ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/20425/23

Провадження № 22-ц/4820/410/24

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Хмельницькому, про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про народження за апеляційною скаргою Картіка на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 листопада 2023 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2023 року Картік звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Хмельницькому (далі Відділ ДРАЦС), про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про народження.

Картік зазначив, що з 19 лютого 2021 року він перебував із ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 жовтня 2022 року. Позивач є громадянином Республіки Індія, а ОСОБА_2 особою без громадянства, наразі вони проживають на території України. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 народила дитину ОСОБА_4 , батьком якої записано позивача. На час ймовірного зачаття дитини ОСОБА_2 підтримувала стійкі стосунки з іншим чоловіком, а позивач перебував за межами України, у зв`язку з чим він не є біологічним батьком дитини.

За таких обставин Картік просив суд виключити з актового запису про народження №969 від 17 травня 2022 року Відділу ДРАЦС відомості про нього як батька дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю якої є ОСОБА_2 .

Короткий зміст судових рішень у справі

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 листопада 2023 року в позові відмовлено.

Суд керувався тим, що кровну спорідненість між позивачем і дитиною можливо встановити лише шляхом проведення молекулярно-генетичної експертизи, яка має вирішальне значення у вирішенні спору щодо батьківства. Сторони відмовилися від призначення такої експертизи, а позивач не довів свого перебування за межами України в період зачаття дитини. Відтак позов ОСОБА_3 є необґрунтованим і не підлягає задоволенню.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі Картік просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову посилаючись на порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в суді ОСОБА_2 визнала відсутність кровного споріднення між позивачем і дитиною, внаслідок чого ця обставина не підлягає доказуванню. При цьому ОСОБА_2 відмовилася від проведення молекулярно-генетичної експертизи. Суд безпідставно відмовив відповідачці у визнанні позову і помилково дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У своєму відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначила, що ОСОБА_3 не є біологічним батьком її дитини, внаслідок чого вона визнає апеляційну скаргу, просить скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позов.

Відділ ДРАЦС подав апеляційному суду заяву, в якій зазначив, що у вирішенні спору він покладається на думку суду.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Статтею 263 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

Заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Суд першої інстанції не дотримався приписів статті 82, 206 ЦПК України.

У зв`язку з порушенням норм процесуального права оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

З 19 лютого 2021 року ОСОБА_3 і ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 жовтня 2022 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 народила дочку ОСОБА_4 , батьком якої в актовому записі про народження, складеному 17 травня 2022 року Відділом ДРАЦС за №969, записано ОСОБА_3 .

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Частиною 3 статті 51 Конституції України встановлено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до пункту 1 статті 7 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована Україною 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

За змістом статті 121 Сімейного кодексу України (далі СК України) права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

В силу частини першої статті 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Статтею 136 СК України визначено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126, 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Із положень частини першої статті 82 ЦПК України слідує, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що правовідносини між батьками та дітьми виникають на підставі їх кровної спорідненості, заснованої на біологічному походженні, відомості про яку мають бути зареєстровані в установленому порядку.

Походження дитини від батька, який перебуває у шлюбі з матір`ю дитини, засвідчується органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Натомість, особа, яка записана батьком дитини, вправі оспорити запис про себе як батька в актовому записі про народження дитини через невідповідність зареєстрованого батьківства факту біологічного походження. Обов`язок довести відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною покладається на позивача, який може підтвердити цю обставину будь-якими засобами доказування.

Якщо учасники справи визнали обставину, а суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цієї обставини або добровільності її визнання, то така обставина не підлягає доказуванню.

Відповідач вправі визнати позов з метою припинення спору з позивачем. Таке визнання позову сприяє реалізації принципу змагальності сторін, має бути вільним і відповідати внутрішній волі відповідача.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункту 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

В суді ОСОБА_2 визнала відсутність кровного споріднення між позивачем і дитиною, посилаючись на те, що близько двох років сторони не живуть разом і не підтримують шлюбні відносини, а ОСОБА_3 не є біологічним батьком народженої нею дитини ОСОБА_4 . Цю обставину не заперечував і Відділ ДРАЦС.

Водночас ОСОБА_2 визнала позов ОСОБА_3 , звернувшись до суду першої інстанції з відповідною заявою.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що позов ОСОБА_3 є необґрунтованим і не підлягає задоволенню.

При цьому суд не навів обґрунтованого сумніву щодо достовірності визнання ОСОБА_2 факту відсутності кровного споріднення між позивачем і дитиною, а також щодо добровільності його визнання учасниками справи.

Також у справі відсутні дані про те, що визнання ОСОБА_2 позову не є вільним і не відповідає її внутрішній волі.

3.Висновки суду апеляційної інстанції

При вирішенні спору суд першої інстанції не застосував правильно норми процесуального права та зробив помилкові висновки про необґрунтованість позову, а тому ухвалене ним рішення не може залишатися в силі.

Позов ОСОБА_3 слід задовольнити.

Керуючись статтями 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу Картіка задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 листопада 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити.

Виключити відомості про ОСОБА_3 як батька дитини з актового запису про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеного 17 травня 2022 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Хмельницькому за №969.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 лютого 2024 року.

Судді: О.І. Ярмолюк

Л.М. Грох

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції Карплюк О.І.

Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 51