Справа № 210/3144/23
Провадження № 2/211/471/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ткаченко С.В.,

при секретарі Бірж Д.В.,

у відсутність сторін

розглянувши в м. Кривому Розі цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення ( відшкодування ) матеріальної та моральної шкоди,

встановив:

Адвокат Петрушкевич О.В. звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та просить суд стягнути з відповідача в рахунок відшкодування завданої залиттям помешкання з вини відповідача матеріальної шкоди у сумі 56406,00 грн., моральну шкоду у сумі 28594,00 грн. та витрати, пов`язані з виготовленням звіту про оцінку заподіяної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .

09 квітня 2023 року у вище вказані квартирі ОСОБА_1 виявила залиття своєї квартири, вода текла з гори з квартири відповідача, а саме з квартири АДРЕСА_2 , що знаходиться над квартирою позивача.

Так, у відповідності до Акту № 020 від 10.04.2023 року, встановлено, що 09.04.2023 року в будинку АДРЕСА_3 трапилося залиття, аварія на трубі водовідведення, яка розташована на кухні та ванній кімнаті у квартирі АДРЕСА_2 . Потрібний косметичний ремонт кухні, ванної кімнати та коридору. Причиною залиття 42 квартири, що трапилась внаслідок несвоєчасного обслуговування водовідведення у 46 квартирі, яка знаходиться у незадовільному технічному стані. Висновки і рекомендації комісії: необхідно у квартирі АДРЕСА_2 зробити внаслідок заподіяної шкоди квартирі АДРЕСА_4 косметичний ремонт у кухні, ванній кімнаті, коридорі, а також у квартирі АДРЕСА_2 відремонтувати аварійну ділянку квартирного водовідведення.

Відповідно до Висновку експерта з питань будівельно-технічної експертизи № 33-23 від 04.05.2023 вартість ремонтно-відновлювальних робіт, внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 на квітень 2023 року становить 56406,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, в якості заподіяння майнової шкоди.

Крім того, ОСОБА_1 було заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що відповідач пережила стрес, який супроводжувався нервовим навантаженням, моральним стражданням, станом постійної тривоги, переживанням пов`язаним з залиттям її житла. Через протиправні дії відповідача позивач вимушена докладати додаткових зусиль для організації повсякденного життя в умовах пошкодженого, залитого, житла. Позивач змушена перейматись питаннями ремонту пошкодженої квартири, при цьому вона не мала б цього робити у випадку якби відповідач не порушила її права. Моральну шкоду оцінює в 28594,00 грн.

Ухвалою від 13 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду в спрощеному провадженні з повідомленням сторін.

Представник позивача адвокат Петрушкевич О.В. надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, відзив на позов не надала, була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, причину неявки не повідомила, будь яких заяв не надала.

Повістки направлені відповідачу повернуті у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою, направлялася повістки рекомендованою кореспонденцією за місцем реєстрації та за місцем проживання відповідача.

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Таким чином, відповідач, враховуючи положення статей 128, 130 ЦПК України, вважається такою, що повідомлена належним чином про дату, час та місце судового засідання.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 ( а.с. 42).

З Акту № 020 від 10 квітня 2023 року про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання ( або холодного водопостачання та водовідведення), встановлено: що « 09 квітня 2023 року в будинку АДРЕСА_3 , трапилось залиття, аварія на трубі з водовідведення, яка розташована на кухні та ванній кімнаті у квартирі АДРЕСА_2 , у верхньому правому куті кухні від дверного отвору є мокрі потьоки від кута стелі по продуху до підлоги 120см*265см та від стелі по стіні 80см*265см; від верхнього кута на стелі 10см*120см та 35см*85 см та на дверному отворі 10см*25см. У ванній кімнаті у правому куті на стелі мокрі плями у розмірі 60см*100см, а також мокрі плями по центру кут зверху 15см*30см. У коридорі між прихожою та великою кімнатою над дверним отвором зліва у куті на стелі зверху мокрі потьоки розміром 10см*20см та 5см*85см. Потрібний косметичний ремонт кухні, ванної кімнати та коридору.

Причиною залиття 42 квартири, що трапилась внаслідок несвоєчасного обслуговування водовідведення у квартирі АДРЕСА_2 , який знаходиться у незадовільному технічному стані.

Висновки і рекомендації комісії: необхідно 46 квартирі зробити внаслідок заподіяної шкоди 42 квартирі косметичний ремонт у кухні, ванній кімнаті, коридорі, а також у квартирі АДРЕСА_2 відремонтувати аварійну ділянку квартирного водовідведення 6).

Власником квартири АДРЕСА_5 є ОСОБА_2 ( а.с. 40,41).

Так, у відповідності до Висновку експерта з питань будівельно-технічної експертизи № 33-23 щодо визначення вартості ремонтно-відновлювальних робіт, проведення яких необхідно для усунення пошкоджень, які виникли внаслідок залиття житлової квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_6 , який проведений судовим експертом Бихно М.В. 04 травня 2023 року, вартість ремонтно-відновлювальних робіт, проведення яких необхідно для усунення пошкоджень, які виникли внаслідок залиття житлової квартири АДРЕСА_1 , визначена станом на квітень 2023 року, становить 56406,00 грн. ( а.с. 7-33). За послугу по оцінці спричиненої шкоди, позивач сплатив 5000,00 грн.( а.с. 34).

Згідно частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Результат аналізу положень статей 11 та 1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі.

Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди.

Відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, законодавцем встановлена презумпція вини заподіювача шкоди та саме він повинен довести, що шкоди завдано не з його вини.

Суд також враховує, що відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом..

Відповідачем не надано доказів та заперечень на спростування позовних вимог позивача.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд доходить до висновку, що залиття відбулося з вини відповідача, оскільки затоплення відбулося саме з квартири, яка належить їй на праві власності, а тому заявлені позовні вимоги позивача в частині відшкодування заподіяної матеріальної шкоди є доведеними, обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Щодо відшкодування моральної шкоди у розмірі 28594,00 грн.

Позивач вказує, що внаслідок затоплення, вона зазначала душевних страждань та переживань, що спричинило їй моральну шкоду.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31 березня 1995 року №4 із змінами і доповненнями, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд вважає, що позивачу дійсно заподіяно моральну (немайнову) шкоду, у зв`язку із затопленням її квартири, оскільки подія пошкодження власного нерухомого майна сторонніми особами дійсно викликає моральні переживання та емоційну напругу.

Разом з тим, розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

Розмір моральної шкоди, який визначено позивачем в сумі 28594,00 грн. суд вважає недоведеним та явно завищеним, виходячи із засад розумності і справедливості, тому доходить до висновку стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 5 000 грн.

Крім того, оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до вимог статті 141 ЦПК України покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір.

У відповідності до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем у зв`язку із розглядом справи понесені судові витрати, а саме 2147,20 грн. судового збору, витрати, пов`язані з проведенням будівельно-технічної експертизи у розмірі 5000,00 грн., що підтверджуються матеріалами справи та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Крім того, пунктом 5 частини 3 статті 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Згідно частини 1 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 3 статті 137 ЦПК України визначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес (пункти 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України).

У рішеннях ЄСПЛ від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (п. 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (п.п. 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Схожі висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц.

Аналіз зазначеної постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц свідчить про те, що вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.

У постанові від 08 квітня 2020 року у справі №306/1198/17 Верховний Суд зазначив, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Відповідно до висновку Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду Верховного Суду викладеного у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, витрати на надану професійну правничу допомогу разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Процесуальними нормами встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.

Обов`язковим переліком документів на підтвердження відповідних витрат, незалежно від юрисдикції спору, є: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); розрахунок наданих послуг з їх детальним описом; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо) (висновки, викладені Верховним Судом у постановах у справах № 821/227/17, № 726/549/19, № 810/3806/18).

Такі ж висновки щодо застосування норм права викладені Верховним Судом у постановах від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц та від 09 червня 2020 року у справі №466/9758/16-ц,

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката (постанова Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19).

В матеріалах справи в якості доказів понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано копії: договору про надання правової (правничої) допомоги, ордеру, акту приймання-передачі виконаних робіт за укладеним договором про надання правової ( правничої ) допомоги від 14.06.2023 року, розрахункової квитанції на суму 9935,00 грн., що підтверджує факт понесених позивачем витрат на отримання правничої допомоги, тому в зв`язку з відсутністю заперечень відповідача в цій частині, вимоги підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись 3, 15, 22, 1166, 1167 ЦК України ст. ст.1-13, 76-81, 83, 89, 141, 223,315, ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , матеріальну шкоду внаслідок залиття квартири в розмірі 56406 ( п`ятдесят шість тисяч чотириста шість ) гривень 00 коп., суму моральної шкоди завданої затопленням квартири в розмірі 5000 грн. (п`ять тисяч гривень), вартість проведеної будівельно-технічної експертизи в розмірі 5000 ( п`ять тисяч ) гривень 00 коп., сплачений судовий збір у розмірі 2147 ( дві тисячі сто сорок сім) гривень 20 коп., витрати на правову допомогу в розмірі 9935 ( дев`ять тисяч дев`ятсот тридцять п`ять ) гривень 00 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: С. В. Ткаченко