1Справа № 335/2541/24 2/335/1584/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2024 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого - судді Мінаєва М.М.,

при секретарі - Печерей О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , поданим через представника - адвоката Гедікова Сергія Леонідовича, до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Єдемська-Фастовець Ольга Олександрівна, визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 2295, вчинений 11.11.2020 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Єдемською-Фастовець О.О. про звернення стягнення на транспортний засіб, який належить ОСОБА_1 , а саме автомобіль марки TOYOTA, модель LAND CRUISER 120 PRADO, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , для задоволення вимог ОСОБА_2 за Кредитним договором № 0036/07/07-А від 28.03.2007 в загальному розмірі 66600 (шістдесят шість тисяч шістсот) доларів США.

В обґрунтування своїх вимог позивач послався на таке.

Позивачу стало відомо, що 11.11.2020 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Єдемською-Фастовець О.О. було вчинено оспорюваний виконавчий напис, у якому зазначено, що вищезазначений автомобіль переданий в заставу Акціонерному комерційному банку «ФОРУМ», код платника податків згідно , на підставі Договору застави, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Гармашовим Г.М. 28 березня 2007 року за реєстровим № 1985 у забезпечення виконання умов Кредитного договору № 0036/07/07-А від 28.03.2007 року. На підставі Договору про відступлення права вимоги (цесії) за договором застави, посвідченого Сліпченко Н.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 30.09.2020 року за реєстровим № 2431, право вимоги за вищевказаними договорами перейшло до відповідача ОСОБА_2 . За рахунок коштів, отриманих від реалізації транспортного засобу, запропоновано задовольнити вимоги гр. ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором за період з 28 березня 2007 року по 11 листопада 2020 року у розмірі 66600 ( шістдесят шість тисяч шістсот) доларів США.

На думку позивача, станом на час вчинення виконавчого напису у позивача була відсутня заборгованість за Кредитним договором № 0036/07/07-А від 28.03.2007 р. (надалі кредитний договір) перед відповідачем в розмірі, який зазначений в виконавчому написі.

Так, 18.04.2012 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя було винесено рішення по справі за позовом Публічного акціонерного комерційного банку «Форум» в особі Запорізької філії АКБ «Форум» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за вищевказаним кредитним договором, стягнуто з ОСОБА_1 суму основного боргу за кредитом - 401434,58 гри., суму нарахованих несплачених процентів - 88565,14 грн:, ценю за несвоєчасну сплату процентів - 43085,07 грн., пеню за несвоєчасне повернення кредиту - 75211,47 грн., а всього 608296,26 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 1700,00 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 грн.

На виконання рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18.04.2012 р. було видано виконавчі листи.

14.03.2018 року між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «ФК «Женева» було укладено договір відступлення прав вимоги № 1050-Ф, відповідно до умов якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитними договором, в тому числі за договором кредиту № 0036/07/07-А, укладеним між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_1 .

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04.06.2019 року, замінено стягувача ПАТ «Банк Форум» на його правонаступника ТОВ «ФК Женева» у справі № 2/0808/1204/2012 за позовом ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0036/07/07/А від 28.03.2007 р.

Пізніше, а саме 30.09.2020 року між ТОВ «ФК «Женева» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено Договір № 13431617 про відступлення прав вимоги за кредитним договором, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Женева» передало ОСОБА_2 право вимоги за кредитним договором № 0036/07/07/А від 28.03.2007 р. з усіма змінами та доповненнями до нього, який укладений між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_1 в обсязі, що визначається у цьому договорі.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16.11.2020 року, замінено сторону стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» на його правонаступника ОСОБА_2 у справі № 2/0808/818/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Таким чином, право вимоги за виконавчим документом перейшло від первинного стягувана (ПАТ «Банк Форум») - сторони виконавчого провадження, до відповідача ОСОБА_2 , яка в свою чергу в повному обсязі отримала заборгованість від позивача, і не мала будь яких претензій та вимог до позивача.

При цьому визначена у виконавчому написі сума заборгованості у розмірі 66600 доларів США відповідає первинній сумі отриманого Позивачем кредиту (пункт 1.1. кредитного договору), але матеріали цивільної справи № 0808/1204/2012 містять докази того, що позивач на протязі майже двох років сплачував як тіло кредиту такі і проценти за кредитним договором.

За довідкою-розрахунком АКБ «Форум», станом на 28.01.2010 року заборгованість Позивача за тілом кредиту складала - 50740.00 доларів США, а загальна заборгованість з урахуванням відсотків, пені - 65 214, 94 доларів-США.

Таким чином, визначена у виконавчому написі сума заборгованості не відповідає дійсності.

З огляду на це, на думку позивача, оспорюваний виконавчий напис вчинений на кредитному договорі, що не був посвідчений нотаріально, і за умов, коли кредитні договори взагалі виключені з переліку правочинів, на яких законом дозволено вчиняти виконавчі написи нотаріуса, а також щодо заборгованості, яка вже стягнута рішенням суду, і не є безспірною як в силу спливу строку кредитування за кредитним договором, так і в силу спливу позовної давності.

Ухвалою суду від 06.03.2024 було відкрито провадження у справі, а розгляд справи призначений в порядку спрощеного позовного провадження. Всім учасниками справи був наданий час для подання письмових заяв по суті спору, доказів на їх обґрунтування, а також заяв про розгляду справи в порядку загального позовного провадження.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, подавши заяву про розгляд справи за їх відсутності на підставі наявних у справі матеріалів.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, надіславши поштою письмову заяву про визнання позовних вимог і розгляду справи без її участі.

