П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2024 року м. Київ

Справа №754/10769/23

Апеляційне провадження №22-ц/824/4682/2024

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В. суддів: Верланова С.М., Мережко М.В. за участю секретаря Бевзи А.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва, постановлену під головуванням судді Таран Н.Г. 22 листопада 2023 року у м. Києві, повний текст ухвали складений 29 листопада 2023 року, у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 , Військова частина № НОМЕР_1 , Міністерство оборони України, ОСОБА_2 про встановлення факту проживання жінки та чоловіка однією сім'єю без шлюбу,

В С Т А Н О В И В

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаною заявою, в якій просила встановити юридичний факт того, що ОСОБА_1 була членом сім`ї ОСОБА_3 та проживала з ним однією сім`єю, як дружина, в період з 26 серпня 2019 року по 08 жовтня 2022 року.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 22 листопада 2023 року заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 , Військова частина № НОМЕР_1 , Міністерство оборони України, ОСОБА_2 про встановлення факту проживання жінки та чоловіка однією сім`єю без шлюбу - залишено без розгляду.

Ухвала суду мотивована тим, що до початку розгляду справи по суті було встановлено, що існує спір про право заявниці на отримання грошової допомоги у зв'язку з загибеллю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Даний спір може бути вирішено в порядку позовного провадження шляхом звернення заявника до суду із позовною заявою в порядку адміністративного судочинства.

Не погодилась із вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 , її представником подана апеляційна скарга, в якій він вказує на те, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню. Представник зазначає, що твердження суду про те, що вказане питання може бути вирішено в порядку позовного провадження шляхом звернення ОСОБА_1 до суду із позовною заявою в порядку адміністративного судочинства є хибним. Судом першої інстанції проігнорована правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі №644/6274/16-ц. Також судом першої інстанції повністю було проігноровано всі докази, які були долучено ОСОБА_1 до заяви, які підтверджують факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Також представник вказує на те, що на даний час спору про право заявниці на отримання грошової допомоги у зв`язку із загибеллю ОСОБА_3 , не існує, так як на даний момент не виникли будь які матеріально-правові відносини.

На підставі викладеного, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким встановити юридичний факт того, що ОСОБА_1 була членом сім`ї ОСОБА_3 та проживала з ним однією сім`єю, як дружина, в період з 26 серпня 2019 року по 08 жовтня 2022 року.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник - адвокат Таунець В.В. підтримали апеляційну скаргу з підстав викладених у ній, просили про скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Представник заінтересованої особи: Міністерства оборони України надіслав заяву про розгляд справи без участі заінтересованої особи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового засідання, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що метою подання заяви про встановлення факту належності заявниці до члена сім`ї загиблого ОСОБА_3 для звернення в подальшому із заявою на отримання одноразової грошової допомоги від держави у разі смерті військовослужбовця члену його сім`ї. Заявник вказує на те, що вона та ОСОБА_3 з 2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому в них народилась донька. В 2019 році, через непорозуміння в сім'ї, шлюб між ними було розірвано. Однак, відразу після ухвалення судом рішення про розірвання шлюбу, ОСОБА_1 помирилась з чоловіком та вони продовжували проживати однією сім'єю як чоловік і дружина.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 був призваний на військову службу. ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 помер в період проходження військової служби. Згідно висновку військово-лікарської комісії від 11 січня 2023 року, захворювання ОСОБА_3 , були одержані ним під час проходження військової служби.

Тому заявник вважає, що оскільки вони з ОСОБА_3 проживали однією сім`єю, без реєстрації шлюбу, то вона є членом його сім`ї та має право на допомогу від держави, для отримання якої їй необхідно встановити той факт, що вона є членом сім`ї загиблого ОСОБА_3 /а.с.1-7/.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 14 серпня 2023 року відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 , Військова частина № НОМЕР_1 , Міністерство оборони України, ОСОБА_2 про встановлення факту проживання жінки та чоловіка однією сім'єю без шлюбу /а.с.62/.

22 листопада 2023 року Міністерством оборони України подані пояснення щодо заяви про визнання членом сім`ї померлого військовослужбовця /а.с.108-121/.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 22 листопада 2023 року заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 , Військова частина № НОМЕР_1 , Міністерство оборони України, ОСОБА_2 про встановлення факту проживання жінки та чоловіка однією сім`єю без шлюбу - залишено без розгляду /а.с.127-128/.

Визначаючи характер спірних правовідносин колегія суддів апеляційного суду виходить з такого.

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у ст. 315 ЦПК України, не є вичерпним.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Згідно із ч.2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 19 ЦПК України визначені справи, що відносяться до юрисдикції загальних судів. У ч.1 цієї статті встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. У ч. 7 вказаної статті регламентовано, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 18 січня 2024 року у справі №560/17953/21 досліджувала питання юрисдикції справ щодо встановлення фактів проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу заявника і військовослужбовця, що загинув, метою яких є звернення до компетентних органів із заявами про виплату соціальної допомоги.

Велика Палата Верховного Суду у цій Постанові відступила від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах стосовно юрисдикції спору, які викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі № 287/167/18-ц, у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 290/289/22-ц, вказавши, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України.

Зокрема, у п.п.107-108 цієї Постанови вказано на те, що аналіз наведених норм свідчить про те, що чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства.

Отже, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року судом встановленим законом, який розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, є суд цивільної юрисдикції на підставі статті 19 ЦПК України та пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 21 лютого 2024 року по справі № 369/8687/22 вказав, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України.

З наведених обставин справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаною заявою, в якій просила встановити юридичний факт того, що вона була членом сім`ї ОСОБА_3 та проживала з ним однією сім`єю, як дружина, в період з 26 серпня 2019 року по 08 жовтня 2022 року. Метою встановлення такого юридичного факту визначено право на допомогу від держави.

Аналіз наведених норм чинного законодавства та судової практики свідчить про те, що чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства.

А отже колегія суддів апеляційного суду не може погодитись з висновком суду першої інстанції про те, що даний спір може бути вирішено в порядку позовного провадження шляхом звернення заявника до суду із позовною заявою в порядку адміністративного судочинства.

Вказуючи про наявність спору про право суд першої інстанції не зазначив в чому саме вбачається такий спір і між ким із учасників справи, що унеможливлює надати оцінку цьому висновку апеляційним судом.

Однак, наявність посилання суду першої інстанції на можливість розгляду справи в порядку адміністративного судочинства, свідчить про те, що суд виходив саме з того, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, що є помилковим з огляду на викладене вище.

А отже висновок суду першої інстанції про залишення позову без розгляду не ґрунтується на нормах процесуального закону.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином, беручи до уваги правові висновки Верховного Суду, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції, як така що не відповідає вимогам процесуального закону та перешкоджає розгляду справи підлягає скасуванню, а справа підлягає направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 22 листопада 2023 року - скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: М.В. Мережко

С.М. Верланов

Повний текст постанови складений 22 березня 2024 року