ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1589/24 Справа № 210/5164/23 Суддя у 1-й інстанції - Вікторович Н.Ю. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року м.Кривий Ріг

справа № 210/5164/23

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Остапенко В.О.,

суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.

секретар судового засідання Юрченко Г.О.

сторони:

позивач ОСОБА_1

відповідач Комунальне підприємство «Кривбасводоканал»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційні скарги ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2 , та Комунального підприємства «Кривбасводоканал» на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області області від 02 листопада 2023 року, яке ухвалено суддею Вікторович Н.Ю. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, відомостей щодо дати складання повного тексту рішення суду матеріали справи не містять,

УСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Комунального підприємства «Кривбасводоканал» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю члена сім`ї на виробництві.

Позов мотивовано тим, що позивач являється матір`ю ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 настала смерть дочки позивача, ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 19 грудня 2023 року.

Станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 дочка позивача перебувала в трудових відносинах з КП «Кривбасводоканал», займаючи посаду оператора очисних споруд ЦСА КП «Кривбасводоканал», знаходилась на робочому місці, виконуючи покладені на неї трудові обов`язки. Того ж дня, близько о 07 год. 25 хв. ОСОБА_3 було виявлено на робочому місці (будівля решіток пісколовок ІІІ черги ЦСА «Кривбасводоканал») в нерухомому стані, в нахиленому положенні тулубу над горизонтальним конвеєром гвинтовим КВЕ 4/15-230 (інвентарний номер 19413), ліву руку та голову ОСОБА_3 було затягнуто в гвинтовий конвеєр. Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 3212 ОСОБА_3 померла внаслідок отриманих під час нещасного випадку на виробництві несумісних з життям ушкоджень, множинних травм плеча та плечового поясу. Згідно висновків комісії з спеціального розслідування нещасного випадку вбачається, що даний нещасний випадок визнано таким, що пов`язаний з виробництвом. Під час проведення спеціального розслідування компетентною комісією встановлено, що видом події, яка призвела до настання нещасного випадку являється «дія рухомих і таких, що обертаються, деталей обладнання, машин і механізмів». До устаткування, експлуатація якого призвела до нещасного випадку віднесено «конвеєр гвинтовий з електроприводом» КВЕ 4/15-230 (власником якого являється відповідач) та який в силу вимог законодавства відноситься до джерела підвищеної небезпеки. За наслідками проведеного розслідування спеціальна комісія дійшла висновку, що особами, які порушили законодавство про охорону праці, окрім загиблої, являються й інші працівники відповідача (п.8 Акту спеціального розслідування).

Внаслідок втрати дочки позивачу завдана немайнова (моральна) шкода, яка полягає в тому, що позивач втратила одну з найрідніших людей доньку. Внаслідок вказаної трагічної події вона назавжди позбавлена можливості спілкування з рідною людиною, позбавлена можливості отримувати піклування та допомогу від рідної доньки. Увагу на неосяжний рівень даної втрати слід звернути не лише з урахуванням загальнолюдської природи, а й з огляду на міцні соціальні зв`язки, які існували між дочкою та Позивачем. Загибла весь свій вільний час приділяла родині, вела з батьками спільне господарство, надавала їм допомогу у найскладніші моменти в житті. Однак, внаслідок нещасного випадку на виробництві, що призвів до смерті ОСОБА_3 , життєвий зв`язок матері з донькою розірвано та його відновлення виключено. Додаткових переживань позивачу спричиняє розуміння того факту, що внаслідок смерті ОСОБА_3 залишився без матері її син - онук позивача, а також без доньки залишився батько потерпілої - чоловік позивача.

Розмір моральної шкоди позивач оцінює у 536 800 гривень, яку вона просила стягнути з відповідача на свою користь без утримання податку з доходу фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області області від 02 листопада 2023 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з КП «Кривбасводоканал» на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю ОСОБА_3 внаслідок нещасного випадку на виробництві - 300 000 грн без утримання податку з доходів фізичних осіб.

