Провадження № 22-ц/801/78/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шаміна Ю. А.
Доповідач:Ковальчук О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2024 рокуСправа № 127/24114/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчука О. В.,

суддів : Сала Т. Б., Якименко М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області про стягнення майнової та моральної шкоди,

за апеляційною скаргою Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області на рішення Вінницького міського суду Вінницької області, ухвалене у цій справі 17 жовтня 2023 року у м. Вінниці суддею цього суду Шаміною Ю.А., дата складання його повного тексту невідома,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області про стягнення майнової та моральної шкоди.

Позов мотивований тим, що 06 березня 2021 року ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки Volkswagen Touareg, д. н. з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_1 , рухаючись на автошляху М-12 Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка 510 км + 800 м, потрапив у яму на дорожньому полотні, що спричинило пошкодження вказаного транспортного засобу.

Знаки про ямковість дорожнього покриття і про дорожні роботи на даній ділянці дороги не були встановлені. Вказана ділянка дороги не освітлювалась. Виїхати на зустрічну чи іншу смугу у водія можливості не було через інтенсивність руху по цим смугам.

Після цього ОСОБА_2 виявив сторонні звуки у підвісці і повідомив про дорожньо-транспортну пригоду на спецлінію «102». Інспекторами поліції було оглянуто місце події і пошкоджене авто, складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №462239 від 06 березня 2021 року відносно ОСОБА_2 через порушення ним вимог п. 12.1. ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

27 квітня 2021 року постановою Вінницького міського суду Вінницької області провадження у справі №127/8025/21 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

3 метою наступного визначення розміру завданих збитків, позивач звернулась до Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. За результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження 04 жовтня 2021 року складено висновок №1705/21-21, згідно якого вартість відновлювального ремонту цього автомобіля складає 108 026,03 грн.

З метою отримання відомостей про особу, відповідальну за вказану ділянку дороги та яка повинна відшкодувати шкоду позивачеві, на адресу Департаменту патрульної поліції Управління патрульної Вінницької області Національної поліції України представником позивача було направлено адвокатський запит.

04 червня 2021 року Департаментом патрульної поліції повідомлено представника позивача листом №654Аз/41/21/01-2021 про те, що за результатом встановлення обставин цієї дорожньо-транспортної пригоди 26 квітня 2021 року було складено на ОСОБА_3 , працюючого генеральним директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-німецьке підприємство «Автострада» (далі - ТОВ «Спільне українсько-німецьке підприємство «Автострада»), протокол серії ДПР18 №539686 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП. Також повідомлено про передачу відповідних адміністративних матеріалів про вчинене правопорушення на розгляд до Вінницького міського суду Вінницької області.

09 липня 2021 року постановою Вінницького міського суду Вінницької області провадження у справі №127/12735/21 було закрито у зв`язку з відсутністю в діях особи, яка притягалась до відповідальності - ОСОБА_3 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП.

Позивач вказувала на те, що Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області є балансоутримувач дороги державного значення М-12 Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка та була зобов`язана утримувати цю дорогу, а також вживати заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху.

Водночас, за результатами даної дорожньо-транспортної пригоди позивачу було завдано моральної шкоди, яка полягає у тому, що вона зазнала душевних страждань, змушена була витратити чимало часу для звернень до поліції, експертної установи, підготовки листів до Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області, відвідування станції технічного обслуговування, а також змушена була витратити кошти для отримання кваліфікованої правової допомоги.

Пославшись на викладені обставини, позивач просила стягнути з відповідача на її користь майнову шкоду у розмірі вартості відновлювального ремонту автомобіля, що становить 108 026,03 грн., витрати, які пов`язані із виготовленням звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, у розмірі 1 029,66 грн, а також моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

17 жовтня 2023 року рішенням Вінницького міського суду Вінницької області позов задоволено частково. Стягнуто із Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі вартості відновлювального ремонту автомобіля, що становить 108 026,03 грн. та витрати, які пов`язані із виготовленням звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, у розмірі 1 029,66 грн. В задоволенні решти вимог позову відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат щодо судового збору.

