Провадження №2/447/58/24
Справа №447/2736/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

(заочне)

17.01.2024 Миколаївський районний суд Львівської області в складі судді Головатого А.П., за участю секретаря судового засідання Венгер Л.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Миколаїв Львівської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди,

Процесуальні дії у справі.

28.08.2023 на адресу суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди, у якому просить стягнути з ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 600 000,00 грн. та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 20 000,00 грн.

В обґрунтування позову позивач покликається на те, що 05.12.2019 на Т-подібному перехресті з вул. Травневої до вул. Івана Франка у с. Берездівці, Миколаївського району Львівської області, автомобіль марки «ВАЗ 21104», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 здійснив наїзд на позивача. У момент наїзду він втратив свідомість та прийшов до себе вже у лікарні. Після здійснення наїзду водій транспортного засобу ОСОБА_2 залишив позивача лежати на проїзній частині та покинув місце ДТП. За фактом даної ДТП 06.12.2019 було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000468 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а за фактом залишення позивача на місці ДТП внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000057 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України. У результаті даної ДТП позивач отримав тілесні ушкодження: множинні рани лобно-тім`яної ділянки, забій головного мозку, перелом склепіння черепа, внутрішньочерепна гематома, переломи лобної та гайморової пазух зліва, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №04/2020 від 27.02.2020. Згідно висновку судово-медичної експертизи №09/2020 від 16.04.2020, внаслідок наїзду позивач отримав тяжкі тілесні ушкодження з ознаками небезпеки для життя в момент заподіяння, тобто такі, що самі по собі загрожують життю і без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчилися чи могли закінчитися смертю. Протягом періоду з 06.12.2019 по 03.01.2020 позивач перебував на лікуванні у КНП «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги», а з 27.01.2020 по 06.02.2020 у КНП «8-ма міська клінічна лікарня». 08.04.2020 у результаті отриманих ушкоджень була встановлена ІІ група інвалідності, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальної експертної комісії. Після цього інвалідність неодноразово продовжувалася. Позивач посилається на те, що у результаті ДТП йому завдано моральної шкоди. У результаті отриманих ушкоджень кардинально змінилося життя позивача, такий два місяці перебував у лікарні на лікуванні. Результатом ушкоджень є спотворене обличчя, внаслідок чого позивач відчуває психологічний дискомфорт при спілкуванні з людьми, ловить на собі погляди сторонніх людей, які його розглядають. Через зовнішній вигляд та здебільшого через фізичний стан виникли проблеми у працевлаштуванні, оскільки позивач втратив зір на одне око, йому заборонені фізичні навантаження. Відсутність можливості працевлаштуватися відображається на матеріальному стані позивача. У позивача постійні болі в голові, роздратованість, втрата сну, страждання на постійні коливання артеріального тиску. Таким чином, позивач оцінив розмір моральної шкоди у сумі 600 000,00 грн.

28.08.2023 до суду надійшла відповідь на запит про місце проживання (перебування) та реєстрації відповідача.

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 29.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання у справі. Відповідачам надано строк для подання відзиву, заперечень.

Ухвалу суду від 29.08.2023, копію позовної заяви та доданих до неї документів відповідач не отримав. Поштове відправлення, надіслане відповідачу, повернулося до суду у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Таким чином, згідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України, судом здійснювався виклик відповідача шляхом опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України.

27.11.2023 постановлено ухвалу щодо закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

17.01.2024 представник позивача подав до суду заяву, у якій просив проводити розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримали, просили такі задоволити. Вказав, що додатково ним буде подана заява про відшкодування судових витрат (витрат на надання праавової допомоги) з відповідними підтверджуючими документами.

Частинами 1, 2 та 5 ст. 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відтак, на підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд встановив:

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №33984 від 03.01.2020, ОСОБА_1 з 06.12.2019 по 03.01.2020 перебував на стаціонарному лікуванні КНП «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги м. Львова» з діагнозом: ВЧМТ. Забій головного мозку середнього ступеню важкості. Множинні переломи основи та склепіння черепа зліва. Гостра субдуральна гематома скроневої ділянки зліва. Перелом лобної та гайморової пазух зліва. Гемосинус. Травматичний неврит 2, 3, 5 пар ЧМН зліва. Етанол сечі №9035 0,11 проміле.

