розмірі 1300 злотих.

Також на утриманні у відповідача по справі знаходяться його батьки, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 , які є пенсіонерами та потребують матеріальної допомоги від свого сина.

З урахуванням вказаних обставин просив суд:

-Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на користь

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 на утримання дитини, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/8 частки від заробітку (доходу), щомісяця, починаючи стягувати з моменту подання позову до досягнення дитини повноліття

ІНФОРМАЦІЯ_7 від представника позивача надійшли письмові пояснення на відзив на позовну заяву, в якій вказав, що обставини викладені у відзиві на позовну заяву та додатки до нього не спростовують доводів позивача щодо обов`язку відповідача здійснювати утримання свого неповнолітнього сина.

Надані відповідачем додатки до відзиву на позов не вказують на його майновий стан та розмір доходів, які б унеможливлювали стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від його доходу.

З урахуванням вказаного, просив суд задовольнити позов повністю.

Позивач в судове засідання не з`явилася. Згідно заяви представника позивача ОСОБА_8 від 11.01.2024 року, просив суд проводити розгляд справи без його участі та участі позивача. Позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи, повідомлені належним чином.

Суд, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що сторони по справі мають спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 видане Рокитненською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області від 20.08.2012 року.

Згідно довідкою виданої Омельницькою сільською радою Кременчуцького району Полтавської області № 222 від 11.07.2023 року, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 фактично проживає з позивачем ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

- стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

- стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

- наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

- наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

- доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

- інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 статті 182 СК України встановлено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Як вбачається з позовних вимог, ОСОБА_1 вважає за доцільне стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини усіх доходів відповідача але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідповідного віку.

Відповідач вважає, що стягненню з нього підлягають аліменти у розмірі 1/8 частини від його доходу, оскільки він проживає за кордоном та здійснює витрати на оренду житла, а також на його утриманні перебувають батьки, які є пенсіонерами за віком.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підтвердження вказаних обставин відповідачем, до суду надано:

-договір оренди, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , згідно якого відповідач орендує житло за адресою: Пенькув 165, 05-152 Чоснув, з орендною платою в розмірі 1300 злотих на місяць. Договір укладений на невизначений термін з 01.09.2020 року;

-пенсійне посвідчення № НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

-пенсійне посвідчення № НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Вирішуючи питання, щодо перебування на утриманні відповідача батьків пенсіонерів, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Водночас статтею 202 СК України передбачені підстави підстави виникнення обов`язку повнолітніх дочки, сина утримувати батьків .

Так ч. 1 ст. 202 СК України встановлено, що повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

З аналізу вказаних норм суд вбачає, що законодавцем розділені поняття «піклування» та «утримання».

Так, повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків та обов`язок щодо їх утримання виникає у разі, якщо вони потребують матеріальної допомоги.

Суд зазначає, що ОСОБА_2 не надано суду жодного доказу, який би вказував, що його батьки, які є пенсіонерами за віком та їх грошове забезпечення покладається на державу - потребують матеріальної допомоги.

Водночас, у матеріалах справи також відсутні докази, які підтверджували б факт перебування ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на утриманні відповідача.

З урахуванням вказаного, суд вважає, твердження відповідача щодо перебування на його утриманні батьків необґрунтованими.

Також, відповідачем не подано до суду доказів про відсутність чи наявність у нього доходу, а також його розмір, тому суд позбавлений можливості встановити неможливість ОСОБА_2 сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини від його доходу у зв`язку із орендою житла за кордоном.

Відповідно до положень ст. ст. 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Частиною 2 статті 182 СК України встановлено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

З урахуванням встановлених обставин по справі суд не погоджується з твердженням ОСОБА_2 , що стягненню з нього підлягають аліменти в розмірі 1/8 частини від всіх видів його доходу, оскільки він є працездатною особою та вказані ним обставини на думку суду, не свідчить про неможливість сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів його доходу та не можуть впливати на баланс рівності обов`язку батьків щодо дитини.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності та беручи до уваги, що відповідно до СК України, батьки рівні в своїх правах та обов`язках, суд має підстави для стягнення аліментів з відповідача на утримання їх неповнолітньої дитини та вважає вимогу позивача обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Частина 2 ст. 51 Конституції України, передбачає обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходив з наступного.

Згідно статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів, позов задоволено повністю, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст. ст. 180, 182, 183, 191, 192 СК України, ст. ст. 76, 82, 133, 137, 141, 258-259, 263-265, 273, 352 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 на утримання дитини, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), щомісяця але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову 25.07.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 гривень.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяО. О. Колотієвський