Не погодившись із ухваленим рішенням, Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області, подала апеляційну скаргу, у якій посилається на неправильне застосування норм матеріального права, зі змісту якої фактично вбачається, що рішення суду оскаржується лише в частині задоволення вимоги про стягнення майнової шкоди. У ній відповідач просить рішення в оскаржуваній частині скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Зокрема скаржник вказує на те, що саме підрядник - ТОВ «Спільне українсько-німецьке підприємство «Автострада», з яким відповідач уклав договір №183/20-П про поточний середній ремонт згаданої вище автомобільної дороги державного значення, не виконав належним чином гарантійних зобов`язань, а тому саме з його вини сталась дана дорожньо-транспортна пригода, відтак він повинен відповідати за позовом.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Апеляційний суд відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін з таких підстав.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині відповідає цим вимогам.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що 16 листопада 2020 року Служба автомобільних доріг у Вінницькій області, як замовник робіт, із ТОВ «Спільне українсько-німецьке підприємство «Автострада», як виконавцем робіт, уклала договір №183/20-П про поточний середній ремонт автомобільної дороги державного значення М-12 Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка км 503+860 511+000, Вінницька область (додаткові роботи) (а. с. 73-85).

За п. 1.1 цього договору у порядку та на умовах, визначених договором, виконавець зобов`язався на власний ризик, своїми силами, засобами та матеріальними ресурсами надати послуги (виконати роботи) з поточного середнього ремонту автомобільної дороги державного значення М-12 Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка (через м. Вінницю) на ділянці км 503+860 км 511+000, Вінницька область (додаткові роботи) за рахунок коштів державного бюджету (інших бюджетів), відповідно до проектно-кошторисної документації і технічного завдання, викладеного в тендерній документації торгів, та здати в порядку та строки (терміни) встановлені цим договором. Замовник зобов`язався прийняти та оплатити закінчені надані послуги (виконані роботи) по мірі надходження на його рахунок коштів, передбачених на такі цілі.

Відповідно до п. 1.6 договору на період його дії та протягом гарантійного періоду виконавець відповідно до Закону України «Про дорожній рух» та норм Глави 82 ЦК України, в повній мірі повинен відповідати за належне утримання ділянок доріг, забезпечення умов безпеки руху і несе повну безумовну майнову та іншу юридичну відповідальність в частині відшкодування майнової (матеріальної) і нематеріальної (в т. ч. моральної) шкоди та компенсації витрат і збитків замовнику, власникам транспортних засобів, іншим учасникам дорожнього руху, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася з причини незадовільного виконання умов забезпечення безпеки руху, допущеного з вини виконавця, або незадовільного надання послуг (виконання робіт) за цим договором виконавцем.

Згідно п. 1.7. договору передбачена відповідальність виконавця настає під час надання послуг (виконання робіт) та протягом гарантійного строку (терміну).

Виконавець повинен відповідати за недоліки/дефекти, виявлені у межах гарантійного строку (п. 2.8 договору)

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №462239 від 06 березня 2021 року ОСОБА_2 того ж дня о 18 год. 30 хв. на автомобільній дорозі «М-12» Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка 510 км + 800 м, керуючи автомобілем Volkswagen Touareg, д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, в результаті чого допустив наїзд на перешкоду, а саме на ямковість дорожнього покриття шириною 1,55 м, довжиною 7,40 м, глибиною 0,20 м, що спричинило механічні пошкодження транспортного засобу з матеріальним збитком (а. с. 12).

Згідно доданої до цього протоколу схеми місця дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб Volkswagen Touareg, д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_1 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримав наступні видимі (зовнішні) пошкодження: пошкодження гуми переднього правого колеса. Жодних попереджувальних знаків, зокрема про перешкоду на проїзній частині дороги, на вказаній схемі не зафіксовано (а.с.13-14).

04 жовтня 2021 року за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження експертом Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України складено висновок №1705/21-21, згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen Touareg, д.н.з. НОМЕР_1 , становить 108 026,03 грн. (а. с. 16-26).

