ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 546/520/23 Номер провадження 22-ц/814/513/24Головуючий у 1-й інстанції Сербіненко І.В. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Одринської Т.В., Пікуля В.П.,

за участю секретаря судового засідання - Сальної Н.О.,

представника позивача - адвоката Серьогіної (Андрєєвої) І.М.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 , адвоката Андрєєвої І.М., на рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 27 червня 2023 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів

УСТАНОВИВ:

коротко змісту позовних вимог і рішення суду першої інстанції;

У квітні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом про зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_1 на підставі рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 18.10.2013 у справі № 546/1094/13-ц на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/3 до 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, а також визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, виданий на виконання рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 18.10.2013 у справі № 546/1094/13-ц; прохав стягнути на його користь витрати з оплати судового збору у розмірі 1 073,60 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що він 11.02.2023 уклав новий шлюб та має нову сім`ю, яку необхідно утримувати; винаймає житло з 15.08.2022 для проживання сім`ї, у зв`язку із чим сплачує щомісячні платежі у розмірі 9 500 грн. Окрім того, має батьків, яким щомісячно фінансово допомагає, оскільки вони вже є літнього віку та часто хворіють. Був зарахований на військову службу; його заробіток (дохід) з урахуванням посадового окладу, щомісячної премії, надбавки становить 28 000 грн на місяць. Розпорядженням голови Решетилівської районної державної адміністрації було визначено спосіб участі позивача у вихованні сина. Відповідачка продовжувала перешкоджати йому у зустрічах з дитиною, намагалась налаштувати дитину проти нього, маніпулювала його бажанням продовжувати брати участь у вихованні дитини. Таке ставлення відповідачки призвело до його звернення у поліцію та складання стосовно відповідачки протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП. З урахуванням того, що у нього вже є нова сім`я, яку він має забезпечувати, оплачувати орендоване житло, матеріально підтримувати своїх батьків, - подальша сплата аліментів у розмірі, встановленому рішенням суду, неможлива. Утримувати своїх неповнолітніх дітей це обов`язок обох батьків, а не тільки батька, як платника аліментів.

Рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 27 червня 2023 року у задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів відмовлено.

коротко змісту вимог апеляційної скарги; узагальнених доводів особи, яка подала апеляційну скаргу;

В апеляційній скарзі позивач прохав рішення місцевого суду скасувати та ухвалити у справі нове рішення про задоволення його позовних вимог.

Вказував на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права та що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Вважає, що суд не врахував наведені ним у позовній заяві обставини для зменшення розміру аліментів, дійшов безпідставного висновку про відсутність підстав для зменшення розміру аліментів.

узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи;

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини; доводи, з якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції; мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу;

Місцевим судом установлено, що 18.10.2013 рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області у справі № 546/1094/13 стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 серпня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 12)

18.11.2013 Решетилівським районним судом Полтавської області виданий виконавчий лист на виконання вищевказаного рішення суду у справі № 546/1094/13. (а.с. 13)

Як вбачається з копії договору оренди приміщення, ОСОБА_2 орендує квартиру з 15.08.2022 та сплачує оренду плату у розмірі 9 500 грн на місяць. (а.с. 19)

11.02.2023 ОСОБА_2 уклав новий шлюб.

Копією витягу з наказу від 30.01.2023 № 24 вбачається, що ОСОБА_2 прийнято на посаду командира відділення ВЧ НОМЕР_1 з посадовим окладом в розмірі 3 170 грн, з виплатами щомісячної премії в розмірі 278 % посадового окладу та надбавки за особливості проходження служби в розмірі 87,8 % посадового окладу (з урахуванням коефіцієнту збільшення розміру надбавки). (а.с. 20)

Як вбачається з копії розпорядження голови Решетилівської районної державної адміністрації від 11.12.2014 № 270, визначений спосіб участі ОСОБА_2 у вихованні сина - ОСОБА_3 , а саме: побачення із 10.00 до 14.00 у суботу та неділю (кожного тижня). (а.с. 21)

Листом Решетилівського РВ УМВС України в Полтавській області від 02.02.2015 № 609 надано інформацію, що на ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП. (а.с. 22)

Неповнолітній син сторін, ОСОБА_3 , проживає разом із матір`ю та фактично знаходиться на її утриманні, а отже тягар по його утриманню здебільшого покладається на відповідачку. Зазначені обставини не спростовані стороною позивача під час судового розгляду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, місцевий суд дійшов висновків, що звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилається на те, що у нього змінилось на даний час матеріальне становище, він уклав шлюб та має нову сім`ю, яку необхідно утримувати, винаймає житло та кожного місяця фінансово допомагає батькам, що є підставою для зменшення розміру аліментів.

