ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 127/19943/23

Провадження № 22-ц/4820/348/24

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Чебан О.М.,

з участю представниці апелянтки,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова до ОСОБА_1 про стягнення боргу, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Павловської А.А. від 29 листопада 2023 року.

Заслухавши доповідача, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасника справи, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У липні 2023 року позивач, звертаючись в суд з цим позовом до відповідачки вказував, що 02.09.2020 року укладено з ОСОБА_1 договір про навчання та договір №59мпк/20 від 10.09.2020 про надання платної освітньої послуги.

Відповідно до п. 3 розділу V Договору №59 мкп/20 від 10.09.2020 року відповідачка зобов`язана здійснити оплату за надання освітньої послуги щосеместру (не пізніше ніж до 01 серпня та до 01 лютого) в сумі 15800 грн. Це зобов`язання нею було порушено, станом на 21.06.2023 року утворилася сума боргу 16799 грн., що включає основний борг за п`ятий семестр, 3% річних та інфляційні нарахування.

Відповідачка в добровільному порядку не виконує свій обов`язок щодо сплати коштів, тому позивач просив стягнути з відповідачки на його користь 16799,64 грн. та понесені витрати.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 листопада 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Вінницького Національного медичного університету ім. М.І. Пирогова 16799,64 грн. заборгованості, інфляційних нарахувань та трьох процентів річних, а також судовий збір в сумі 2684 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду як незаконне та відмовити в задоволенні позову. На її думку, позивачем не доведено право на отримання оплати за 5-й семестр з вересня 2022 року по лютий 2023 року, так як ОСОБА_2 була відрахована після 4 семестру, з лютого 2022 року перебувала за кордоном, в Сполучених Штатах Америки, і перебуває там досі, до навчання в університет не поверталася. Освітня послуга по завершенні 4 семестру навчання їй не надавалася, тому відсутні підстави для стягнення плати за 5 семестр «навчання».

Вона здала останню сесію та планувала продовжити навчання дистанційно, однак їй було відмовлено, також намагалася отримати академічну відпустку, однак їй також було відмовлено, після чого прийняла рішення завершити навчання в університеті.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини справи, допустив порушення норм процесуального права та неправильне застосування норми матеріального права, викладені в рішенні суду першої інстанції висновки не відповідають обставинам справи, у зв`язку з чим оскаржуване рішення слід скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Так, судом встановлено, що між Вінницьким національним медичним університетом ім. М.І. Пирогова та ОСОБА_1 02.09.2020 року укладено договір про навчання і 10.09.2020 року договір №59мпк/20 про надання платної освітньої послуги. Договори укладено з приводу отримання освітньої послуги студенткою ОСОБА_2 .

Наказом Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова від 08.09.2020 № 333 ОСОБА_2 зарахована на 1 курс позивача на денну форму навчання медичного факультету № 2 спеціальність «Медична психологія» на місця, що фінансуються за рахунок коштів фізичних та юридичних осіб.

Відповідно до п. 3 розділу V Договору відповідач зобов`язана здійснити оплату за надання освітньої послуги щосеместру (не пізніше ніж до 01 серпня та до 01 лютого) в сумі 15800 грн.

Наведене підтверджується матеріалами справи.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач виконав свої зобов`язання за договорами щодо надання освітньої послуги ОСОБА_2 , натомість відповідачка в порушення умов договору не внесла плату за навчання за 5 семестр. Заборгованість відповідачки становить 16799,64 грн. і складається з основного боргу 15800 грн. за 5-ий семестр, 932,20 грн. інфляційних нарахувань за вересень-грудень 2022 року та 3% річних 67,44 грн., тому підлягає стягненню з неї на користь позивача.

Проте з цими висновками суду не можна погодитися, зважаючи на таке.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч.1 ст. 526 ЦК).

За змістом ч.ч.1, 3 ст. 510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п.п. 1 розділу ІІ договору №59МПК/20 про надання платної освітньої послуги між ВНМУ ім. М.І. Пирогова та фізичною особою від 10.09.2020 року заклад зобов`язаний надати здобувачу освітню послугу на рівні стандартної вищої освіти.