08 лютого 2021 року начальник Служби автомобільних доріг у Вінницькій області Жебелев І.І. направив директору ТОВ «Спільне українсько-німецьке підприємство «Автострада» Вакару А.М. лист про те, що при обстеженні виконаних робіт у 2018-2020 роках по поточному середньому ремонту згаданої вище автомобільної дороги виявлено наступне: 1) км 444 + 500 права сторона, сповзання автопавільйону із земельного полотна, с. Заруденці; 2) км 461+500 права сторона, продовжується вимивання конусу земляного полотна, с. В. Кропивна; 3) км 4758 + 015 права сторона, на проїзній частині мосту просадка асфальтобетонного покриття, с. Кунка; 4) км 504+000-509+400 утворилась ямковість та сітка тріщин, похилені та розвернуті дорожні знаки. Згідно умов договорів по поточному середньому ремонту №42/18-П від 20 квітня 2018 року, №106/19-П від 12 липня 2019 року, 43/19-П від 01 квітня 2019 року, №183/20-П від 16 листопада 2020 року (п. п. 2.7, 2.8, 2.9) та гарантійного паспорту начальник цієї служби зобов`язав ТОВ «Спільне українсько-німецьке підприємство «Автострада» виконати ремонтні роботи по ліквідації виявлених недоліків та руйнувань на вказаних ділянках дороги (а. с. 42).

09 березня 2021 року начальником Служби автомобільних доріг у Вінницькі області Жебелевим І.І. адресовано директору ТОВ «Спільне українсько-німецьке підприємство «Автострада» Вакару А.М лист №548, відповідно до якого Служба автомобільних доріг у Вінницькій області зобов`язала адресата виконати роботи по відновленню дорожнього покриття на км 506+539 (примикання до смт. Теплик) згідно умов договору по поточному середньому ремонту автомобільної дороги Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка км 503+860-511+000 №183/20-П від 26 листопада 2020 року, п. 2.7 (а. с. 43).

19 березня 2021 року філія «Немирівського дорожня експлуатаційна дільниця» Дочірнього підприємства «Вінницький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» повідомила, що відрізок дороги М-12 «Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка» на перехресті з автомобільною дорогою Р 54 «Краснопілка-Теплик-Бершадь-Саврань-Дубинове (М-05)» знаходиться під гарантійним обслуговуванням, тому по питанням ямковості асфальтобетонного покриття необхідно звернутися до Служби автомобільних доріг у Вінницькій області (а. с. 44).

21 квітня 2021 року Служба автомобільних доріг у Вінницькій області у листі №928 вказала, що в 1-му кварталі 2013 року було сформовано завдання на виготовлення проектно-кошторисної документації на поточний середній ремонт автомобільної дороги М-12 Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка км 503+860 511+000. Адресну прив`язку було визначено згідно технічного паспорту автомобільної дороги М-12. Адресна прив`язка примикання автомобільної дороги Р-54 згідно технічного паспорту становила 506-539 (праворуч). В період 2016-2020 років відповідно до директивних документів Державного агентства автомобільних доріг України було проведено визначення просторових координат автомобільних доріг загального користування державного значення, в тому числі по території Вінницької області. Під час цих заходів деякі дороги змінили свій напрямок, назву (з зміною прив`язки початку та кінця дороги), а в значній частині доріг змінилась адресна прив`язка та протяжність. Так, на даний час адресна прив`язка примикання автомобільної дороги Р-54 до дороги М-12 становить км 510+748. Підрядною організацією ТОВ «Спільне українсько-німецьке підприємство «Автострада» було надано гарантійний паспорт прийнятих робіт з поточного середнього ремонту на адресну прив`язку ділянки дороги відповідно до проектно-кошторисної документації. У зв`язку з цим, у приписах, які видаються Службою автомобільних доріг на усунення виявлених недоліків, зазначається адресна прив`язка передбачена гарантійним паспортом та проектно-кошторисною документацією на час її виготовлення (а. с. 48).

26 квітня 2021 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №539686 відносно ОСОБА_3 , згідно якого 06 березня 2021 року о 18 год. 30 хв. на 510 км + 800 м автодороги М12 Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка, він, будучи генеральним директором ТОВ «Спільне українсько-німецьке підприємство «Автострада», тобто генеральним підрядником, на якого покладається зобов`язання гарантійного ремонту (експлуатації) вищезазначеної ділянки, порушив правила, норми і стандарти, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні вищезазначеної ділянки дороги, а саме, не вжив заходів щодо ліквідації ями довжиною 7,4 м, шириною 1,55 м, глибиною 0,2 м на проїзній частині дороги, що стало супутньою причиною дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля «Volkswagen Toureg», д.н.з. НОМЕР_1 , чим порушив вимоги п. 1.5 Правил дорожнього руху, п. 3 ст. 12 Закону України «Про дорожній рух», п. 11 постанови Кабінету Міністрів України №198 від 30 березня 1994 року, п. 3.1.1 ДСТУ 3587:97, за що відповідальність передбачена ч. 4 ст. 140 КУпАП. Дана обставина вбачається із постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 09 липня 2021 року у справі №127/12735/21. Однак цією постановою провадження у справі було закрито у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП (а. с. 49-62).