При цьому позивачем не надано доказів на підтвердження того, що він надає кошти на утримання своїх батьків; також у судовому засідання встановлено, що батьки позивача працюють та отримують заробітну плату.

При цьому, суд враховує, що позивач працевлаштований, як зазначено у позовній заяві, отримує дохід з урахуванням посадового окладу надбавок та премій 28 000 грн, від нинішнього шлюбу дітей не має.

Крім того, розмір заробітної плати позивача передбачав можливість сплачувати аліменти у встановленому судовим рішенням розміру, при цьому, розмір аліментів, що стягується з позивача на утримання дитини не перевищує розмір відрахувань, визначених ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження».

Присуджений розмір аліментів, що стягується з позивача на користь відповідачки відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач уклав новий шлюб та винаймає житло без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини ОСОБА_3 , та суперечитиме його інтересам.

Також, місцевий суд виходив з того, укладання нового шлюбу позивачем та оренда житла не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Будь-яких інших доказів, що є підставою для зменшення визначеного розміру аліментів, стороною позивача суду не надано. Оскільки позивач, на виконання свого процесуального обов`язку не надав належних і неспростовних доказів на підтвердження своєї позиції, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач, як на підставу для задоволення позову, не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, місцевий суд відмовим у задоволенні позову.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Щодо порядку розгляду справи місцевим судом.

Відповідно до пункту 3 статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, зокрема, про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства). Частина четверта статті 274 ЦПК України містить імперативну норму, яка визначає перелік справ, які не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного провадження. Цей перелік ґрунтується на класифікації справ за матеріально-правовою ознакою, тобто за характером спірних матеріально-правових відносин.

Так, у порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя (пункт 1 частини четвертої статті 274 ЦПК України).

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження (пункт 7 частини третьої статті 376 ЦПК України).

У справі, що переглядається, позивачем предметом позову є зменшення розміру аліментів на дитину, тому справа не могла бути розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, що становить порушення норм процесуального, яке є обов`язковою підставою для скасування судового рішення в силу п. 7 ч. 3 ст. 376 ЦПК України.

Такі правові висновки висловлені в постановах Верховного Суду від 10 жовтня 2023 року у справі № 682/2454/22-ц (провадження № 61-10748 св 23), від 24 січня 2024 року у справі № 752/1058/23 (провадження № 61-17143св23).

Щодо перегляду справи по суті спору

Зі змісту судового рішення вбачається, що при вирішенні спору місцевий суд врахував, що стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої-другої статті 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Окремою самостійною підставою для зміни розміру аліментів може бути зміна сімейного стану одного з батьків.

З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). (ст. ст. 12, 81, 89 ЦПК України)

Звертаючись до суду із позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, що він одружився, орендує житло, має батьків, яким щомісячно надає матеріальну допомогу, та на даний час проходить військову службу, зі своєї заробітної плати самостійно купує для проходження служби необхідні матеріально-технічні засоби.

Місцевий суд, встановивши всі фактичні обставини справи та дослідивши всі зібрані у справі докази, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову та зменшення розміру аліментів, оскільки належними та допустимими доказами у справі позивачем не підтверджено погіршення його майнового стану, а сам факт повторного одруження, найму квартири, надання допомоги батькам та проходження військової служби не є безумовними підставами для зменшення розміру аліментів.

Аналогічні за змістом висновки викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20), від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження № 61-1031св21), від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20 (провадження № 61-7397св21) та в інших справах.

Позивачем у справі не доведено його неспроможності сплачувати аліменти у визначеному рішенням суду розмірі - 1/3 частини доходу (заробітку) щомісячно.

Зміна законодавства в частині щорічного визначення нового розміру прожиткового мінімуму доходів та мінімального розміру аліментів на дитину відповідного віку не є підставою для зменшення присудженого розміру аліментів.

Позивачем не доведено, що даний розмір аліментів є явно завищеним та що дитина не потребує такого утримання.

Таким чином підстави для зміни розміру аліментів відсутні.

Доводи апеляційної скарги зводяться лише до незгоди скаржника з оцінкою місцевим судом наданих ним доказів.

висновки за результатом розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції;

У відповідності з п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, серед іншого, порушення норм процесуального права.

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження (пункт 7 частини третьої статті 376 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладені висновки апеляційного суду, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв`язку із порушенням порядку розгляду справи, з ухваленням у справі нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи відмову у задоволенні позову, судові витрати, понесені позивачем у суді першої та апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, п. 7 ч. 3 ст. 376, ст. ст. 381, 382, 383, 384 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 , адвоката Серьогіної (Андрєєвої) І.М., - задовольнити частково.

Рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 27 червня 2023 року - скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 27 лютого 2024 року.

Головуючий суддя П.С. Абрамов

Судді Т.В. Одринська

В.П. Пікуль