Справа №173/1998/23
Провадження №2-др/173/2/2024

19 березня 2024 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області
В складі: головуючого судді Петрюк Т.М.
При секретареві Салтиковій С.І.
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Верхньодніпровську заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів ,
24.02.2024 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 ,. до ОСОБА_2 , про зміну розміру аліментів
Справа призначена до розгляду на 11.03.2024 року .
06.03.2024 року від ОСОБА_2 , надійшли заперечення на заяву про винесення додаткового рішення
11.03.2024 року розгляд справи відкладений на 19.03.2024 року в зв`язку з неможливістю технічної фіксації судового засідання.
Відповідно до поданої заяви заявник просить ухвалити додаткове рішення та стягнути із відповідачка на його користь 13 000.00 грн. оплати за надання професійної правничої допомоги
В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на наступне: 20.02.2024 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області було ухвалене рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, яким позовні вимоги задоволені.
Судом вирішено питання про стягнення з відповідачки на його користь 1073.60 коп. на відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору.
Проте ним були понесені судові витрати за надання професійної правничої допомоги розмірі 13 000.00 грн., остаточний розрахунок яких він не міг надати до ухвалення рішення у справі та які просить стягнути з відповідачки в повному обсязі.
В судове засідання заявник та представник заявника не з`явились, про дату час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Відповідач і представник відповідача в судове засідання, призначене на 19.03.2024 року, не з`явились, про дату час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Згідно письмових заперечень на заяву про винесення додаткового рішення відповідачка просить відмовити в ухваленні додаткового рішення про розподіл судових витрат у вигляді оплати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 13 000.00 грн. Свої заперечення обґрунтовує тим, що наданий сторонами договір № 33 від 12.07.2023 року про надання правничих послуг не відповідає чинному законодавству і не містить істотних умов договору.
Жодної квитанції або платіжного доручення про сплату грошових коштів заявником не надано. Крім того сума витрат на правничу допомогу не відповідає критерію співмірності та розумності. Вона є матір`ю, яка виховує дитину, яка постійно хворіє, та не має можливості відшкодувати позивачеві дані затрати.
Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України - Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.
Вирішуючи вимоги за заявою про ухвалення додаткового рішення про відшкодування понесених судових витрат суд виходить з наступного.
Відповідно до пп. 3 п.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо не вирішене питання про судові витрати.
Відповідно до абзацу 2. ч. 2 ст. 259 СК України - Суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.
При цьому питання щодо розподілу судових витрат по сплаті судового збору судом вирішені в ухваленому рішенні.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат за надання правової допомоги суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1, 2, 3, 4 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч.1, 2, 3, 4 , 5 ст. 137 ЦПК України - Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України - При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
З урахування зазначеного вище, вирішуючи питання про відшкодування понесених позивачем судових витрат за надання правової допомоги, суд виходить з наступного.
Заявником до заяви про ухвалення додаткового рішення додано копію договору № 33 від 12.07.2023 року, про надання правничих послуг, копія договору № 45 про надання правничої допомоги. Дані договори укладені між заявником та адвокатом Кущ О.М. Акт виконаних робіт де детально описано які послуги надавались адвокатом, та їх вартість.
Проте заявником не надано жодного документу, яким підтверджується сплата грошових коштів адвокатові за надання послуг з наданої правничої допомоги.
В свою чергу склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Згідно ст. 76 ЦПК України - Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи..
У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України - Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно вимог ч. 1 ст. 76 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є , показання свідків, письмові докази, речові, електронні докази і висновки експертів.
Відповідно до ст.ст 77-78 ЦПК України - Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Оскільки заявником не надано доказів підтвердження проведення оплати винагороди за надання професійної правової (правничої) допомоги, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимог про ухвалення додаткового рішення в цій частині
Керуючись ст. 76-81, 141, 259, 270 ЦПК України, суд,-
По цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів ухвалити додаткове рішення.
В задоволенні вимог про стягнення із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 13 000.00 (тринадцять тисяч) грн., - відмовити
Додаткове рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.
Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду .
Учасник справи, якому додаткове рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду
Додаткове рішення складене: 19.03.2024 року
Суддя Петрюк Т.М.
Направлене до ЄДРСР: 22.03.2024 року
Дата набрання законної сили: 19.04.2024 року