Третя особа також подала заяву про розгляд справи без її участі.

Фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до такого.

Судом встановлено, що 11.11.2020 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Єдемською-Фастовець О.О. було вчинено оспорюваний виконавчий напис про звернення стягнення на транспортний засіб, який належить ОСОБА_1 , а саме автомобіль марки TOYOTA, модель LAND CRUISER 120 PRADO, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , для задоволення вимог ОСОБА_2 за Кредитним договором № 0036/07/07-А від 28.03.2007 в загальному розмірі 66600 (шістдесят шість тисяч шістсот) доларів США.

Вчиненню оспорюваного виконавчого напису передували обставини, на які посилається позивач, і які відповідачем не оспорюються.

Зокрема, 18.04.2012 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя було винесено рішення по справі за позовом Публічного акціонерного комерційного банку «Форум» в особі Запорізької філії АКБ «Форум» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за вищевказаним кредитним договором, стягнуто з ОСОБА_1 суму основного боргу за кредитом - 401434,58 гри., суму нарахованих несплачених процентів - 88565,14 грн:, ценю за несвоєчасну сплату процентів - 43085,07 грн., пеню за несвоєчасне повернення кредиту - 75211,47 грн., а всього 608296,26 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 1700,00 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 грн.

На виконання рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18.04.2012 р. було видано виконавчі листи.

14.03.2018 року між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «ФК «Женева» було укладено договір відступлення прав вимоги № 1050-Ф, відповідно до умов якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитними договором, в тому числі за договором кредиту № 0036/07/07-А, укладеним між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_1 .

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 04.06.2019 року, замінено стягувача ПАТ «Банк Форум» на його правонаступника ТОВ «ФК Женева» у справі № 2/0808/1204/2012 за позовом ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0036/07/07/А від 28.03.2007 р.

Пізніше, а саме 30.09.2020 року між ТОВ «ФК «Женева» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено Договір № 13431617 про відступлення прав вимоги за кредитним договором, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Женева» передало ОСОБА_2 право вимоги за кредитним договором № 0036/07/07/А від 28.03.2007 р. з усіма змінами та доповненнями до нього, який укладений між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_1 в обсязі, що визначається у цьому договорі.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16.11.2020 року, замінено сторону стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» на його правонаступника ОСОБА_2 у справі № 2/0808/818/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України "Про нотаріат"). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат"). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України "Про нотаріат" та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України "Про нотаріат").

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 (надалі Постанова № 662) були внесені зміни до Переліку документів, відповідно до яких, серед іншого, Перелік було доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та пунктом 2 такого змісту:

«Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною в силі Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, пункти 1 і 2 Постанови № 662 були визнані незаконними і нечинними в наведеній частині з моменту прийняття.

Відомості про визнання судом незаконними та нечинними п. 1 та п. 2 Постанови № 662 були оприлюднені в Офіційному вісник України 21.03.2017 року.

Велика Палата Верховного Суду постановою від 20.06.2018 року у справі

№ 826/20084/14 відмовила в задоволенні заяви про перегляд Ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду.

Крім того, розглядаючи правову природу відносин, що виникають у зв`язку з вчиненням нотаріусом виконавчого напису, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.03.2019 року у справі № 137/1666/16-ц зазначила про таке.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Проте, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частинами першою третьою статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Беручи до уваги наведені вище процесуальні норми, суд виходить з того, що відповідач не надав жодного доказу на підтвердження законності та обґрунтованості оспорюваного виконавчого напису нотаріуса, подав заяву про визнання позовних вимог, чим фактично не оспорював обставини, якими обґрунтований позов, а тому суд вважає ці обставини встановленими.

За відсутності доведеності іншого, суд погоджується з доводами позивача і приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис був вчинений на договорі, який не входить в перелік документів, на яких дозволяється вчиняти виконавчий напис нотаріуса, та за відсутності доказів наявності безспірної заборгованості позивача.

Крім того, суд зауважує, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 8 листопада 2023 року у справі № 206/4841/20 наголосила, що відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням ч. 3 ст. 512 та ст. 1054 ЦК України, адже для зобов`язань, які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме кредитор банк або інша фінансова установа.

Відтак, самий факт передання відповідачу у цій справі права вимоги за кредитним договором тягне висновок про те, що заборгованість за таким договором не є безспірною.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позов є законним та обґрунтованим, і підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем на сплату судового збору за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову, на загальну суму 1211,20 грн., підлягають стягненню з відповідача.

Враховуючи вищенаведене, на підставі ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5, Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, керуючись ст. ст. 2, 7, 10, 81, 82, 84, 19, 141, 176, 263-265 ЦПК України, керуючись ст.ст.83, 246, 258-259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Єдемська-Фастовець Ольга Олександрівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 2295, вчинений 11.11.2020 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Єдемською-Фастовець О.О. про звернення стягнення на транспортний засіб, який належить ОСОБА_1 , а саме автомобіль марки TOYOTA, модель LAND CRUISER 120 PRADO, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , для задоволення вимог ОСОБА_2 за Кредитним договором № 0036/07/07-А від 28.03.2007 в загальному розмірі 66600 (шістдесят шість тисяч шістсот) доларів США.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ), суму понесених судових витрат у розмірі 1211,20 грн.

Повний текст рішення складений 12.04.2024.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення постанови апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного тексту рішення, а разі подання апеляційної скарги особою, яка не брала участі у справі, - протягом 30 днів з вручення копії рішення.

Суддя М.М. Мінаєв