_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/4586/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.01.2024 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючий - суддя Васильків Олена Василівна,

секретар судового засідання - Макаренко Ганна Володимирівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в спрощенному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" в особі філії "ІНФОКСВОДОКАНАЛ" (, адреса: м. Одеса, вул. Басейна, 5 ) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, -

ВСТАНОВИВ:

І.ПРОЦЕДУРА

25.09.2023 року позивач ТОВ "ІНФОКС" звернулось до Київського районного суду м. Одеси з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача суму боргу у розмірі 8260,96 грн. та витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 25.10.2023 року провадження по справі відкрито.

28.11.2023 рорку адвокат Касьяненко Ю.Я., який діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 , подав до суду відзив на позовну заяву.

08.12.2023 року від ТОВ "ІНФОКС" в особі філії "ІНФОКСВОДОКАНАЛ" до суду надійшла відповідь на відзив.

18.12.2023 року адвокат Касьяненко Ю.Я. подав до суду заперечення на відповідь на відзив.

ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ

В своїх позовних вимогах позивач посилається на те, що відповідач ОСОБА_1 є споживачем філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» ТОВ «ІНФОКС», однак відповідач послуги сплачувала не в повному обсязі, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 8260,96 грн. за період з 01.09.2020 року по 31.07.2023 року, в зв`язку з чим позивач звертається до суду за захистом своїх прав.

Відповідач ОСОБА_1 з позовними вимогами не погоджується та представник відповідача у відзиві посилається на те, що необхідно застосувати позовну давність, що будь-яких підстав щодо нарахування водовідведення позивач не надав, що з моменту тампування, а саме з 05.03.2018 року по теперішній час відповідач фактично позбавлена можливості користуватися не тільки послугами водопостачання, а і своєю квартирою взагалі. Також відповідач зазначає, що вимушена перебувати у знайомих, в зв`язку з чим відповідно до закону за період тимчасової відсутності споживача та членів його сім`ї вартість житлово-комунальних послуг може не сплачуватись.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , що вбачається з Договору дарування квартири від 09.11.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Підгірняк О.А., та зареєстрована за вказаною адресою з 27.10.2009 року, про що суду надано відповідну довідку.

Відповідач ОСОБА_1 є споживачем послуг ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» за адресою: АДРЕСА_1 , що вбачається з Договору про надання послуг постачання холодної води та водовідведення, водовідведення гарячої води №304282 від 23.01.2020 року.

Судом досліджено обґрунтований розрахунок боргу, складений позивачем по особовому рахунку НОМЕР_2 за період з 01.09.2020 року по 31.07.2023 року, споживач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , мешканців - 1.

Відповідно до вказаного розрахунку заборгованість ОСОБА_1 складає 8260,96 грн.

Судом досліджено відповідь ТОВ "ІНФОКС" в особі філії "Інфоксводоканал" від 20.07.2023 року №Я-314, з якої вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , відкрито особовий рахунок № НОМЕР_2 на ОСОБА_1 , нарахування за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення здійснюються за нормою водокористування на одну особу.

З метою примусового стягнення заборгованості за спожиті послуги філією "Інфоксводоканал" подано позовну заяву та рішенням Київського районного суду м. Одеси від 16.11.2021 року по справі №947/10753/21 стягнуто з ОСОБА_1 борг за послуги водокористування у розмірі 1787,00 грн. Дане рішення залишено без змін постановою Одеського апеляційного суду від 20.02.2023 року. Тобто саме з 20.02.2023 року є встановлена судовими інстанціями заборгованість, яка досі не сплачена.

Також у вказаному листі від 20.07.2023 року зазначено, що ОСОБА_1 не надано жодного документального підтвердження відсутності у квартирі АДРЕСА_2 . Інформація щодо припинення надання послуг з водовідведення в квартирі ОСОБА_1 з 05.03.2018 року не відповідає дійсності, оскільки при перевірці системи водовідведення фахівцями філії "Інфоксводоканал" у лютому 2019 року виявлено, що послуги з водовідведення надаються у повному обсязі. Так як ОСОБА_1 поновлюється послуга з водовідведення самостійно, для здійснення коректних нарахувань необхідно здійснити перевірку стану мережі водовідведення. Однак здійснити обстеження на предмет роботи системи водовідведення квартири ОСОБА_1 фахівцями філії 28.06.2023 року не вдалося в зв`язку з недопуском.