В задоволенні іншої частини позову ОСОБА_1 відмовлено.

Стягнуто з КП «Кривбасводоканал» на користь держави судовий збір 3 000 грн.

В апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про зміну рішення суду в частині розміру моральної шкоди, стягнутої на користь позивача та просить збільшити її розмір до заявленого у позові, оскільки розмір морального відшкодування стягнутий оскаржуваним рішенням значно занижений та не відповідає глибині моральних страждань позивача, яка втратила дочку, не відповідає принципу розумності, виваженості і справедливості.

При цьому, наводить в апеляційній скарзі, як приклад, Постанову Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 року у справі № 210/5258/16-ц, в якій вказано, що у справах про відшкодування шкоди, завданої у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, суди, встановивши факт завдання моральної шкоди, повинні особливо ретельно підійти до того, аби присуджена ними сума відшкодування була домірною цій шкоді. Сума відшкодування моральної шкоди має бути аргументованою судом з урахуванням, зокрема, визначених у частині третій статті 23 ЦК України, критеріїв, і тоді, коли таке відшкодування присуджується у сумі суттєво меншій, аніж та, яку просив потерпілий.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення по справі по відмову в задоволені позовних вимог позивача посилаючись на те, що позивач, при пред`явленні позовних вимог про стягнення моральної шкоди, має довести в чому саме полягає завдана шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю відповідача її заподіяно, з яких міркувань позивач виходила визначаючи розмір шкоди, та якими доказами вона це підтверджує. Позивачем не наведено в чому саме проявляються душевні страждання та їх глибина і тривалість, як це відобразилося у повсякденному житті позивача.

Зауважує на тому, що у правовому полі існує своєрідна чотирискладова формула відшкодування моральної шкоди, яку можна відобразити наступним чином: діяння особи, яке має бути таким, що порушило право потерпілого; вина особи, що заподіяла шкоду; наслідки у вигляді моральної шкоди, яка була спричинена винним діянням порушника; причинно-наслідковий зв`язок між діянням винної особи та моральними стражданнями, який підтверджує, що ці страждання були викликані саме протиправним діянням. Лише за наявності та доведеності всіх елементів такої типової для правопорушення формули забезпечать шанси на відшкодування моральної шкоди.

Відповідач наголошує на тому, що правовідносини, що існували між позивачем та скаржником ґрунтувались на підставі трудового договору, а отже до таких правовідносин не можу застосовуватися такий спосіб захисту як компенсація моральної шкоди.

Відзиви на апеляційні скарги не подано.

Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, що, у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розглядові справи.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Така правова позиція викладена Верховний Судом у постанові від 24 січня 2018 року у справі № 907/425/16.

У постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 суд дійшов висновку про те, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд апеляційної інстанції вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Колегія суддів не вбачає підстав для визнання обов`язкової явки сторін по справі в судове засідання, оскільки наявні у справі матеріали є достатніми для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Судом установлено та з матеріалів справи убачається, ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_3 , про що Довгинцівським відділом РАЦС м. Кривого Рогу складено відповідний актовий запис № 512, батьками дитини зазначені: батько - ОСОБА_4 , мати - ОСОБА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 03 липня 1981 року. (а.с.36)

Відповідно до записів, які містяться в трудовій книжці виданої на ім`я ОСОБА_3 серії НОМЕР_3 , остання з 22 грудня 2000 року перебувала у трудових відносинах з КП «Кривбасводоканал». (а.с.31-35)

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, про що 19 грудня 2022 року Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) складено відповідний актовий запис № 889, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 19 грудня 2022 року. (а.с.8)

Відповідно до Лікарського свідоцтва про смерть № 3213 від 16 грудня 2022 року причиною смерті ОСОБА_3 стало несумісні з життям ушкодження, множинні травми плеча та плечового поясу, зачеплення, роздавлення, стискування або защеплення в об`єкті або між об`єктами. (а.с.10-11)

Відповідно до п. 4 Акту розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку що стався ІНФОРМАЦІЯ_1 о 07 годині 25 хвилин в КП «Кривбасоводоканал», код згідно з , виконком Криворізької міської ради, код згідно з 8 за формою Н-1/П, який складений 14 лютого 2023 року комісією утвореною наказом Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 20 грудня 2022 року №109/ПС зі змінами, відповідно до наказу Південно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 17 січня 2023 року №15/ПС нещасний випадок стався за наступних обставин: 14 грудня 2022 року ОСОБА_3 прибула на територію ЦСА КП «Кривбасводоканал» за адресою: вул. Дніпропетровське шосе 7, село Новопілля, Криворізького району Дніпропетровської області о 17 год 40 хв.

Після прибуття на територію ЦСА КП «Кривбасводоканал» ОСОБА_3 у приміщенні роздягальні адміністративно-побутового корпусу переодягнулася у спеціальний одяг (утеплену куртку та штани) та спеціальне взуття (черевики).

Відповідно до пояснювальної записки начальника зміни Центральної станції аерації ОСОБА_5 о 17 год. 55 хв. вона видала ОСОБА_3 та іншим працівникам наряд, провела кожному на робочому місці інструктажі по безпечним методам виконання робіт, перевірила у кожного наявність спецодягу та спецвзуття. Працівникам було акцентовано увагу на те, що безпека життя - найголовніше.

Під час видачі завдання ОСОБА_5 попередила про безпеку під час обслуговування технологічного обладнання та про те, що рішення про подальші дії з обслуговування обладнання, яке передбачає його відключення та зняття огороджень приймається разом з нею. Також працівників було попереджено про систему зв`язку протягом зміни, а саме звітувати про роботу обладнання кожні три години в телефонному режимі.

Після отримання завдання ОСОБА_3 поставила свій підпис в журналі реєстрації інструктажів з питань охорони праці та попрямувала на своє робоче місце - пісколовки III черги ЦСА КП «Кривбасводоканал».

Під час видачі завдання на виконання робіт ОСОБА_3 почувала себе добре, скарг на погане самопочуття не було.

14 грудня 2022 року о 19 годині 00 хвилин ОСОБА_3 в телефонному режимі відзвітувала начальнику зміни ОСОБА_5 про режим роботи обладнання та про відсутність зауважень в роботі пісколовок III черги.

14 грудня 2022 року близько 22 години 45 хвилин начальник зміни ОСОБА_5 здійснила обхід об`єктів на території ЦСА. В цей час ОСОБА_3 знаходилась біля будівлі решіток пісколовок III черги. Вони разом перевірили роботу засувок, решіток, приймальних камер, наявність огороджень, освітлення та вентиляції. В будівлі решіток пісколовок III о 17 год 40 хв. працювала всмоктуюча та припливна вентиляція, горизонтальний гвинтовий конвеєр працював з закритими верхніми кришками, захисні огородження на конвеєрі були встановлені. Освітлення будівлі решіток III черги було увімкнене, над конвеєром працювали лампи УФО. Підлога була чиста, суха, не слизька. Все обладнання працювало без зауважень.

ІНФОРМАЦІЯ_1 начальник зміни ОСОБА_5 в черговий раз здійснила обхід об`єктів на території ЦСА. Оператор очисних споруд ОСОБА_3 в цей час знаходилась на території пісколовок III черги у спеціальному одязі (утеплені куртка та штани) та спеціальному взутті (черевики). Під час спілкування ОСОБА_3 почувала себе добре, скарг на погане самопочуття не було. Під час перевірки роботи технологічного обладнання пісколовок III черги ОСОБА_5 дозволила ОСОБА_3 відзвітувати про виконання робіт в телефонному режимі о 07 год 00 хв 15 грудня 2023 року.

Близько 07 години 00 хвилин, коли оператор очисних споруд ОСОБА_3 не зателефонувала начальнику зміни ОСОБА_5 для надання звіту про роботу технологічного обладнання та механізмів пісколовок III черги, ОСОБА_5 декілька разів телефонувала ОСОБА_3 , проте остання не відповідала.