Замовник зобов`язаний своєчасно вносити плату за освітню послугу відповідно до термінів, в розмірах та в порядку, встановлених договором (п. 1 розділу ІІІ договору №59МПК/20 від 10.09.2020 року).

Апеляційним судом встановлено, що 26.02.2022 року у зв`язку з повномасштабною агресією росії проти України ОСОБА_2 виїхала до Польщі, де перебувала до 06.07.2022 року, а 07.07.2022 року прибула до США, де перебуває й досі.

Ці обставини підтверджуються даними копії паспорта громадянина України для виїзду за кордон, а також копіями (із засвідченим перекладом) виданих органами США тимчасового водійського посвідчення від 08.11.2022 року, дозволу на роботу від 13.10.2022 року та ліцензії на зайняття клінічною лабораторною практикою від 27.02.2023 року на ім`я ОСОБА_2 .

У зв`язку з цим ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 13.02.2024 року роз`яснено сторонам право подати докази надання чи ненадання освітньої послуги ОСОБА_2 у 5 семестрі 2022/2023 навчального року (академічну довідку про результати навчання, назви дисциплін, отримані оцінки і здобуті кредити ЄКТС, відомості та інші документи щодо успішності, кількості відвіданих занять та режиму навчання тощо).

Позивач не скористався цим правом та не надав суду жодних доказів на підтвердження надання освітньої послуги ОСОБА_2 та її режиму навчання з урахуванням факту її перебування в США (Каліфорнія) та існуючої різниці в часових поясах.

Водночас апеляційний суд констатує, що наданий на підтвердження позовних вимог наказ №15 від 13.01.2023 року про відрахування зі складу здобувачів вищої освіти Вінницького національного медичного університету ім. М.І. Пирогова медичного факультету №2 за невиконання індивідуального навчального плану ОСОБА_2 , студентки спеціальності 222 «Медична психологія» ІІІ курсу, група 62, не містить відповідних відомостей про результати її навчання у 5 семестрі 2022/23 навчального року.

Службова записка декана медичного факультету №2 про невиконання індивідуального навчального плану ОСОБА_2 та протокол комісії щодо переведення, відрахування та поновлення здобувачів вищої освіти університету №01 від 13.01.2023 року, попри зазначення, що ОСОБА_2 до занять у 5 семестрі 2022/23 року навчального року приступала, також не є достатніми доказами її навчання у цей період.

Відтак позивач не довів достатніми та допустимими доказами факт надання освітньої послуги ОСОБА_2 у 5 семестрі 2022/2023 року, а тому відсутні підстави для стягнення плати за навчання за цей період.

З врахуванням наведеного оскаржуване рішення слід скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в позові.

Згідно з ч.13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За змістом ч.ч. 1-2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За змістом ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 137 ЦПК).

Згідно з ч. 6 ст. 137 ЦПК обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Встановлено, що ОСОБА_1 професійну правничу допомогу у даній справі надавало АО «Галини Карєпової» на підставі договору про надання правничої допомоги від 25.09.2023 року.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу апелянткою надано договір №25/09-23 від 25.09.2023 року, додаток 1 до договору про надання правничої допомоги №25/09-23 від 25.09.2023 року, акт №01 від 09.10.2023 року, квитанцію до прибуткового касового ордера №1/09 про сплату ОСОБА_1 на підставі договору №25/09-23 від 25.09.2023 року 7113 грн.

Вінницький національний університет ім. М.І. Пирогова не подавав заяву щодо неспівмірності понесених судових витрат зі складністю справи.

Отже, відповідно до ч.ч.1, 13 ст. 141 ЦПК України з позивача на користь відповідачки підлягають стягненню понесені витрати на правничу допомогу в сумі 7133 грн. та 3220,80 грн. понесених витрат за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 листопада 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В позові Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова до ОСОБА_1 про стягнення боргу відмовити.

Стягнути з Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова (місцезнаходження: вул. Пирогова, 56, м. Вінниця, 21018, ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 10333,80 грн. понесених судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 01 квітня 2024 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк