РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Лутая А.М.,

за участю секретаря судового засідання - Жолоб К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа, що не заявляє самостійних вимог орган опіки і піклування виконавчого комітету Володмиирської міської ради Волинської області,

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_1 08.08.2023 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 28.11.2015 вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Від шлюбу у них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 04.10.2018 року шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 22.07.2016 з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. 29.03.2019 рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області розмір аліментів збільшено до 1200,00 грн на місяць.

Вказує, що дитина проживає протягом усього часу з матір`ю. Відповідач аліменти на утримання дитини не сплачує, не цікавиться здоров`ям, життям та вихованням дочки, не піклується про неї, не відвідує по місцю проживання. Дитина не отримує від відповідача, як від батька, турботи та піклування, матеріальної підтримки, оскільки відповідач не сплачує аліменти і станом на березень 2023 наявна заборгованість 77 814,78грн.

Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню й утриманню дитини, позивач просить суд позбавити його батьківських прав щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 16.08.2023 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначене підготовче засідання.

Ухвалою суду від 16.11.2023 підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до розгляду по суті.

У судове засідання позивач не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Заяв та клопотань від нього не надходило.

Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Володимирської міської ради Волинської області у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, не заперечує проти задоволення позову.

Суд, згідно ст.280 ЦПК України, з урахуванням думки позивача, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, дійшов таких висновків.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20 листопада 1959 року, проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Частиною 1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами (ч.2 ст.12 Закону).

Згідно ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно із ч.1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до вимог ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року визначено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Предметом доказування у даному спорі є факт втрати відповідачем інтересу до своєї дитини та як наслідок цього нехтування наданими йому батьківськими правами та обов`язками.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 28.11.2015, який розірвано рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 04.10.2018 року. Від подружнього життя мають малолітню донькуОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказані обставини підтверджуються копією рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 04.10.2018 у цивільній справі №154/1033/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, а також копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 .

На теперішній час дитина проживає разом із матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується наявним в справі Актом обстеження умов проживання та довідкою про склад сім`ї №1501 від 14.04.2023.

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 22.07.2016 року з відповідача на корись позивача стягнуті аліменти на утримання доньки в розмірі 500,00 грн щомісячно, починаючи з 13.07.2016 і до досягнення дитиною повноліття.Рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 29.03.2019 розмір аліментів на утримання дитини збільшено до 1200,00 грн на місяць.

Згідно наданого Володимирським відділом ДВС у Володимирському районі Волинської області розрахунку заборгованість відповідача ОСОБА_2 по аліментам на утримання доньки станом на березень 2023 року становить 77814,78 грн.

Відповідно до наданої Ліцеєм №3 Володимирської міської ради характеристики ОСОБА_3 навчається в 2-В класі вказаного ліцею, дитина дисциплінована, забезпечена усім необхідним для навчання, ввічлива у спілкуанні. Батько дитини не забирає її до дому, не бере участі у батьківських зборах, навчанням та шкільними справами дитини не цікавиться. Дитину приводить до школи та забирає зі школи, а також бере участь у батьківських зборах мама та бабуся.

Рішенням виконавчого комітету Володимирської міської ради Волинської області від 20.07.2023 року №294, затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Отже, на підставі досліджених та оцінених в сукупності доказів, судом встановлено, що відповідач, будучи батьком малолітньої дитини, свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо неї. Ухилення його від виконання батьківських обов`язків полягає у свідомому самоусуненні від виховання дитини, піклування про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створення належних умов для розвитку її природних здібностей та готування її до самостійного життя та праці, що в свою чергу вказує на наявність законних підстав для позбавлення відповідача батьківських прав.

Крім того, у відповідності до ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-78, 81, 89, 141, 258-259, 265, 268, 273, 280-281 ЦПК України, ст. 150, 164, 165, 166 СК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа, що не заявляє самостійних вимог орган опіки і піклування виконавчого комітету Володмиирської міської ради Волинської області - задовольнити.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , позбавити батьківських прав стосовно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , понесені нею витрати по сплаті по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку для подання заяви про перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий А.М. Лутай