ОСОБА_5 зателефонувала оператору очисних споруд ЦСА ОСОБА_6 , яка знаходилася найближче до пісколовок III черги з проханням з`ясувати, чому ОСОБА_3 не відповідає на дзвінки.

ОСОБА_6 разом з охоронником дільниці об`єктів підприємства ОСОБА_7 близько 07 години 25 хвилин під`їхали до будівлі решіток пісколовок III черги, зайшли до приміщення та побачили, що ОСОБА_3 стояла в нерухомому стані, нахилена над конвеєром, який не працював, шнек не обертався.

Відповідно до пояснень медичного брата Центральної станції аерації ОСОБА_8 , після огляду працівниками поліції місця події, він разом з працівниками судово-медичної експертизи дістали тіло ОСОБА_3 з гвинтового шнеку. З правого боку тулуба ОСОБА_3 на шнурі від навушників звисав мобільний телефон, навушники були вставлені у вуха. ОСОБА_3 була одягнена в утеплену куртку, лосини (замість спеціального одягу - утеплених штанів) та уггі (замість спеціального взуття - чобіт).

У супроводі медичного брата ЦСА ОСОБА_8 труп ОСОБА_3 було направлено до Криворізького районного відділу комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради» з метою встановлення причини смерті.

Згідно відповіді завідувача Криворізьким районним відділом КЗ «ДОБ СМЕ» ДОР ОСОБА_9 смерть ОСОБА_3 настала від несумісної з життям травми тіла, що супроводжувалася розмізженням та відокремленням лівої верхньої кінцівки від тулуба, ушкодженням цілісності стінки грудної клітки. Згідно МКХ - код основної причини смерті - S49.7. Код зовнішньої причини захворюваності та смертності - W23 .6.

При судово-токсикологічному дослідженні крові з трупа виявлений етиловий спирт у кількості 1,81 проміле. Дана концентрація алкоголю у крові, стосовно до живих осіб може відповідати середньому ступеню алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п.5 Акту вид події: дія рухомих і таких, що обертаються деталей обладнання, машин і механізмів. Причини основна: організаційні порушення вимог безпеки та експлуатації обладнання, машин і механізмів. Порушено вимоги пунктів 3.1, 3.4, 3.15, 3.17, 3.18 інструкції з охорони праці № 17 «Під час виконання робіт на решітках станції аерації», затвердженої наказом директора КП «Кривбасводоканал» №1458 від 15 вересня 2020 року. Порушено вимоги пунктів 1.5, 1.12 інструкції з охорони праці № 86 «Для оператора очисних споруд», затвердженої наказом директора КП «Кривбасводоканал» № 1458 від 15 вересня 2020 року. Порушено вимоги пункту 3.5 Інструкції з експлуатації решіток дугових типу РКЕ 1518 каналізаційних механізованих III черги Центральної станції аерації, затвердженої головним інженером КП «Кривбасводоканал» 11 квітня 2013 року. Порушено вимоги пунктів 2.12, 2.15 робочої інструкції Оператора очисних споруд III розряду, затвердженої директором КП «Кривбасводоканал» 11 листопада 2020 року. Супутні причини: невиконання посадових обов`язків, порушено вимоги: п. 2.3 Посадової інструкції Начальника зміни, затвердженої директором КП «Кривбасводоканал» 17.07.2020, п. 1.2.8 л) «Правил техніки безпеки при експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених місць» НПАОП 41.0-1.01-79, затвердженої наказом Мінжитлокомунгоспа УРСР від 04 жовтня 1977 року №407, п. 2.13 Посадової інструкції Начальника зміни, затвердженої директором КП «Кривбасводоканал» 17.07.2020, п. 1.2.8 л) «Правил техніки безпеки при експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених місць» НПАОП 41.0-1.01-79, затвердженої наказом Мінжитлокомунгоспа УРСР від 04 жовтня 1977 року № 407.

