ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 року

м. Черкаси

справа № 712/9704/22 провадження № 22-ц/821/13/24 категорія 301030500

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Бородійчука В.Г.

суддів: Карпенко О.В., Василенко Л.І.

секретар: Мунтян К.С.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

представник ОСОБА_1 адвокат Скічко Ігор Васильович

відповідачі: ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобальні роздрібні системи»

представник ОСОБА_2 адвокат Олененко Олександр Володимирович

представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобальні роздрібні системи» - адвокат Горобець Сергій Олександрович

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційні скарги представника ОСОБА_2 адвоката Олененка Олександра Володимировича та представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобальні роздрібні системи» - Горобця Сергія Олександровича на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 квітня 2023 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобальні роздрібні системи» про усунення перешкод у користуванні майном, яке є спільною сумісною власністю.

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

16 листопада 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ТОВ «Глобальні роздрібні системи» про усунення перешкод у користуванні майном, яке є спільною сумісною власністю.

В обґрунтування позову вказала, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 .

У вказаному будинку громадянином ОСОБА_3 та ТОВ «Глобальні роздрібні системи» проводяться будівельні роботи із реконструкції частини приміщень першого поверху та частини приміщення № 1 підвалу магазину «Юність» під кафе та магазин.

Наказом Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради від 29 листопада 2021 року № 759 відповідачам затверджено містобудівні умови та обмеження для проектування Об`єкту. Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради відповідачам видано Дозвіл на виконання будівельних робіт № ЧК65 від 19 квітня 2022 року. Із посиланням на Дозвіл під час здійснення реконструкції Об`єкту відповідачами встановлена система вентиляції. Витяжна шахта (повітровід) вентиляційної системи закріплений на фасаді будинку зі сторони двору між вікнами сходової клітки та вікнами квартир під`їзду № 5 з другого по п`ятий поверхи та на першому поверсі з лівої сторони від входу до під`їзду № 5.

Встановлення зазначеного повітроводу не відповідає нормам законодавства та порушує права позивача як співвласника будинку, а також всіх інших співвласників. Фасадна стіна будинку є несучою, огороджувальною (несуче-огороджувальною) конструкцією будинку і є неподільним, спільним майном, яке перебуває у спільній сумісній власності саме співвласників багатоквартирного будинку.

Рішення про передачу фасадної стіни будинку АДРЕСА_2 у користування відповідачам співвласниками не приймалося. Навпаки, співвласники неодноразово заявляли, що вони проти реконструкції об`єкту та повідомляли про це органи місцевого самоврядування. Відповідачі були достовірно обізнані про волевиявлення співвласників будинку.

Отже, монтаж та експлуатація повітроводу відповідачами всупереч вимог закону та без дозволу співвласників будинку є незаконними, порушують їх права та інтереси.

За таких обставин, позивач має право вимагати від відповідачів усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні частиною фасадної стіни будинку, яка є спільною сумісною власністю, шляхом демонтажу повітроводу.

Такий спосіб усунення перешкод є допустимим способом захисту в розумінні статей 16, 391 ЦК України оскільки відновить становище, що існувало до порушення, судові витрати просила розподілити відповідно до законодавства між сторонами.

В позовній заяві ОСОБА_1 просила зобов`язати ОСОБА_2 та ТОВ «Глобальні роздрібні системи» за власний рахунок усунути перешкоди у здійсненні позивачем права користування несуче-огороджувальною конструкцією будинку АДРЕСА_2 шляхом повного демонтажу повітроводу витяжної вентиляційної системи, розміщеного на фасадній стіні будинку зі сторони двору між вікнами сходової клітки та вікнами квартир під`їзду № 5 з другого по п`ятий поверхи та на першому поверсі з лівої сторони від входу до під`їзду № 5.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 квітня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Усунуто позивачу ОСОБА_1 перешкоди у здійсненні права користування несуче-огороджувальною конструкцією будинку АДРЕСА_2 шляхом зобов`язання ОСОБА_2 , ТОВ «Глобальні роздрібні системи» здійснити повний демонтаж повітропроводу витяжної вентиляційної системи, розміщеного на фасадній стіні будинку зі сторони двору між вікнами сходової клітки та вікнами квартир під`їзду № 5 з другого по п`ятий поверхи та на першому поверсі з лівої сторони від входу до під`їзду № 5.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ТОВ «Глобальні роздрібні системи» на користь ОСОБА_4 сплачений судовий збір по 496 грн. 20 коп. з кожного з них.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що під час судового розгляду було повністю доведено обставину того, що відповідачі без згоди співвласників будинку, оформленої в порядку ст. 10 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» здійснили встановлення вентиляційної системи в будинку АДРЕСА_2 . Відтак, позовні вимоги позивача про усунення перешкод в користуванні майном, яке є спільною сумісною власністю є належним способом захисту порушених прав позивача, а тому її позовні вимоги підлягають до задоволення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 та ТОВ «Глобальні роздрібні системи» оскаржили вказане рішення суду в установленому порядку до суду апеляційної інстанції.