Відповідно до копії висновку експерта №04/2020 від 27.02.2020 (по матеріалах кримінального провадження №0000468 від 06.12.2019), проведеної на підставі постанови слідчого СВ Новороздільського ВП Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області Бегези О.В., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Новорозлітьська МЛ» у період з 05.12.2019 по 06.12.2019 з діагнозом: «ВЧМТ. Множинні рани лобно-тім`яної ділянки. Забій головного мозку. Перелом склепіння черепа, внутрішньочерепна гематома». Також під час огляду лікарями у нього було виявлено «садна колін». У подальшому ОСОБА_1 було переведено в КНП «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги м. Львова», де він перебував на стаціонарному лікуванні в період з 06.12.2019 по 03.01.2020 з діагнозом: «ВЧМТ. Забій головного мозку середнього ступеню важкості. Множинні переломи основи та склепіння черепа зліва. Гостра субдуральна гематома скроневої ділянки зліва. Перелом лобної та гайморової: пазух зліва. Гемосинус. Травматичний неврит 2, 3, 5 пар ЧМН зліва. Етанол сечі №9035 0,11 проміле». Також під час огляду лікарями у нього було виявлено «садна спинки носа». Травма у вигляді множинних ран лобно-тім`яної ділянки, садна спинки носа, забою головного мозку середнього ступеню важкості, множинних переломів основи та склепіння черепа зліва, гострої субдуральної гематоми скроневої ділянки зліва, переломів лобної та гайморової пазух зліва, гемосинусу, саден колін, яка утворилась від дії тупого (тупих) предмету (предметів) у короткому проміжку часу та в швидкій послідовності, могла виникнути 05.12.2019 при дорожньо-транспортній пригоді внаслідок контакту з виступаючими частинами кузова автомобіля та відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння. Враховуючи множинність та локалізацію даних зовнішніх та внутрішніх тілесних ушкоджень на різних ділянках і площинах тіла, чітко висловитись у якому положенні (горизонтальному чи вертикальному) та яким боком до травмуючої сили (автомобіля) був обернутий пішохід ОСОБА_1 у момент наїзду на нього автомобіля неможливо. При проведенні судово-медичної експертизи по матеріалах кримінального провадження будь-яких характерних та специфічних тілесних ушкоджень у ОСОБА_1 , які б вказували на переїзд передніми колесами автомобіля, виявлено не було.

Згідно з копією додаткового висновку експерта №09/2020 від 16.04.2020 (по матеріалах кримінального провадження №0000468 від 06.12.2019), проведеної на підставі постанови слідчого СВ Новороздільського ВП Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області Бегези О.В., беручи до уваги результати проведеної по матеріалах кримінального провадження №0000468 від 06.12.2019 судово-медичної експертизи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно висновку експерта №04/2020 від 27.02.2020, у ОСОБА_1 було виявлено травму у вигляді множинних ран лобно-тім`яної ділянки, садна спинки носа, забою головного мозку середнього ступеню важкості, множинних переломів основи та склепіння черепа зліва, гострої субдуральної гематоми скроневої ділянки зліва, переломів лобної та гайморової пазух зліва, гемосинусу, саден колін, яка утворилась від дії тупого (тупих) предмету (предметів) у короткому проміжку часу та в швидкій послідовності, могла виникнути 05.12.2019 при дорожньо-транспортній пригоді внаслідок контакту з виступаючими частинами кузова автомобіля та відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, тобто є такою, що сама по собі загрожує життю і без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчилася чи могла б закінчитися смертю.

Відповідно до копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №353067 від 08.04.2020, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вперше встановлено ІІ групу інвалідності на строк до травня 2021 року.

Відповідно до копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №068134 від 28.04.2022, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повторно встановлено ІІ групу інвалідності на строк до травня 2022 року.

Оцінка суду.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у порушенні психологічного благополуччя, переживаннях, стражданнях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, фізичному та психологічному пристосуванні до порушень у стані здоров`я.

Суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого; тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках; можливість, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

При цьому суд має виходити із засад розумності, пропорційності та справедливості.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (стаття 89 ЦПК України).

Моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не є та не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі» ЄСПЛ зазначив, що «з огляду на її природу, стверджувана моральна шкода не завжди може бути предметом чіткого доведення. Проте розумно припустити, що особи, які…зіткнулися з проблемами...можуть зазнати страждань і тривоги».

Звідси випливає, що фактичною основою для висновку про наявність негативних наслідків у немайновій сфері потерпілої особи у більшості ситуацій може бути як таке розумне припущення про природність їх виникнення за подібних обставин.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд керується роз`яснення Пленуму Верховного Суду, викладені в п.9 постанови "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.95N4 (з наступними змінами та доповненнями) про те, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості. Визнаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 , суд враховує вину ОСОБА_2 , глибину та тривалість моральних страждань позивача, яких він зазнав внаслідок ДТП, докази, подані позивачем, та із застосуванням принципів розумності і справедливості, приходить висновку про стягнення з відповідача 350 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.

На підставі ч. 8 ст. 141 ЦПК України, враховуючи клопотання представника позивача, суд вважає за можливе вирішити питання про розподіл судових витрат у судовому засіданні, надавши час представнику позивача для подання доказів про розмір витрат на правову допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 8, 10, 12, 13, 137, 141, 258-260, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 23, 170, 1168, 1172, 1187 ЦК України, -

ухвалив:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 350 000 (триста п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійки.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Для вирішення питання про розподіл судових витрат призначити судове засідання на 15:30 год. 22.01.2024.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено 17.01.2024.

Суддя Головатий А. П.