Відповідно до п.7 Акту комісія із спеціального розслідування нещасного випадку, оглянувши місце нещасного випадку, ознайомившись з пояснювальними записками, опитавши свідків та причетних осіб, ознайомившись із наданою документацією, матеріалами розслідування, взявши до уваги відповідь завідувача Криворізького районного відділу комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради від 23 січня 2023 року № 60 про надання витягу з висновку експерта судово-медичної експертизи № 3213 від 16 грудня 2022 року трупа гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , керуючись вимогами підпункту 23 пункту 52 «Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварії на виробництві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року № 337, нещасний випадок із смертельним наслідком, який стався з оператором очисних споруд КП «Кривбасводоканал» ОСОБА_3 , визнано таким, що пов`язаний з виробництвом, скласти акт за формою Н-1/П та взяти на облік КП «Кривбасводоканал».

Відповідно до п. 8 Акту особи, як допустили порушення вимог законодавства з охорони праці: начальник зміни Центральної станції аерації КП «Кривбасводоканал» ОСОБА_5 , оператор очисних споруд Центральної станції аерації КП «Кривбасводоканал» ОСОБА_3 та начальник Центральної станції аерації КП «Кривбасводоканал» ОСОБА_10 (а.с. 12-30)

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову та покладаючи обов`язок з відшкодування моральної шкоди на відповідача, суд першої інстанції виходив із того, що нещасний випадок, внаслідок якого загинула ОСОБА_3 , стався під час її роботи на КП «Кривбасводоканал», тому її матері - позивачеві у справі ОСОБА_1 - має бути відшкодовано моральну шкоду на підставі статей 1167, 1168 ЦК України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині наявності підстав для стягнення з відповідача КП «Кривбасводоканал» на користь позивача ОСОБА_1 моральної шкоди, завданої смертю дочки на виробництві, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 16 ЦК України відшкодування моральної шкоди є способом захисту цивільних прав та інтересів судом.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно із ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

Таким чином, ч. 1 ст. 1167 ЦК України встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювача.

Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові дружині, батькам усиновлювачам, дітям усиновленим, а також особам, які проживали з нею однією сім`єю, згідно ч.2 ст.1168 ЦК України.

Право кожного на належні, безпечні і здорові умови праці встановлено ч.4 ст.43 Конституції України.

Згідно частин 1, 3 ст. 13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Статтею 153 КЗпП України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Виходячи з аналізу зазначеної норми закону вбачається, що право на відшкодування моральної шкоди чоловікові, дружині, батькам, дітям, а також особам, які проживали з померлим однією сім`єю виникає у разі, якщо встановлено причинний зв`язок між смертю фізичної особи та ушкодженням здоров`я на виробництві.

Вказані підстави відповідальності КП «Кривбасводоканал» за моральну шкоду, спричинену внаслідок загибелі ОСОБА_3 , судом встановлені в повному обсязі.

Так, відповідально до п. 7 Акту розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, що стався ІНФОРМАЦІЯ_1 комісія із спеціального розслідування нещасного випадку, оглянувши місце нещасного випадку, ознайомившись з пояснювальними записками, опитавши свідків та причетних осіб, ознайомившись із наданою документацією, матеріалами розслідування, взявши до уваги відповідь завідувача Криворізького районного відділу комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради від 23 січня 2023 року № 60 про надання витягу з висновку експерта судово-медичної експертизи № 3213 від 16 грудня 2022 року трупа гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , керуючись вимогами підпункту 23 пункту 52 «Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварії на виробництві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року № 337, нещасний випадок із смертельним наслідком, який стався з оператором очисних споруд КП «Кривбасводоканал» ОСОБА_3 , визнано таким, що пов`язаний з виробництвом, скласти акт за формою Н-1/П та взяти на облік КП «Кривбасводоканал».

Факт заподіяння моральної шкоди позивачеві у зв`язку з втратою близької людини встановлений в судовому засіданні. Зокрема, позивач - ОСОБА_1 , у зв`язку із втратою дочки переживає душевні та психологічні страждання, позбавлена можливості спілкування з рідною людиною та отримувати від неї піклування, що тягне за собою порушення нормальних життєвих зв`язків позивача та докладення з її боку додаткових зусиль для організації свого життя.