27 квітня 2021 року постановою Вінницького міського суду Вінницької області у справі №127/8025/21 провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (https://reyestr.court.gov.ua/Review/96765101).

Статтею 1 Закону України «Про автомобільні дороги» (тут і далі - в редакції, чинній на час вчинення ДТП) передбачено, автомобільна дорога - це лінійний комплекс інженерних споруд, призначений для безперервного, безпечного та зручного руху транспортних засобів.

Відповідно до ч. 3 ст. 14, ч. 1 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (тут і далі - в редакції, чинній на час вчинення ДТП) учасники дорожнього руху мають право на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про дорожній рух» власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

За змістом ст. 10 Закону України «Про автомобільні дороги» державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює Державна служба автомобільних доріг України, що є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через керівника центрального органу виконавчої влади у галузі транспорту і який має свої органи управління на місцях.

Основними обов`язками органу державного управління автомобільними дорогами загального користування є, зокрема, розробка та реалізація заходів з безпеки дорожнього руху; забезпечення безперервних, безпечних, економічних та зручних умов руху транспортних засобів з нормативними технічними характеристиками і навантаженнями; організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг за встановленими для них будівельними нормами, державними стандартами і нормами; забезпечення технічного нагляду за станом автомобільних доріг; виявлення аварійно-небезпечних місць (ділянок) та місць концентрації дорожньо-транспортних пригод на автомобільних дорогах і здійснення заходів щодо їх ліквідації (п. п. 4-6, 9, 10 ст. 11 Закону України «Про автомобільні дороги»).

У Вінницькій області органом державного управління автомобільними дорогами загального користування є Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області, до зміни найменування - Служба автомобільних доріг у Вінницькій області, на балансі якої перебувають усі автомобільні дороги загального користування у межах зазначеної області.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить: компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішенням судових органів; забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов; вирішення питань експлуатації автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів у надзвичайних ситуаціях; термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах; своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно з п. п. 1-3 ст. 13 Закону України «Про автомобільні дороги» орган державного управління автомобільними дорогами загального користування відповідає за: стан автомобільних доріг загального користування відповідно до діючих норм та фінансування; якість робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування; відшкодування збитків користувачам автомобільних доріг загального користування у порядку, визначеному законом.

За приписами п. п. 2, 5, 10 Розділу І «Загальні положення» Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони (тут і далі - в редакції, чинній на час вчинення ДТП), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року № 19, ремонт і утримання дорожніх об`єктів, що перебувають у загальнодержавній власності, здійснюється дорожньо-експлуатаційними організаціями, які належать до сфери управління Державного агентства автомобільних доріг України (Укравтодор).

Власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації, користувачі дорожніх об`єктів та спеціалізовані служби організації дорожнього руху зобов`язані забезпечувати зручні і безпечні умови руху, сприяти збільшенню пропускної спроможності дорожніх об`єктів, запобігати травмуванню учасників дорожнього руху, пошкодженню транспортних засобів і дорожніх об`єктів, забрудненню навколишнього середовища.

Контроль за дотриманням цих Правил здійснюється власниками дорожніх об`єктів або уповноваженими ними органами та уповноваженим підрозділом Національної поліції.

У Розділі ІІ «Обов`язки і права власників дорожніх об`єктів або уповноважених ними органів, дорожньо-експлуатаційних організацій» визначено обов`язки і права власників дорожніх об`єктів або уповноважених ними органів, дорожньо-експлуатаційних організацій, зокрема, зазначено, що власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; контролювати якість робіт, що виконуються підрядними організаціями; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів.

Відповідно до п. 1 Положення про Укравтодор (тут і далі - в редакції, чинній на час вчинення ДТП), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2014 року № 439, Укравтодор є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через міністра інфраструктури, і який реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства.

Основними завданнями Укравтодору є реалізація державної політики у сфері дорожнього господарства та здійснення державного управління автомобільними дорогами загального користування, здійснення управління об`єктами державної власності (п. 3 Положення).

