КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2024 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач: Гуль В.В.,

судді: Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 06 червня 2023 року, постановлену під головуванням судді Чередніченко Н.П., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, Голосіївського УП НУ НП у місті Києві, Голосіївської окружної прокуратури міста Києва, Державної казначейської служби України про стягнення коштів та відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до Держави України в особі Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, Голосіївського УП НУ НП у місті Києві, Голосіївської окружної прокуратури міста Києва, Державної казначейської служби України про стягнення коштів та відшкодування шкоди.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 06.06.2023 року позовну заяву було повернуто заявникові з підстав, передбачених п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, а саме: позивачем не було підписано поданий ним до суду позов (а.с. 17, 18).

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, позивачем було подано апеляційну скаргу, в якій, він, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати.

При цьому, в обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції, встановивши відсутність підпису позивача у позовній заяві, зобов`язаний був постановити ухвалу про залишення позовної заяви без руху та надати заявнику певний строк для усунення недоліків.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зокрема, щодо повернення заяви позивачеві, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Як передбачено ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, справу розглянуто апеляційним судом відповідно до ст. 369 ЦПК України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява підлягає поверненню позивачу, оскільки поданий до суду позов у відповідності до вимог закону позивачем підписано не було.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспюрюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Альтернативою звернення учасників справи до суду із позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником, є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису.

Відповідно до ч. 1 ст. 187 ЦПК України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу.

При цьому, підставою для повернення позовної заяви згідно з п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України визначено випадок, коли позов подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Як передбачено ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява не підписана позивачем, а отже колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність передбаченої п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України підстави для повернення позовної заяви.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

При цьому, колегія суддів не вбачає порушення у цій справі права на доступ позивача до суду у зв`язку з поверненням позову, оскільки таке повернення зумовлене недотримання позивачем положень ЦПК у частині вимог до оформлення позовної заяви та не позбавляє права повторного звернення до суду у порядку, встановленому законом.

Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2022 року по справі № 990/55/22.

Отже, при апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування ухвали, в справі не виявлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду - без змін.

Водночас, слід наголосити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 372, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 06 червня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Суддя-доповідач:

Судді: