КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №369/6027/23 Головуючий у І інстанції - Янченко А.В.
апеляційне провадження №22-ц/824/2630/2024 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,

за участю секретаря Миголь А.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 травня 2023 року

у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», зацікавлені особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «НАДРА», Києво-Святошинський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Коболєва Алла Михайлівна, боржник ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження НОМЕР_1, -

установив:

У квітні 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» звернулося із заявою до Києво-Святошинського районного суду Київської області про заміну сторони у виконавчому провадженні НОМЕР_1.

Заява обґрунтована тим, що згідно договору №GL48N718070_І_6 від 30 липня 2020 року про відступлення прав вимоги від 30 липня 2020 року, посвідченого ПН КМНО Пономарьовою Д.В., зареєстрованого в реєстрі за №1456, право вимоги за кредитним договором №126/П/99/2006-840 від 08 жовтня 2007 року, укладеним між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом електронного аукціону №UA-EA-2020-05-12-000017-b від 22 травня 2020 року, зазначених у додатках №1-4 до цього договору - Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників, іпотекодавців, заставодавців, поручителів.

Кредитор - ПАТ «КБ «Надра» відступив права вимоги на користь ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами.

ПН КМНО Коболєвою А.М. на підставі кредитного договору за №126/П/99/2006-840 видано виконавчий напис від 16 вересня 2014 року.

ПАТ «КБ «Надра» звернулось до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо виконання виконавчого напису від 16 вересня 2014 року про звернення стягнення на предмет іпотеки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .

За заявою стягувача, Києво-Святошинський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) прийняв до примусового виконання вищезазначений виконавчий напис про стягнення заборгованості, про що 17 жовтня 2014 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1 стосовно боржника ОСОБА_1 .

На дату подачі заяви про заміну сторони виконавчого провадження НОМЕР_1, відповідно до даних з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, виконавчий напис від 16 вересня 2014 року перебуває на виконанні у Києво-Святошинському районному відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

При передачі кредитного договору №126/П/99/2006-840 від 08 жовтня 2007 року, укладеного між ВАТ «Надра» та ОСОБА_1 за договором про відступлення прав вимоги №GL48N718070_І_6 від 30 липня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д.В., зареєстрованого в реєстрі за №1456, право вимоги за Кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».

З огляду на вище викладене, у зв`язку з відступленням прав грошової вимоги за кредитним договором відбулась заміна кредитора у зобов`язані, в результаті чого ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» набуло статусу нового кредитора/стягувача за виконавчим написом від 16 вересня 2014 року про стягнення ОСОБА_1 суми заборгованості.

Просило суд, замінити сторону виконавчого провадження у виконавчому провадженні НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого напису від 16 вересня 2014 року відносно боржника ОСОБА_1 про стягнення на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором №126/П/99/2006-840 від 08 жовтня 2007 року в рахунок коштів від реалізації квартири АДРЕСА_2 загальної суми заборгованості 2825145,57 грн. з ПАТ «КБ «Надра», як вибулої сторони, на його правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», АТ КБ «ПриватБанк», як такий, що набув всі права та обов`язки стягувача згідно з Договором про відступлення прав вимоги №GL48N718070_І_6 від 30 липня 2020 року.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 травня 2023 року зазначену вище заяву задоволено.

Замінено у виконавчому провадженні НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого напису від 16 вересня 2014 року відносно боржника ОСОБА_1 про стягнення на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором №126/П/99/2006-840 від 08 жовтня 2007 року в рахунок коштів від реалізації квартири АДРЕСА_2 загальної суми заборгованості 2825145,57 грн. з ПАТ «КБ «Надра», як вибулої сторони, на його правонаступника ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», АТ КБ «ПриватБанк», як такий, що набув всі права та обов`язки стягувача згідно з Договором про відступлення прав вимоги №GL48N718070_І_6 від 30 липня 2020 року.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що вона постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилається на те, що ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 січня 2021 року у справі №369/231/21 зупинено стягнення у виконавчому проваджені НОМЕР_1, про що державним виконавцем постановою від 25 червня 2021 року зупинено вчинення виконавчих дій, а тому на його думку, існує процесуальна причина, щодо неможливості заміни сторони виконавчого провадження до моменту розгляду питання по суті, що стосується його позову у справі №369/231/21 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, постановою Київського апеляційного суду від 08 листопада 2023 року визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 16 вересня 2014 року ПН КМНО Кобелєвою А.М., зареєстрований в реєстрі за №1121, яким задоволено вимоги кредитора ПАТ «КБ «Надра» на суму 2825145, 57 грн. шляхом звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_2 , яка належить боржнику ОСОБА_1 .

Просив суд, ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 травня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» залишити без задоволення.

На вказану апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» подало відзив, в обґрунтування якого зазначило, що зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні жодним чином не впливає на розгляд судом заяви правонаступника про заміну сторони у виконавчому провадженні, а навпаки, у виконавчих провадженнях, за якими правонаступник звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, зупиняються виконавцем на період розгляду такої заяви судом.

Звертає увагу, що заміна сторони стягувача у виконавчому провадженні НОМЕР_1 взагалі не відбулась, а тим більше виконавче провадження взагалі закінчено 24 листопада 2023 року з підстав п.5 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження».

Разом з тим, проти заміни сторони ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», за виконавчим написом, який перебував на виконанні у виконавчій службі у виконавчому провадженні НОМЕР_1, апелянт у справі №369/231/21 не заперечував.

Просило суд, апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 травня 2023 року залишити без змін.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, його представник - адвокат Вітер С.В. подав клопотання про розгляд справи без їх участі, апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Інші сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ПН КМНО Коболєвою А.М. на підставі кредитного договору за №126/П/99/2006-840 видано виконавчий напис від 16 вересня 2014 року.

ПАТ «КБ «Надра» звернулось до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо виконання виконавчого напису від 16 вересня 2014 року про звернення стягнення на предмет іпотеки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .

За заявою стягувача, Києво-Святошинський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) прийняв до примусового виконання вищезазначений виконавчий напис про стягнення заборгованості, про що 17 жовтня 2014 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1 стосовно боржника ОСОБА_1 .

На дату подачі заяви про заміну сторони виконавчого провадження НОМЕР_1, відповідно до даних з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, виконавчий напис від 16 вересня 2014 року перебуває на виконанні у Києво-Святошинському районному відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Згідно договору №GL48N718070_І_6 від 30 липня 2020 року про відступлення прав вимоги від 30 липня 2020 року, посвідченого ПН КМНО Пономарьовою Д.В., зареєстрованого в реєстрі за №1456, право вимоги за кредитним договором №126/П/99/2006-840 від 08 жовтня 2007 року, укладеним між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом електронного аукціону №UA-EA-2020-05-12-000017-b від 22 травня 2020 року, зазначених у додатках №1-4 до цього договору - Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників, іпотекодавців, заставодавців, поручителів.

Кредитор - ПАТ «КБ «Надра» відступив права вимоги на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами.

Ухвалюючи рішення про задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив з того, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

З висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням порушуються їхні права, свободи чи інтереси.

Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження», сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ.

Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За змістом ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до ст. 512 ЦК України, ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом електронного аукціону №UA-EA-2020-05-12-000017-b від 22 травня 2020 року набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до ОСОБА_1 .

Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1)передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2)правонаступництва; 3)виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4)виконання обов`язку боржника третьою особою.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно вимог чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін або вказівку закону (відступлення права вимоги) є частковим правонаступництвом (сингулярне правонаступництво), оскільки не передбачає переходу всієї сукупності прав та обов`язків до правонаступника (що має місце у випадках припинення юридичної особи та спадкового наступництва у випадку смерті фізичної особи), однак є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Отже, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається, на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин і не впливає на правомірність цесії.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Після набрання законної сили відповідним судовим рішенням, воно підлягає обов`язковому виконанню сторонами справи, які, виходячи із суті такого рішення, зазвичай набувають процесуального статусу стягувача та боржника, а у разі відсутності добровільного виконання судового рішення боржником - вчиняються дії щодо його примусового виконання у спосіб та в порядку, що визначені, зокрема ЗУ «Про виконавче провадження», зокрема ініціювання відкриття виконавчого провадження, тощо.

Крім того, забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Відповідно до висновків Верховного Суду у постанові від 20 лютого 2019 року у справі №910/16109/14 вбачається, що процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником).

У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Таким чином, передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договором цесії) є правонаступництвом, і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги, що постановою державного виконавця від 25 червня 2021 року зупинено вчинення виконавчих дій, а тому неможливо замінити сторону виконавчого провадження, оскільки ЦПК України не передбачено такої підстави для відмови у задоволенні заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні, як зупинення стягнення у виконавчому провадженні.

Як передбачають вимоги ст. 34 ЗУ «Про виконавче провадження», якою врегульовано зупинення вчинення виконавчих дій, однією із підстав для зупинення вчинення виконавчих дій є звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у прядку, встановленому ч. 5 ст. 15 цього Закону.

Крім того, оскаржувана ухвала суд першої інстанції жодним чином не порушує права апелянта, а тому колегія суддів вважає, що викладені в ухвалі суду першої інстанції висновки відповідають обставинам справи та нормам процесуального законодавства, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, і доводи апеляційної скарги цього не спростовують, колегія суддів дійшла висновку про залишення ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 травня 2023 року без змін, а скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Керуючись ст.ст.7,367,369,374,375,381,382,389 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 14 березня 2024 року.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Т.О. Писана

С.О. Журба