Згідно із Положенням про Службу автомобільних доріг у Вінницькій області (в редакції чинній на час вчинення ДТП), затвердженого наказом Державного агентства автомобільних доріг України від 29 липня 2019 року №238 (а. с. 99-107), Служба автомобільних доріг у Вінницькій області заснована на державній власності і належить до сфери управління Державного агентства автомобільних доріг України, яке відповідно до Указу Президента України від 13 квітня 2011 року №456/2011 «Про положення про Державне агентство автомобільних доріг України» є правонаступником Державної служби автомобільних доріг України (п. 1.1 Положення).

Метою діяльності Служби автомобільних доріг у Вінницькій області є забезпечення розвитку та функціонування автомобільних доріг загального користування державного значення у Вінницькій області, шляхом їх будівництва, реконструкції, ремонтів та утримання (дорожні роботи) в інтересах держави і користувачів автомобільних доріг (п. 2.1 Положення).

Основним предметом діяльності Служби автомобільних доріг у Вінницькій області є виконання функцій замовника робіт та послуг з будівництва, реконструкції, ремонтів та утримання автомобільних доріг та іншого державного майна, та одержувача бюджетних коштів (п. 2.2 Положення).

Служба автомобільних доріг у Вінницькій області є державною неприбутковою організацією юридичною особою публічного права, утвореною в установленому законодавством порядку. Служба автомобільних доріг у Вінницькій області є замовником виконання робіт з будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг, та їх складових (п. 3.1, 3.2 Положення).

Автомобільна дорога Стрий - Тернопіль - Кропивницький - Знам`янка (через м. Вінницю) М-12 віднесена до Переліку автомобільних доріг загального користування державного значення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №55 від 30 січня 2019 року (в редакції чинній на час вчинення ДТП).

Із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань видно, що найменування відповідача було змінено із Служби автомобільних доріг у Вінницької області на Службу відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області.

Отже на Службу відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області (до зміни найменування - Служба автомобільних доріг у Вінницькій області) державою покладено обов`язок утримувати у належному стані та ремонтувати автомобільні дороги у Вінницькій області, у тому числі і автодорогу М-12 Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка у межах Вінницької області, де трапилась згадана вище дорожньо-транспортна пригода.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду наведено у ст. 1166 ЦК України, за змістом якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, для відшкодування завданої майнової шкоди необхідно довести неправомірність поведінки особи; вину заподіювача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Наявність усіх зазначених умов є обов`язковою для ухвалення судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного із цих елементів виключає відповідальність за завдану шкоду. У цьому випадку саме на позивача покладено обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Водночас відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) немає вини у заподіянні шкоди.

У ч. 1 ст. 627 ЦК України закріплено правило, згідно з яким відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами ( ч. 3 ст. 6 ЦК України).

За правилом ч. 2 ст. 1172 ЦК України замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника.

Замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору (ст. 849 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст.850 ЦК України замовник зобов`язаний сприяти підрядникові у виконанні роботи у випадках, в обсязі та в порядку, встановлених договором підряду.

Відповідно до ст. 858 ЦК України, якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: 1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; 2) пропорційного зменшення ціни роботи; 3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором. Підрядник має право замість усунення недоліків роботи, за які він відповідає, безоплатно виконати роботу заново з відшкодуванням замовникові збитків, завданих простроченням виконання. У цьому разі замовник зобов`язаний повернути раніше передану йому роботу підрядникові, якщо за характером роботи таке повернення можливе. Якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків. Умова договору підряду про звільнення підрядника від відповідальності за певні недоліки роботи не звільняє його від відповідальності за недоліки, які виникли внаслідок умисних дій або бездіяльності підрядника. Підрядник, який надав матеріал для виконання роботи, відповідає за його якість відповідно до положень про відповідальність продавця за товари неналежної якості.

Гарантія якості роботи передбачена ст. 859 ЦК України. Якщо договором або законом передбачено надання підрядником замовникові гарантії якості роботи, підрядник зобов`язаний передати замовникові результат роботи, який має відповідати вимогам ст. 857 цього Кодексу протягом усього гарантійного строку. Гарантія якості роботи поширюється на все, що становить результат роботи, якщо інше не встановлено договором підряду.

Перебіг гарантійного строку починається з моменту, коли виконана робота була прийнята або мала бути прийнята замовником, якщо інше не встановлено договором підряду. До обчислення гарантійного строку за договором підряду застосовуються положення ст. 676 ЦК України, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 860 ЦК України).

