Справа № 195/508/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

09.04.2024 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Омеко М.В., за участі секретаря судового засідання Мартинової Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Томаківського районного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Мисечко Катерина Олександрівна до Зеленогайської сільської ради, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, третя особа Васильківська Державна нотаріальна контора Дніпропетровської област,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивачка вказує, що її батько - ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На час смерті він за станом здоровя знаходився у комунальному закладі "Васильківський психоневрологічний інтернат" Дніпропетровської обласної ради" за адресою: вул. Центральна,1, с. Медичне Синельниківського району Дніпропетровської області.

Позивач вказує, що здійснювала догляд за батьком, постійно його відвідувала. Після смерті батька позивач не звернулася до нотаріуса для прийняття спадщини, оскільки вважала, що не має складу спадщини, а також оскільки вона здійснювала догляд за батьком, була єдиним спадкоємцем, то якщо б у батька було якесь майно, то вона прийняла його автоматично.

У 2024 позивач дізналася, що при житті батько отримав державний акт від 10.02.2003 року на земельну ділянку, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, Томаківський район, Зеленогайська сільська рада . кадастровий номер 125483200:01:004:0058.

Державний акт був батьком утрачений, тому позивач і не знала про існування вищезазначеної земельної ділянки. Про існування даного спадкового майна позивач дізналася з витягу з Державного земельного кадастру, коли звернулася до нотаріуса для отримання свідоцтва про спадщину, позивачу було відмовлено у звязку з пропуском строку звернення для подання заяви пр оприйняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду.

Позивач вважає, що нею був пропущенй строк подання заяви для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки вона не знала та не могла знати про наявність спадкового майна, подруге позивач вважала, що будучи єдиним спадкоємцем фактично прийняла спадщину, по третє збройна агресія російської федерації, яка фактично триває з 2014 року та унеможливлює її переміщення між районами та звернення до нотаріальної контори.

Ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2024 року відкрито провадження у даній справі.

Від представника позивача адвоката Мисечко Катерина Олександрівна до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач, Зеленогайська сільська рада будучи належним чином повідомлені про час та місце розгяду справи в судове засідання не зявились, причини своєї неявки суду не повідомили

Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

Відповідно до ст.1222 ч.1 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

В силу вимог ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст. 1220-1221, 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з цього часу виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до приписів Цивільного кодексу України (статті 1268, 1269) спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати у строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 УК України), до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року по справі № 6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини колегія суддів враховує прецедентну практику Європейського Суду з прав людини.

Стала практика ЄСПЛ (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах "Спорронґ і Льоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 року, "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" від 21 лютого 1986 року, "Щокін проти України" від 14 жовтня 2010 року, "Сєрков проти України" від 7 липня 2011 року, "Колишній король Греції та інші проти Греції" від 23 листопада 2000 року, "Булвес" АД проти Болгарії" від 22 січня 2009 року, "Трегубенко проти України" від 2 листопада 2004 року, "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року) свідчить про наявність трьох критеріїв, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно "суспільний", "публічний" інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Стаття 1 Першого протоколу гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і для оцінки додержання "справедливого балансу" в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за якими майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується.

Згідно роз`яснень, які викладені у постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття. Згідно п. 24 вищевказаної постанови Пленуму Верховного суду України, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом було встановлені наступні обставини.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , позивачка ОСОБА_1 є донькою померлого ОСОБА_2 , який згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_3 ОСОБА_3 у звязку з одруженням з гр. ОСОБА_4 змінила своє дошлюбне прізвище " ОСОБА_5 " на " ОСОБА_6 ".

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, Томаківський район, Зеленогайська сільська рада, кадастровий номер 125483200:01:004:0058.

Суд вважає обґрунтованими доводи позивачки про те, що у зв`язку з повномасштабним військовим вторгненням в Україну вона не мала можливості звернутися вчасно до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану у Україні», на території України введено воєнний стан із 05-30 год. 24.02.2022 року. Після неодноразових продовжень воєнний стан діє по теперішній час.

Таким чином, вищевказані обставини свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини, що є підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, тобто позивач пропустив строк на прийняття спадщини з поважних причин, а тому позовні вимоги необхідно задовольнити в повному обсязі та визначити додатковий строк в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 200, 206, 247, 263, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 1261, 1269, 1272 ЦК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Мисечко Катерина Олександрівна до Зеленогайської сільської ради, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, третя особа Васильківська Державна нотаріальна контора Дніпропетровської област задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ), додатковий строк тривалістю в два місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного рішення.

Суддя: М. В. Омеко