Справа № 944/7602/23
Провадження №2-з/944/11/24
УХВАЛА

12.03.2024 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Поворозника Д.Б.,

з участю секретаря судового засідання Климейко Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яворові клопотання позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей при виконавчому комітеті Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею,

в с т а н о в и в:

07 грудня 2023 року ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просить винести рішення, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею.

Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 15 грудня 2023 року відкрито загальне позовне провадження у справ та призначено підготовче судове засідання.

11 березня 2024 року позивач ОСОБА_1 подали до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони перетинання державного кордону України його дочці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в напрямку виїзд з України у будь-якому супроводі до вирішення справи по суті в суді.

Заяву обґрунтовує тим, що в провадженні суду знаходиться справа за його позовом до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей при виконавчому комітеті Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею. На даний час у нього є підстави вважати, що його дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без його згоди, може бути вивезена за межі України, як відповідачем особисто, так і будь-чиєму супроводі, а у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Так відповідач ОСОБА_2 , починаючи з грудня 2023 року, з часу його звернення з позовною заявою, а також в січні 2014 року, без будь-яких поважних причин, обмежила дитину у відвідуванні ЗДО №7, щоб він не мав можливості бачитися з дитиною у час прогулянок на вулиці. Також в лютому місяці 2024 року його зовсім не від повідувала Новояворівський заклад дошкільної освіти №7, а вкінці лютого 2024 року, відповідач ОСОБА_2 взагалі забрала документи на дитину з названої дитячої установи. Відповідач також заблокувала у подарованому ним дитині планшеті геолокацію про конкретне місце знаходження дитини. Крім цього, згідно з даних «Єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами» наявна інформація щодо діючого паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданого 06 листопада 2023 року на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також мати відповідачки ОСОБА_4 , вже більше десяти років проживає та працює за кордоном в Республіці Польща. З даних підстав просить його заяву задовольнити.

Дослідивши доводи заяви про забезпечення позову, матеріали позовної заяви, суд дійшов такого висновку.

Частиною першою, другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Разом з тим, відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд, обираючи вид забезпечення позову, у кожному випадку повинен обирати такий спосіб, який у найбільший мірі спрямований на забезпечення предмету спору.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом у залежності до конкретного випадку.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей при виконавчому комітеті Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею.

Також ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просив вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони перетинання державного кордону України його дочці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в напрямку виїзд з України у будь-якому супроводі до вирішення справи по суті в суді.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, ОСОБА_1 зазначив, що на даний час у нього є підстави вважати, що його дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без його згоди, може бути вивезена за межі України, як відповідачем особисто, так і будь-чиєму супроводі, а у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Так відповідач ОСОБА_2 , починаючи з грудня 2023 року, з часу його звернення з позовною заявою, а також в січні 2014 року, без будь-яких поважних причин, обмежила дитину у відвідуванні ЗДО №7, щоб він не мав можливості бачитися з дитиною у час прогулянок на вулиці. Також в лютому місяці 2024 року його зовсім не від повідувала Новояворівський заклад дошкільної освіти №7, а вкінці лютого 2024 року, відповідач ОСОБА_2 взагалі забрала документи на дитину з названої дитячої установи. Відповідач також заблокувала у подарованому ним дитині планшеті геолокацію про конкретне місце знаходження дитини. Крім цього, згідно з даних «Єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами» наявна інформація щодо діючого паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданого 06 листопада 2023 року на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також мати відповідачки ОСОБА_4 , вже більше десяти років проживає та працює за кордоном в Республіці Польща.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії.

Процесуальний закон передбачає право особи у разі існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову подати до суду заяву про забезпечення позову, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Відповідно до Закону України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року було запроваджено воєнний стан з 05:30 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони й відповідно до українського законодавства.

Востаннє згідно з Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», було продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

У відповідності до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2022 року № 383 були внесені зміни до Правил перетинання державного кордону громадянами України, які доповнено пунктом 2-3, відповідно до якого виїзд за межі України дітей, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків, баби, діда, повнолітніх брата, сестри, мачухи, вітчима або інших осіб, уповноважених одним з батьків письмовою заявою, завіреною органом опіки та піклування, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків та за наявності паспорта громадянина України або свідоцтва про народження дитини (за відсутності паспорта громадянина України)/документів, що містять відомості про особу, на підставі яких Держприкордонслужба дозволить перетин державного кордону. При цьому в разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану рішення щодо надання дозволу на виїзд за межі України особі чоловічої статі, яка супроводжує дитину, яка не досягла 16-річного віку, приймається з урахуванням приналежності супроводжуючої особи до переліку категорій осіб, які звільнені від військової служби та мобілізації, за наявності у неї підтвердних документів.

Спрощена процедура перетину державного кордону обумовлена ризиками для життя та здоров`я цивільного населення у зв`язку з введенням воєнного стану, а тому, враховуючи те, що воєнний стан запроваджено на всій території України, на думку суду, у разі початку активних бойових дій у регіоні перебування дитини, наявність заборони щодо її виїзду за кордон у супроводі одного із батьків без згоди іншого, не відповідатиме якнайкращим інтересам дитини й нестиме загрозу для її благополуччя.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно зі ч. 4 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У п.п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Аналізуючи викладені обставини, приймаючи до уваги норми законодавства, виходячи з оцінки доводів наданих заявником щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності і обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, зокрема з огляду на якнайкращі інтереси дитини, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 149-153, 353 ЦПК України,

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей при виконавчому комітеті Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею відмовити.

Ухала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду або через Яворівський районний суд Львівської області.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Д.Б. Поворозник