Разом із тим, у силу закону у разі заподіяння власникам транспортних засобів збитків внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася через незадовільне утримання доріг, такі збитки має бути відшкодовано власниками доріг або уповноваженими ними органами.

У постанові Верховного Суду від 16 квітня 2020 року у справі № 904/5489/18 зроблено висновок про те, що у разі завдання шкоди підрядником, який діяв за завданням замовника та під його контролем за безпечним виконанням робіт, то відповідно до ч. 2 ст. 1172 ЦК України відшкодувати її повинен замовник.

При розгляді зазначеної категорії спорів підлягає з`ясуванню, чи було заподіяно таку шкоду внаслідок самостійних дій підрядника, або внаслідок виконання ним зобов`язань за договором, укладеним із відповідною службою автомобільних доріг.

З`ясувавши, що саме Служба автомобільних доріг у Вінницькій області не здійснила своєчасний контроль за станом автомобільних доріг, які знаходяться на її балансі, та ремонт автомобільної дороги М-12 Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка, на якій сталася згадана вище дорожньо-транспортна пригода, та встановивши, що ця служба не довела відсутності її вини у таких діях (бездіяльності) і відсутності причинно-наслідкового зв`язку між незадовільним станом дорожнього покриття та дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася 06 березня 2021 року за участю належного позивачу транспортного засобу на вищевказаній автодорозі, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про стягнення із відповідача на користь ОСОБА_1 майнової шкоди у розмірі вартості відновлювального ремонту автомобіля, що становить 108 026,03 грн.

Як роз`яснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягають відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ним і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц зробила правові висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо під час розгляду справи зазначена презумція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

За даних обставин справи вбачається повний склад цивільного правопорушення з боку відповідача, а саме: 1) неправомірність його поведінки (наявність вибоїн та при цьому відсутність попереджувальних знаків про перешкоду на проїзній частині дороги, що вказує на бездіяльність Служби автомобільних доріг у Вінницькій області, на яку державою покладено обов`язок щодо утримання автомобільних доріг в належному стані); 2) наявність шкоди (механічні пошкодження автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та понесені позивачем витрати на відновлення належного їй транспортного засобу); 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою відповідача та завданою шкодою позивачеві (наявність вибоїн та при цьому відсутність попереджувальних знаків про перешкоду на проїзній частині дороги стало причиною дорожньо-транспортної пригоди та завдання шкоди майну позивача); 4) вина відповідача (утримання автомобільних доріг у неналежному стані та зволікання з ремонтом дорожнього полотна на ділянці дороги, де сталось дорожньо-транспортна пригода).

Доводи апеляційної скарги про те, що саме підрядник - ТОВ «Спільне українсько-німецьке підприємство «Автострада», з яким відповідач уклав договір №183/20-П про поточний середній ремонт згаданої вище автомобільної дороги державного значення, не виконав належним чином гарантійних зобов`язань, а тому саме з його вини сталась дана дорожньо-транспортна пригода, не приймаються до уваги апеляційним судом, оскільки невиконання чи неналежне виконання підрядником умов договору не звільняє замовника від відповідальності перед третіми особами, які не є стороною договору підряду.

Подібного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 17 лютого 2021 року у справі № 468/477/18, від 21 травня 2021 року у справі № 753/10817/16-ц, від 28 червня 2023 року у справі № 487/9345/19.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Таким чином суд першої інстанції розглянув дану справу дотримавшись принципу диспозитивності цивільного судочинства, дослідив всі наявні у справі докази у їх сукупності та співставленні, надав їм належну оцінку, правильно визначив характер спірних правовідносин і норми права, які підлягали застосуванню до цих правовідносин, та дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного рішення, тому відповідно до положень ст. 375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині - без змін.

Рішення суду першої інстанції, як слідує із фактичного змісту апеляційної скарги, в іншій частині не оскаржувалось, а тому в силу вимог ст. 367 ЦПК України не переглядалось.

Відповідно до п. п. «в» п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України, ст. 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

З огляду на те, що апеляційна скарга залишена без задоволення, то судові витрати у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції слід віднести за рахунок особи, яка подала апеляційну скаргу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384, 389 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17 жовтня 2023 року без змін.

Понесені скаржником у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції судові витрати залишити за ним.

Постанова набирає законної сили із дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Ковальчук

Судді : Т. Б. Сало

М. М. Якименко