Справа №705/6104/23
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

17.01.2024 м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Єщенко О.І., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про визначення ідеальної частки в спільній сумісній власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулися до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовною заявою до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про визначення ідеальної частки в спільній сумісній власності

Вирішуючи питання про те, чи відповідає подана позовна заява вимогам закону, суд вказує на таке.

За приписами ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Однак суд звертає увагу позивачів, що звернення до суду не є беззаперечним і повинно відбуватись за правилами, визначеними процесуальним законом.

За правилами цивільного процесуального законодавства позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Вивченням позовної заяви та доданих до неї документів встановлено, що позивачами не дотримані вимоги ст. 175, ст. 177 ЦПК України.

Пункт 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України визначає, що позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими обґрунтовані вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Позовна заява написана від імені позивача ОСОБА_1 та в ній викладено всі обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги щодо визначення ідеальної частки земельних ділянок спадкодавця ОСОБА_10 в спільній сумісній власності, та долучені докази на підтвердження цих обставин. При цьому позовна заява не містить обгрунтування позовних вимог інших позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

У позові зазначено, що виникла ситуація, при якій спадкоємець не може набути право власності на майно в порядку спадкування через нотаріальну контору та задля уникнення в подальшому подібної ситуації, позивачі вважають за необхідне звернутися до суду з позовом про визначення не лише частки покійного із спільної сумісної власності, але й належних їм часток.

Таким чином, позивачами не обґрунтовано наявність спору щодо визначення часток земельних ділянок, належних їм на праві спільної сумісної власності.

Крім того, у порушення вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України позивачами не надано документів, що підтверджують оплату судового збору за подання позову у розмірах, визначених відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік».

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 1 відсотку від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання позовної заяви немайнового характеру в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно зі ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 1073,60 гривень.

Позивачами зазначено, що позов про визначення ідеальної частки в спільній сумісній власності є позовом немайнового характеру.

Майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці.

Будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 907/9/17, провадження № 12-76гс18).

Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.08.2020 у справі № 910/13737/19.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна заява позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є позовною заявою майнового характеру та має містити ціну позову. При цьому ціна позову не може бути визначена на власний розсуд сторін, а має бути підтверджена доказами, при цьому позовна заява повинна містити посилання на такі докази відповідно до вимог п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

У зв`язку з викладеним вище суддя позбавлена можливості розрахувати розмір судового збору, який підлягає сплаті при пред`явленні позовної заяви до суду, а тому позивачам необхідно самостійно обрахувати розмір судового збору за подання позову та подати до суду докази його сплати.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивачам необхідно у строк, визначений судом, усунути недоліки позовної заяви, які викладені вище в цій ухвалі, шляхом подання позовної заяви в новій редакції відповідно до вимог ЦПК України, у тому числі із зазначенням ціни позову відповідно до таких сум, поданні до суду документу про сплату судового збору у відповідному розмірі або поданні доказів звільнення позивачів від сплати судового збору, а також обґрунтування позовних вимог позивачів щодо визначення ідеальних часток кожного з них в спільній сумісній власності.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про визначення ідеальної частки в спільній сумісній власності залишити без руху.

Надати позивачам строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.І.Єщенко