Стороною позивача на підтвердження непроживання ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_2 суду надані:

- Акт від 24.11.2023 року, складений ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , та підтверджує, що ОСОБА_1 не проживає в кв. 101 довгий період часу, приблизно з березня-квітня 2018 року.

- Акт від 24.11.2023 року, складений ОСОБА_3 , яка підтверджує, що ОСОБА_1 з березня 2018 року по теперішній час проживає в її квартирі за адресою: АДРЕСА_4 в зв`язку з тим, що в своїй квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , не має можливості повноцінно користуватися житлово-комунальними послугамиа, а саме користуватися водою та послугами водовідведення.

IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача вчасно одержувати якісні житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та згідно з умовами договору на надання таких послуг. Водночас відповідно до пункту 5 частини третьої статті 20 цього Закону такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Водночас, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Пунктом 10 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлена відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені.

За визначенням, наданим у статті 1 вказаного Закону, житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Статтею 526 ЦК України визначені загальні умови виконання зобов`язання, зокрема, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.

Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , зареєстрована за вказаною адресою, особовий рахунок відкрито на ОСОБА_1 , з якою позивачем укладено Договір про надання послуг постачання холодної води та водовідведення, водовідведення гарячої води №304282 від 23.01.2020 року.

При цьому відповідачем ОСОБА_1 не сплачуються в повному обсязі послуги водопостачання та водовідведення, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, розрахунок якої додано до позовної заяви.

Доводи сторони відповідача ОСОБА_1 щодо її тимчасового не проживання за вказаною адресою суд не приймає до уваги як такі, що не підтверджені належними та допустимими доказами в сенсі ст. ст. 77 ,78 ЦПК України. Надані стороною відповідача Акти від 24.11.2023 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суд відхиляє, оскільки підписи осіб, які їх складали не засвідчені належним чином, також не надано копій документів, що посвідчують особу вказаних знайомих відповідача.

У відзиві на позов представник відповідача також просив про застосування строків позовної давності. Дослідивши матеріали справи, суд не вбачає підстав для застосування строків позовної давності, оскільки позов поданий 25.09.2023 року, а розрахунок заборгованості наданий за період з вересня 2020 року, тобто в межах строку позовної давності у три роки.

Стосовно доводів сторони відповідача на незрозумілі належні до сплати суми відповідно до отриманих ОСОБА_1 рахунків на оплату, зокрема за червень 2023 року та серпень 2022 року, суд зазначає, що суми, зазначені як перерахунок за обсяги 87,061 куб.м. та 93,758 куб.м., в розрахунку заборгованості не значаться, а нарахування здійснено відповідно до норми на 1 чол. - 6,697 куб.м., проти чого сторона відповідача не заперечувала.

В ході судового розгляду справи з наданих письмових пояснень сторонами в заявах по суті спору вбачається, що в 2018 році в квартирі відповідача було виконано обмеження водовідведення. З 2019 року згідно з поясненнями сторони позивача заглушка відсутня та послуги надаються у повному обсязі. При цьому на підтвердження обставин щодо встановлення заглушки, так само як і на підтвердження її усунення суду будь-яких доказів не надано. Враховуючи, що позовні вимоги стосуються періоду з вересня 2020 року, суд відхиляє доводи сторони відповідача щодо неотримання послуг з водовідведення, оскільки на підтвердження вказаних пояснень суду також не надано належних та допустимих доказів, в зв`язку з чим доводи сторони позивача щодо наявності заборгованості ОСОБА_1 стороною відповідача не спростовані.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи (Довідка до акта огляду МСЕК 12873), в зв`язку з чим підставаи для стягнення з неї судового збору відсутні.

Керуючись ст. ст. 2, 76-83, 141, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 67, 68, 162 ЖК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" в особі філії "ІНФОКСВОДОКАНАЛ" (, адреса: м. Одеса, вул. Басейна, 5) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНФОКС" в особі філії "ІНФОКСВОДОКАНАЛ" (, адреса: м. Одеса, вул. Басейна, 5) заборгованість у сумі 8260,96 грн. / вісім тисяч двісті шістдесят гривень 96 копійок/.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Васильків О.В.