В апеляційних скаргах представник ОСОБА_2 адвокат Олененко О.В. та представник ТОВ «Глобальні роздрібні системи» - адвокат Горобець С.О. просять скасувати рішення суду першої інстанції як незаконне та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог позивачки.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційні скарги мотивовані тим, що під час розгляду справи, суд першої інстанції під час ухвалення рішення виходив з тих обставин, що відповідачі без згоди співвласників будинку, оформленої в порядку статті 10 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» здійснили встановлення вентиляційної системи в будинку АДРЕСА_2 .

Однак, судом першої інстанції взявши до уваги протокол зборів співвласників будинку та Акт до нього від 04 травня 2022 року не врахував положення статті 9 ЗУ Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» про те, що збори проведені всупереч вимогам цієї статті не управителем будинку ТОВ «Управлінська компанія «Нова якість» Дільниця 29» або ОСББ, яке наразі не створене, а за участі ініціативної групи відповідних жителів.

Крім того, у позовній заяві позивач не пояснив та не довів у чому саме порушується право власності позивача та яким чином відповідна вентиляційна система унеможливлює користування майном позивача.

Районний суд не врахував, що при вирішенні спору ключовим є визначення правового статусу спірних приміщень, а саме встановлення того, чи відносяться такі приміщення до допоміжних чи є нежитловими приміщеннями в структурі житлового будинку. При цьому допоміжними приміщеннями є всі без винятку приміщення багатоквартирного житлового будинку, незалежно від наявності в них того чи іншого обладнання, комунікацій, адже їх призначенням є обслуговування не лише будинку, а й власників квартир, підвищення життєвого комфорту і наявність різних способів задоволення їх побутових потреб, пов`язаних із життєзабезпеченням. І лише приміщення, що з самого початку будувалися як такі, використання яких мало інше призначення (магазини, перукарні, офіси, поштові відділення тощо) залишаються тими, що не підпадають під правовий режим допоміжних приміщень.

Суд не врахував, що відповідач не розпоряджався несуче-огороджувальною конструкцією, а лише користується нею. Так само, як користуються й інші співвласники, встановлюючи на несуче-огороджувальні конструкції будинку кондиціонери, утеплення. При цьому, співвласники не отримують згоди на таке встановлення від співвласників, оскільки домовленості на отримання таких згод у відповідності до статті 369 ЦК України у співвласників будинку не існує.

При вирішення спору, суд повинен встановити чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Оскільки вищезазначеного суд першої інстанції не встановив, тому рішення про задоволення позовних вимог є неправомірне і підлягає скасуванню.

Відзив на апеляційну скаргу

У відзивах на апеляційні скарги, що надійшли від представника ОСОБА_1 адвоката Скічка І.В. зазначено, що доводи апеляційних скарг є необгрунтованими та не діють підстав для зміни чи скасування рішення суду.

Зазначено, що позивачем повністю доведено факт порушення відповідачами права спільної сумісної власності позивача як співвласника багатоквартирного будинку. Доказом безпосереднього порушення вказаних вище прав позивача є фактичний монтаж повітропроводу всупереч вимогам чинного законодавства, що зафіксовано протоколом та Актом від 04 травня 2022 року.

Позивач звернувся за захистом своїх прав не від імені всіх співвласників багатоквартирного будинку, а від себе особисто і захищає в суді порушення лише виключно своїх прав. Відповідачі не навели жодного доказу на підтвердження наявності рішення про надання згоди на використання ними спільної сумісної власності (фасадної стіни будинку) для встановлення повітропроводу. Більше того, судом першої інстанції встановлено, що в порядку, передбаченому статтею 10 ЗУ ««Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» рішення співвласників багатоквартирного житлового будинку про використання фасадної стіни для розміщення повітропроводу не приймалося, відповідні збори співвласників не проводилися та протокол не оформлявся.

При вирішенні спору, районний суд повністю дослідив всі обставини справи, дав їм належну оцінку та ухвалив законне рішення про задоволення позову.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 87593165 від 20 травня 2017 року та витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 477926644 від 20 травня 2017 року.

Сторони у справі не заперечили тієї обставини, що у вказаному будинку громадянином ОСОБА_3 та ТОВ «Глобальні роздрібні системи» проводяться будівельні роботи із реконструкції частини приміщень першого поверху та частини приміщення № 1 підвалу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » під кафе та магазин по АДРЕСА_3 .

Із посиланням на Дозвіл під час здійснення реконструкції об`єкту на виконання будівельних робіт № ЧК65 від 19 квітня 2022 року відповідачами встановлена система вентиляції - витяжна шахта (повітровід).

Вказана витяжна шахта (повітровід) вентиляційної системи закріплена на фасаді будинку зі сторони двору між вікнами сходової клітки та вікнами квартир під`їзду № 5 з другого по п`ятий поверхи та на першому поверсі з лівої сторони від входу до під`їзду № 5.

Звертаючись до суду з позовними вимогами, ОСОБА_1 обґрунтовувала свої вимоги тим, що відповідачами у справі здійснюються будівельні роботи на фасадній стіні будинку без належного на те дозволу всіх співвласників.

Оскільки вона є співвласником багатоквартирного будинку, тому вказані будівельні роботи порушують її права як співвласника будинку, відтак просила суд зобов`язати відповідачів усунути перешкоди у користуванні майном, яке є спільною сумісною власністю.

Цивільним процесуальним кодексом України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, які мають відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності та достатності.

Частиною 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За положеннями статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Законодавець виключає збирання доказів судом, що стосується предмета спору, з власної ініціативи, за винятком витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом, як передбачено частиною сьомою статті 81 ЦПК України.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

У ст. 41 Конституції України закріплено права кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Статтею 55 проголошено право і свободу людини і громадянина на захист у суді.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року, відповідно до Закону N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Такі положення відображено в національному законодавстві нормами ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України.

Так, згідно з ч. 1, 2 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 382 Цивільного кодексу України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Статтею 369 ЦК України встановлено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.

Відповідно до статті 1 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку це поміж іншого, несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку.

Згідно п. 3.4 ДСТУ Б А.2.4-7:2009 будівельні конструкції це частина будинку, споруди, певного функціонального призначення (каркас будинку, покриття, перекриття тощо), яка складається з елементів, взаємно пов`язаних між собою в процесі виконання будівельних робіт.

Оскільки фасад - це зовнішній вигляд всього будинку або його частини, відтак зміни до нього повинні узгоджуватись зі всіма співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку.

Правове регулювання діяльності у здійсненні права власності у багатоквартирних житлових будинках здійснюється відповідно до положень Конституції України, ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 та п. 5 ч.1 ст.7, ч.1 ст.15 Закону України № 417-VIII «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» реалізація співвласником своїх прав не може порушувати права інших співвласників, співвласники зобов`язані виконувати рішення зборів співвласників.

Порядок прийняття рішень щодо управління багатоквартирним будинком зборами співвласників передбачений ст. 10 вищевказаного закону.

Згідно статті 10 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею.

Незгода співвласників на встановлення витяжної шахти (повітропровод) вентиляційної системи, яка закріплена на фасаді будинку зі сторони двору між вікнами сходової клітки та вікнами квартир під`їзду № 5 з другого по п`ятий поверхи та на першому поверсі з лівої сторони від входу до підїзду № 5 оформлена Протоколом зборів співвласників від 04 травня 2022 року, підписана (власниками 63 квартир із 80) та Актом співвласників багатоповерхового будинку АДРЕСА_2 від 04 травня 2022 року, яким зафіксовано незаконне встановлення вказаної витяжної шахти.

Таким чином, в судовому засіданні було підтверджено факт того, що відповідачі без згоди співвласників багатоквартирного будинку здійснили встановлення вентиляційної системи. Більше того, незгода співвласників оформлена в установленому порядку та закріплена в протоколі зборів та Акті від 04 травня 2022 року.

Доводи апеляційних скарг та наявні матеріали справи не спростовують висновків суду про те, що відповідачами не дотримано процедуру отримання дозволу на встановлення спірного повітропроводу, відтак, кожен із співвласників спільного сумісного майна може звертатися до суду з відповідним позовом про захист своїх прав шляхом усунення перешкод в користуванні спільною сумісною власністю.

Крім того, ТОВ «Управлінська компанія «Нова якість «Дільниця 29», яка є управителем будинку, своїми листами від 17 червня 2022 року (а.с. 28, 29) попередила відповідачів від імені співвласників щодо недопущення порушення норм чинного законодавства та порушення прав співвласників багатоквартирного будинку.

При цьому суд апеляційної інстанції враховує, що Управління Державного архітектурного контролю Черкаської міської ради надало 19 квітня 2022 року дозвіл відповідачам на виконання будівельних робіт. Однак такі роботи на фасадній несучо-огороджувальній частині будинку необхідно було узгодити із співвласниками будинку та затвердити відповідними зборами співвласників, чого зроблено не було.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком районного суду про застосування у справі висновку Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 про те, що судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових заходів захисту.

Спосіб захисту має бути дієвим (ефективним), а його реалізація повинна мати наслідком відновлення порушення майнових або немайнових інтересів особи.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суд здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»).

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16 грудня 1992 року, заява № 12964/87).

Суд першої інстанції правильно встановив, що доводи позовної заяви є повністю обґрунтовані, відповідачі їх не спростували належними та допустимими доказами, а відтак рішення суду про задоволення позовних вимог відповідає як нормам процесуального так і нормам матеріального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції є безпідставними, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в його рішенні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги представника ОСОБА_2 адвоката Олененка Олександра Володимировича та представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобальні роздрібні системи» - Горобця Сергія Олександровича залишити без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 квітня 2023 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобальні роздрібні системи» про усунення перешкод у користуванні майном, яке є спільною сумісною власністю залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови складено 23 лютого 2024 року.

Головуючий В.Г. Бородійчук

Судді О.В. Карпенко

Л.І. Василенко