Судом першої інстанції встановлений й причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою відповідача - втрата життєвих зв`язків позивача з рідною людиною.

З огляду на вищезазначене суд першої інстанції правильно визнав, що відповідач є особою, що несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди позивачеві, тому доводи апеляційної скарги відповідача про те, що у правовому полі існує своєрідна чотирискладова формула відшкодування моральної шкоди, яку можна відобразити наступним чином: діяння особи, яке має бути таким, що порушило право потерпілого; вина особи, що заподіяла шкоду; наслідки у вигляді моральної шкоди, яка була спричинена винним діянням порушника; причинно-наслідковий зв`язок між діянням винної особи та моральними стражданнями, який підтверджує, що ці страждання були викликані саме протиправним діянням. Лише за наявності та доведеності всіх елементів такої типової для правопорушення формули забезпечать шанси на відшкодування моральної шкоди, не заслуговують на увагу, оскільки вина підприємства у нещасному випадку зі смертельним наслідком, що стався з працівником підприємства відповідача ОСОБА_3 , встановлена належними та допустимими доказами.

Визначаючи розмір моральної шкоди у сумі 300 000 грн, суд виходив того, що сам факт загибелі ОСОБА_3 беззаперечно свідчить про те, що її мати відчуває від цього негативні наслідки морального та психологічного характеру. Мати втратила близьку людину і таку втрату не можливо відновити, що призвело до порушення нормальних життєвих зв`язків позивача і потребує додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому, суд дійшов висновку, що сума компенсації моральної шкоди повинна складати 300 000 грн., що відповідає тяжкості та характеру завданої позивачеві шкоди.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України).

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Оскільки, нормативно-правовими актами України не встановлено розмір компенсації моральної шкоди, відшкодування якої здійснюється на підставі статей 1167, 1168 ЦК України, розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, визначається судом відповідно до наданих доказів та фактичних обставин справи.

Колегія суддів погоджується із визначеним судом першої інстанції розміром відшкодування моральної шкоди, стягнутої з відповідача на користь позивача, який визначено ним, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнали позивачі у справі, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

У зв`язку з чим доводи апеляційних скарг, як представника позивача, так і відповідача, про необґрунтованість розміру моральної шкоди, колегія суддів вважає безпідставними.

Посилання відповідача на те, що позивачем не надано жодного доказу, яким би підтверджувався факт спричинення їй моральної шкоди у зв`язку з втратою дочки, не можуть бути прийняті до уваги колегією суддів з огляду на незворотні негативні наслідки, які настали для позивача внаслідок смерті дочки.

На думку колегії суддів, розмір моральної шкоди визначено судом першої інстанції виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, судом враховано конкретні обставини по справі, моральні страждання ОСОБА_1 , яка втратила дочку та залишилась без її турботи і піклування, істотність вимушених змін у її життєвих стосунках, наслідки, що наступили, та їх невідворотність.

Крім того не можуть бути прийняті до уваги колегією суддів доводи апеляційної скарги відповідача про те, що правовідносини, що існували між позивачем та скаржником ґрунтувались на підставі трудового договору, а отже до таких правовідносин не можу застосовуватися такий спосіб захисту як компенсація моральної шкоди, оскільки відповідно до вимог 1167, 1168 ЦК України, позивачу, у якої внаслідок нещасного випадку, який стався під час її роботи на КП «Кривбасводоканал», загинула дочка - ОСОБА_3 , має бути відшкодовано моральну шкоду саме на підставі 1167, 1168 ЦК України.

Доводи, викладені в апеляційних скаргах, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст. 367, ч. 1 ст. 369, ст.ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2 , та Комунального підприємства «Кривбасводоканал» - залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області області від 02 листопада 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 16 січня 2024 року.

Головуючий:

Судді: