Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.01.2024 Справа №607/5847/23 Провадження №2/607/178/2024

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

за участю секретаря судового засідання Баб`як Н. О.,

позивачки ОСОБА_1 ,

її представника, адвоката Шевчука В. О.,

відповідача ОСОБА_2 ,

(в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Служба у справах дітей при виконавчому комітеті Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Служба у справах дітей при виконавчому комітеті Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 22 квітня 2017 року сторони по справі зареєстрували шлюб, про що Малоходачківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області України складено актовий запис за №01. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 березня 2019 року, яке набрало законної сили, у справі № 607/23386/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 вказаний шлюб було розірвано. У резолютивній частині даного рішення суду також зазначено, що після розірвання шлюбу місце проживання дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 визначено з матір`ю.

25 жовтня 2019 року позивач змінила своє прізвище із « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_4 », що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії НОМЕР_1 , виданого 25 жовтня 2019 року.

Малолітній ОСОБА_5 син сторін зареєстрований і проживає разом із позивачкою ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з реєстру територіальної громади № 855 від 25 жовтня 2022 року та Витягом з реєстру територіальної громади № 850 від 21 жовтня 2022 року.

Із Акту обстеження умов проживання Великобірківської селищної ради № 1 від 07 жовтня 2022 року слідує, що малолітньому ОСОБА_5 створені належні умови для виховання і розвитку, є достатнє матеріальне забезпечення та належні побутові умови.

Із Довідки-характеристики Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області від 06 жовтня 2022 за № 353 вбачається, що ОСОБА_1 характеризується з позитивної сторони, бере активну участь у громадському житті села, користується авторитетом серед людей і колег, до виконання своїх громадських обов`язків відноситься з великою відповідальністю, скромна, доброзичлива, трудолюбива.

Із Довідки КНП Великобірківської селищної ради «Тернопільська центральна районна лікарня» від 08 лютого 2023 року за № 120 вбачається, що позивачка ОСОБА_1 дійсно працює в Комунальному некомерційному підприємстві Великобірківської селищної ради «Тернопільська центральна районна лікарня» на посаді медичної сестри терапевтично-неврологічного відділу Великобірківського стаціонару з 11 липня 2016 року.

Із медичної довідки про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів серії ААН № 290238 від 05 липня 2021 року вбачається, що у ОСОБА_1 відсутні психіатричні показання.

Малолітній ОСОБА_5 відвідує ЗДО «Дитячий садок с. Малий Ходачків» Великобірківської селищної ради. ОСОБА_1 виховує свого сина одна. Всі необхідні канцелярські товари, посібники для відвідування дитиною дитячого садку, оплату за харчування здійснює мама і ним одна піклується.

ОСОБА_1 вважає за необхідне звернути увагу суду на ту обставину, що незважаючи на обов`язок утримувати своїх неповнолітніх дітей, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі чи ні, відповідач ОСОБА_4 будь-якої матеріальної допомоги не надавав та не надає. ОСОБА_4 неодноразово притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності.

ОСОБА_4 ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться успіхами у навчанні та станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не займається підготовкою до самостійного життя, а також не забезпечує йому необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання, оскільки притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності. Крім того, відповідач взагалі не спілкується з дитиною, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу та не створює умов для отримання ним освіти, таким чином створились умови, які шкодять інтересам дитини. Слід відмітити, що відповідач покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні сина. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачкою самостійно без участі та підтримки з боку відповідача, а дитина знаходиться на її повному утриманні.

Зазначені факти, на думку ОСОБА_1 , свідчать про ухилення батька від виховання дитини, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків, а тому позивачка просить суд позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір.

Ухвалою судді від 03 квітня 2023 року відкрито провадження у справі № 607/5847/23. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

24 квітня 2024 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Шевчука В. О. про долучення доказів, а саме: копії відповіді Філії ДУ «Центру пробації в Тернопільській області від 29 березня 2022 №С-5-23; копії відповіді Великобіркіської селищної ради від 27 березня 2023 № 247; копії вироку від 11 квітня 2022 року у справі № 604/314/19. Також представник позивачки просить витребувати інформацію щодо судимості відповідача.

Ухвалою суду, постановленою судом без виходу до нарадчої кімнати у судовому засіданні 24 квітня 2023 року, задоволено клопотання адвоката Шевчука В. О. та постановлено витребувати від ГУНП в Тернопільській області відомості щодо притягнення до кримінальної відповідальності та наявності судимості ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

22 травня 2023 Управлінням інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Тернопільській області надіслало інформацію щодо судимості ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 23 травня 2023 року матеріали цивільної справи № 607/5847/23 надіслано Службі у справах дітей при виконавчому комітеті Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області для надання письмового висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

22 вересня 2023 року на адресу суду виконавчим комітетом Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області повернуто матеріали цивільної справи № 607/5847/23 з рішенням виконавчого комітету Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області № 187 від 11 вересня 2023 року «Про затвердження висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав громадянина ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_5 ».

Суд протокольною ухвалою від 14 листопада 2023 року закрив підготовче провадження та розпочав розгляд справи по суті у тому ж складі.

Позивачка ОСОБА_1 , її представник, адвокат Шевчук В. О. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, наведених у позовній заяві та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти позбавлення його батьківських прав.

Частини 1, 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначають, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Представник Служби у справах дітей при виконавчому комітеті Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області у судове засідання не з`явився, надіслав суду заяву, у якій просив справу розглянути за його відсутності.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду показав, що є батьком позивачки ОСОБА_1 та дідом ОСОБА_5 . Повідомив, що позивачка з сином проживає разом з ним та її рідними, за адресою: АДРЕСА_1 . Вихованням та утриманням ОСОБА_5 займається виключно позивачка, в чому вони з дружиною їй допомагають. Його внук ОСОБА_5 , коли був меншим батьком називав його, оскільки відповідач два роки не появлявся, не дзвонив та не цікавився дитиною, ніякої допомоги не надавав. Позивачка не чинить перешкод для спілкування ОСОБА_2 з сином. Відповідач з власної волі самоусунувся від виховання та утримання сина ОСОБА_5 .

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду показала, що є сусідкою позивачки та її батьків. Повідомила, що ОСОБА_1 з сином проживає разом з батьками та сестрою. Вихованням та утриманням ОСОБА_5 займається виключно позивачка, в чому їй допомагають її батьки. ОСОБА_5 відвідує дитячий садок. З 2017 року свідок проживає по сусідству з позивачкою, однак з того часу вона там не бачила батька дитини, щоб він приходив і йому чинилися перешкоди у побаченнях з дитиною.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду показала, що є сусідкою позивачки та її батьків. Повідомила, що позивачка з сином проживає разом з батьками та сестрою. Вихованням та утриманням ОСОБА_5 займається виключно позивачка, в чому їй допомагають її батьки. ОСОБА_5 відвідує дитячий садок. Відповідача ОСОБА_2 знає як односельчанина, вони навчалися в одній школі, однак він ніколи не приїздив до дитини, не брав жодної участі у вихованні сина..

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду показала, що є матір`ю позивачки ОСОБА_1 та бабусею ОСОБА_5 . Повідомила, що позивачка з сином проживає разом з нею та її чоловіком ОСОБА_9 , донькою ОСОБА_13 . Вихованням та утриманням ОСОБА_5 займається виключно позивачка, в чому свідок їй допомагає. ОСОБА_5 проживає з позивачкою разом з ними, відколи дитині виповнилося 10 місяців. Позивачка не чинить перешкод для спілкування ОСОБА_2 з сином. Проте батько дитини самоусунувся від виховання та утримання сина ОСОБА_5 .

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду показала, що є сестрою позивачки ОСОБА_1 та тіткою ОСОБА_5 . Повідомила, що позивачка з сином проживає разом нею та її батьками. Вихованням та утриманням ОСОБА_5 займається виключно позивачка в чому вона їй допомагає. ОСОБА_5 проживає з позивачкою, разом з ними відколи дитині виповнилося 10 місяців. Позивачка не чинить перешкод для спілкування ОСОБА_2 з сином. ОСОБА_2 самоусунувся від виховання та утримання сина ОСОБА_5 з власної волі. Стосунки між рідними свідка доброзичливі, дитина забезпечена всім необхідним

Заслухавши пояснення позивачки її представника, відповідача, свідків, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі № 607/23386/18 від 11 березня 2019 року розірвано шлюб між сторонами.

У шлюбі в сторін народилася син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Малоходачківською сільською рада Тернопільського району Тернопільської області України 09 листопада 2017 року.

ОСОБА_3 25 жовтня 2019 року змінила прізвище на ОСОБА_1 , що слідує із свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_1 , виданого Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 25 жовтня 2019 року.

Згідно витягу з реєстру територіальної громади № 855 від 21 жовтня 2022 року ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . З нею зареєстрований ОСОБА_5 , що також вбачається з витягу з реєстру територіальної громади № 850 від 21 жовтня 2022 року.

Згідно акту обстеження умов проживання №1 Великобірківської селищної ради від 07 жовтня 2022 року ОСОБА_5 за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , створені належні умови для виховання та розвитку дитини.

Із Довідки-характеристики Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області від 06 жовтня 2022 року за № 353 вбачається, що ОСОБА_1 характеризується з позитивної сторони, бере активну участь у громадському житті села, користується авторитетом серед людей і колег, до виконання своїх громадських обов`язків відноситься з великою відповідальністю, скромна, доброзичлива, трудолюбива.

Із Довідки КНП Великобірківської селищної ради «Тернопільська центральна районна лікарня» від 08 лютого 2023 за № 120 слідує, що позивачка ОСОБА_1 дійсно працює в Комунальному некомерційному підприємстві Великобірківської селищної ради «Тернопільська центральна районна лікарня» на посаді медичної сестри терапевтично-неврологічного відділу Великобірківського стаціонару з 11 липня 2016 року.

Із медичної довідки про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів серії ААН №290238 від 05 липня 2021 року вбачається, що у ОСОБА_1 відсутні психіатричні показання.

Малолітній ОСОБА_5 відвідує ЗДО «Дитячий садок с. Малий Ходачків» Великобірківської селищної ради, що стверджується довідкою ЗДО «Дитячий садок с. Малий Ходачків» Великобірківської селищної ради б/н, виданої Директором О. Пучко. За змістом цієї довідки, ОСОБА_1 виховує свого сина одна. Всі необхідні канцелярські товари, посібники для відвідування дитиною дитячого садку, оплату за харчування здійснює мама і ним одна піклується.

Згідно довідки Тернопільського районного відділу Філії державної установи «Центру пробації» в Тернопільській області № С-5-23 від 29 березня 2022 року, ОСОБА_2 перебуваючи на обліку громадян зарекомендував себе з негативної сторони, оскільки неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності та після винесення вироку суду, за яким перебував на обліку, вчинив нове кримінальне правопорушення.

Із довідки виконавчого комітету Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області № 217 від 27 березня 2023 ОСОБА_2 не звертався із скаргами щодо вчинення перешкод у спілкуванні з малолітнім ОСОБА_5 , а також не просив встановити йому графік побачень.

Вироком Підволочиського районного суду Тернопільської області від 11 квітня 2022 року у справі № 604/314/19 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263, ст. 128 КК України та призначено йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

З довідки характеристики Коломийської виправної колонії (№41) від 03 квітня 2023 року вбачається, що ОСОБА_2 відбуває покарання з 15 червня 2022 року, кінець строку якого вказано 15 червня 2026 року.

За змістом довідки № 89-10052026/61210 про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_2 , останній притягувався до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 289 КК України та ч. 1 ст. 263, ст. 128, 70 КК України.

Рішенням виконавчого комітету Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області № 187 від 11 вересня 2023 року затверджено висновку щодо доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини ОСОБА_5 .

Вказаним рішенням встановлено наступне:

Відповідач ОСОБА_4 ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться успіхами у навчанні та станом здоров`я, не піклуєтеся про фізичний і духовний розвиток дитини, не займається підготовкою до самостійного життя, а також не забезпечує йому необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання, оскільки притягувався до кримінальної відповідальності. Крім того, відповідач взагалі не спілкується з дитиною, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу та не створює умов для отримання ним освіти. Таким чином створились умови, які шкодять інтересам дитини. Окрім того, відповідач покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні сина. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача, а дитина знаходиться на її повному утриманні.

06 вересня 2023 року у бесіді з дитиною з`ясовано, що батьком називає свого дідуся по материнській лінії ОСОБА_14 , увесь сезонний одяг, харчування, канцелярське приладдя купляє також мати, з якою у ОСОБА_5 довірливі відносини.

Враховуючи наведене, захищаючи права та інтереси дитини, керуючись постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», рішенням комісії з питань захисту прав дитини від 07 вересня 2023 року № 18 Великобірківська селищна рада вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За встановлених судом обставин, до виниклих між сторонами правовідносин підлягають застосуванню наступні норми права.

Відповідно до частини першої статті 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків.

За положеннями частин першої, другої статті 27 цієї Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.

Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Виходячи з тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України суд має підстави для висновку, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав виключно за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

Згідно з частинами першою-третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд виходить з того, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Із матеріалів справи вбачається, що сторони у справі припинили сімейні стосунки у 2019 році шляхом розірвання шлюбу, однак фактично проживати окремо колишнє подружжя стало ще до прийняття судом рішення про розірвання шлюбу. Спільна дитина колишнього подружжя - син ОСОБА_15 проживає з матір`ю з віку немовляти, яка опікується ним, забезпечує його матеріально. ОСОБА_2 не піклується про свою дитину - сина ОСОБА_15 , не відвідує його, не телефонує та не забезпечує належний фізичний, духовний розвиток; нехтує потребами сина, порушує права дитини на належне батьківське виховання та не виконує батьківських обов`язків; така його поведінка є тривалою та стійкою.

Байдуже ставлення відповідача до дитини, відсутність зі сторони батька будь-яких дій, які б вказували на його інтерес до сина ОСОБА_15 , його бажання буди присутнім в житті дитини шляхом його матеріального забезпечення, турботи про його здоров`я і розвиток також підтверджується висновком органу опіки та піклування.

Рішенням виконавчого комітету Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області № 187 від 11 вересня 2023 року затверджено висновку щодо доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини ОСОБА_5 .

Також в судовому засіданні ОСОБА_2 особисто підтвердив таку свою поведінку, байдуже ставлення до сина, та не заперечив проти позбавлення його батьківських прав.

У зв`язку із вищевикладеним, суд дійшов висновку, що відповідач неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки відносно сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , безпричинно та свідомо самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, не цікавиться його фізичним, духовним, моральним розвитком.

Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити та позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Водночас, суд звертає увагу, що Верховний Суд у постанові № 459/3411/18 від 29 вересня 2021 року зазначив, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

На підставі ст. 141 ЦПК України слід cтягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 073,60 грн.

Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 76-78, 206, 258-268, 273, 352-355Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В АЛ И В :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав стосовно сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивач: ОСОБА_16 ,РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 ,РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 .

Треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

Служба у справах дітей при виконавчому комітеті Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, , адреса місцезнаходження: вул. Грушевського, буд. 53, смт Великі Бірки Тернопільського району Тернопільської області, 47740, email: .

Повний текст рішення суду складено 22 січня 2024 року.

Головуючий суддя Герчаківська О.Я.