Провадження №2/369/2982/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2024 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченко А.В., розглянувши заяву про самовідвід у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Проте, в провадженні судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченка А.В. перебувала справа № 369/1502/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасне виконання зобов`язань по сплаті аліментів.

У вказаній справі суддею Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченком А.В. 01.11.2023 року постановлено заяву ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області, ухваленого 10.06.2019 року в межах розгляду цивільної справи № 369/1502/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасне виконання зобов`язань по сплаті аліментів - залишити без розгляду.

Після постановлення ухвали заявник ОСОБА_3 ознайомився з матеріалами справи № 369/1502/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасне виконання зобов`язань по сплаті аліментів.

В той же день ОСОБА_3 почав виявляти агресивну поведінку пов`язану із незгодою з рішенням суду, яка відображалася у криках, необґрунтованих претензіях як в кабінеті судді Янченка А.В., так і в подальшому шляхом оголошення по рупору нічим необґрунтованої негативної інформації на вулиці перед приміщенням Києво-Святошинського районного суду Київської області стосовно судді ОСОБА_4 , що є об`єктивною причиною виключення моєї участі у розгляді справи № 369/8408/21 в якості головуючого судді.

Крім того, за тих же обставин 23.11.2023 року у справі № 369/19239/23 за скаргою ОСОБА_3 на постанову серії ГБВ № 624097 про адміністративне правопорушення від 18 листопада 2023 року мною також було заявлено самовідвід.

Крім того, за тих же обставин 27.11.2023 року у справі № 369/8408/21 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про припинення користування квартирою та усунення перешкод у здійсненні права власності жилим приміщенням мною також було заявлено самовідвід.

Враховуючи вище наведене, наявна обставина може викликати у сторін сумніви, щодо об`єктивності та неупередженості головуючого судді, що є безумовною підставою для скасування рішення по справі.

Тому, 26.01.2024 року головуючий суддя Янченко А.В. до відкриття провадження у справі заявив самовідвід у даній справі № 369/19598/23 з підстав, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

Розглянувши заяву головуючої судді Янченка А.В. про самовідвід у даній справі, суд вважає, що вказана заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частина 1, 2, 9 статті 40 ЦПК України визначає, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі; питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу; суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість; питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Визначаючи, чи є суд незалежним, Європейський суд з прав людини звертає увагу й на ті зовнішні ознаки незалежності, що можуть стосуватися навіть гіпотетичної можливості впливу на суд. Існування самої лише можливості зовнішнього впливу на суд Європейський суд з прав людини іноді визнає достатнім, щоб поставити під сумнів незалежність суду («Бєлілос проти Швейцарії», «Очолан проти Туреччини») і застерігає, що навіть самі лише сумніви «розсудливого спостерігача» в тому, що суд незалежний та неупереджений, можуть мати певне значення в розумінні забезпечення громадянами права на справедливий суд («Ферантелі та Сантанджело проти Італії», «Хаусчілд проти Данії», «Веттстейн проти Швейцарії»).

Згідно п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» - незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. Так, при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що можуть впливати на здатність судді приймати незалежне рішення.

Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватись довірою не тільки з боку сторін в конкретному розгляді, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах «розсудливого спостерігача». В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

В зв`язку з даними обставинами, з метою виключення всіх обставин, які можуть викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України заявлений по справі самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 36, 39, 40, 41 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву судді Янченка А.В. про самовідвід у розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення - задовольнити.

Передати дану справу для повторного розподілу між суддями Києво-Святошинського районного суду Київської області в порядку, передбаченому ст. 14 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Янченко