Справа № 331/1902/24
Провадження № 2/331/1393/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Антоненко М.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом виселення із житлового приміщення,-

В С Т А Н О В И В:

29 березня 2024 року з канцелярії суду у моє провадження надійшла справа № 331/1902/24 (Провадження № 2/331/1393/2024) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом виселення із житлового приміщення.

01 квітня 2024 року суддя Антоненко М.В., керуючись п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, подав заяву про самовідвід.

Суд, вивчивши доводи заяви та матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає самовідводу, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Статтею 40 ЦПК України, передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить до висновку про його обґрунтованість.

Як вбачається з позовної заяви, 29 березня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом виселення із житлового приміщення.

20.09.2018 року у провадження судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Антоненко М.В. надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя .

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05.08.2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, задоволено частково. Здійснено поділ спільного майна подружжя. Виділено у власність ОСОБА_1 37/200 частини квартири АДРЕСА_1 . Виділено у власність ОСОБА_2 91/200 частини квартири АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкаю чого за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкаючої за адресою: АДРЕСА_3 , ІПН: НОМЕР_2 , судовий збір у розмірі 1650 (одна тисяча шістсот п`ятдесят) гривень. У задоволенні решти позовних вимог, відмовлено.

11.11.2023 року ОСОБА_1 звернулась до Вищої ради правосуддя зі скаргою щодо дисциплінарного проступку судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Антоненко М.В. з питань порушення судом її прав при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

07.12.2023 року на адресу суду від Члена Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя ОСОБА_3 надійшов лист, щодо надання пояснень судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Антоненко М.В. з приводу скарги ОСОБА_1 .

Суддею Жовтневого районного суджу м. Запоріжжя Антоненко М.В., 08.12.2023 року Члену Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя Кандзюбі О.В. поштовим зв`язком направлені письмові пояснення по скарзі ОСОБА_1 .

У своїй судовій практиці Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні, неодноразово звертав увагу на дотримання правил неупередженості (безсторонності) судами, як складової права на справедливий судовий розгляд, визначеного ст. 6 Європейської конвенції з прав людини.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободкожному гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді (п. 2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 № 006/23).

У справі «Фей проти Австрії» Європейський суд з прав людини зазначив щодо об`єктивної неупередженості, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Так, у справі «Пєрсак проти Бельгії» від 01.10.1982 р. Європейський суд уточнив зміст поняття «неупереджений суд», зазначивши, що для того, щоб суди могли вселяти громадськості необхідну довіру, слід враховувати також і питання їх внутрішньої організації. Правова позиція Суду по цій справі полягає в тому, що суб`єктивний підхід до неупередженості відображає особисті переконання цього судді у конкретній справі, об`єктивний визначає, чи мали місце достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Презумпція особистої неупередженості діє до тих пір, поки не доведено інше. Будь-який суддя, відносно неупередженості якого є законні сумніви, повинен вийти зі складу суду, який розглядає справу. Інакше підривається довіра, якою у демократичному суспільстві мають користуватися суди.

Як вбачається з позовної заяви, поданої до суду 29.03.2024 року, ОСОБА_4 , предметом позову є спірний об`єкт нерухомості, а саме квартира АДРЕСА_1 . У поданому позові ОСОБА_4 просить суд виселити ОСОБА_2 з належних їй часток спірної квартири.

Враховуючи, що подальший розгляд позову поставить під сумнів принцип неупередженого розгляду справи безстороннім і незалежним судом, з метою виключення всіх обставин, які можуть викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості судді при вирішення даної справи, заява про самовідвід судді у справі № 331/1902/24 (Провадження № 2/331/1393/2024) підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 36, 39,40 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву про самовідвід судді Антоненко М.В. у цивільній справі № 331/1902/24 (Провадження № 2/331/1393/2024) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом виселення із житлового приміщення - задовольнити.

Справу передати для вирішення питання про передачу справи іншому судді в порядку встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: М.В. Антоненко