Провадження № 2/331/1275/2024
ЄУН № 331/1512/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2024 року місто Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя Скользнєва Н.Г., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття,

ВСТАНОВИЛА:

12 березня 2024 року від ОСОБА_1 до суду надійшла позовна заява до ОСОБА_2 , за результатами розгляду якої позивач просить: стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , останнє відоме місце реєстрації в Україні: АДРЕСА_1 , на її користь, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , аліменти розміром 126 962,50 грн за період з 01.04.2024 р. і до повноліття дитини (до 27.01.2030 р.).

Ухвалою суду від 15 березня 2024 року позовну заяву залишено без руху, оскільки заява не відповідала вимогам статтей 175, 177 ЦПК України.

Для усунення зазначених в ухвалі недоліків судом позивачу був встановлений строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Відповідно до наявного в матеріалах справи поштового повідомлення № 06 000 996 610 60, копію ухвали суду від 15 березня 2024 року позивачка отримала 01 квітня 2024 року.

Станом на 12 квітня 2024 року до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від позивачки не надходило, ані заяви про продовження строку на усунення недоліків, ані документів на виконання ухвали суду від 15 березня 2024 року.

У зв`язку з тим, що заявником не використані зазначені процесуальні дії та з урахуванням достатнього часу на усунення недоліків позовної заяви, суд вбачає законні підстави для повернення позовної заяви позивачу.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначеністаттями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони чи обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Із зазначеного слідує, що повернення позовної заяви у відповідності до ст. 185 ЦПК України не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не позбавляє права позивача (заявника) на повторне звернення до суду із позовом.

Керуючись ч.3 ст. 185 ЦПК України,

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття, вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненняю із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Повний текст ухвали складено 12 квітня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду в 15-денний строк з дня складення повного тексту ухвали суду.

Суддя: Н.Г.Скользнєва