Справа № 456/406/24
Провадження № 2-о/456/63/2024
РІШЕННЯ

іменем України

05 березня 2024 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Саса С. С.

з участю секретаря Кулешник С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрий справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа виконавчий комітет Стрийської міської ради Львівської області про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою та просить встановити факт, що

він самостійно утримує та виховує малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з ним за адресою АДРЕСА_1 . В обгрунтування заяви ОСОБА_1 покликається на те, що він 02 березня 2004 року у Грабовецькій сільській раді Стрийського району Львівської області зареєстрував шлюб з ОСОБА_3 . Від вказаного шлюбу у заявника з дружиною ОСОБА_4 народилось двоє дітей: дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 22 вересня 2015 року шлюб між заявником ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було розірвано, а також визначено місце проживання дітей ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із заявником ОСОБА_1 , та з того часу діти залишилися на утриманні заявника та проживають разом з ним.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 ОСОБА_6 заяву підтримав, покликаючись на викладені у заяві обставини та просив заяву задоволити.

Представник заінтересованої особи виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської областів судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення представника заявника, свідків, суд вважає, що заява підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2ст. 293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що згідно рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 22.09.2015 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , який був зареєстрований 07.03.1983 року в Грабовецькій сільській раді Стрийського району Львівської області, актовий запис №2. Також даним рішенням дітей сторін: дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено на вихованні та проживанні разом із батьком ОСОБА_1 .

Згідно витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб №779 виданого 22.12.2023 року Стрийською міською радою Львівської області, за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно судового наказу виданого 12.01.2024 року Стрийським міськрайонним судом Львівської області, з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , стягуються на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду з 08 січня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що він є сусідом заявника ОСОБА_1 , який самостійно виховує двох дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Маму дітей ОСОБА_8 він давно не бачив та йому не відомо, де на даний час вона проживає.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що заявник ОСОБА_1 проживає з дітьми ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_1 . Дружина заявника ОСОБА_3 після розлучення проживає у с. Грабовець, Стрийського району, Львівської області.

Суд надає віри показанням допитаних свідків, оскільки такі є логічними, достовірними та чітко підтверджують обставини, викладені представником заявника у поданій заяві про встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з частини 3 статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ч.ч. 2,7 - 9 ст.7 СК Українисімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установленихКонституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», рішення від 11липня 2017 року у справі «М. С. проти України»).

Аналіз практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Нормою статті 141 СК України встановлено, що мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, і розірвання шлюбу між ними не впливає на обсяг їх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини.

У відповідності до вимог статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, повинні забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, а також зобов`язані поважати дитину.

Відповідно до вимог ст.ст.151,153 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини, залучати до виховання інших осіб обирати форми і методи виховання дитини, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства, а також мають право на спілкування з дитиною. Частиною 2 ст. 155 СК України закріплено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Частиною першоюстатті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що сім`я природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність з створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Враховуючи вищевикладене, суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, у контексті першочергового врахування інтересів дитини, які переважають над інтересами батьків, з огляду на відсутність обставин, які б свідчили, що проживання дитини з батьком може їй зашкодити, а також те, що встановлення вказаного факту не породжує спір про право та судом встановлено, що заявник самостійно виховує та утримує неповнолітнього сина ОСОБА_2 , тому вважає, що заяву слід задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву задоволити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , самостійно утримує та виховує свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з батьком ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 08.03.2024.

Головуючий суддя С. С. Сас