№ 2/183/821/24

У Х В А Л А
18 січня 2024 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді Сороки О.В.,
секретаря судових засідань Аніськової А.В.,
розглянувши у судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, клопотання відповідача ОСОБА_1 про направлення цивільної справи за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва, -
В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
16 січня 2024 року до суду надійшло клопотання відповідача ОСОБА_1 в якому він просить дану цивільну справу передати на розгляд до Печерського районного суду м. Києва, оскільки у зв`язку із тимчасовою окупацією м. Сєвєродонецьк Луганської області, він зареєстрований, як внутрішньо переміщена особа та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 та за віком та станом здоров`я не має можливості забезпечити участь у судових засіданнях в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Так як справа розглядається за зареєстрованим місцем проживання відповідача, то вважає, що є всі підстави для передачі справи до м. Києва.
Вивчивши клопотання та матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
Місцем проживання особи в даному випадку є зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання, яке стосовно фізичної особи визначається відповідно до положень ст. 29 ЦК України та ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».
Як вбачається з позовної заяви, відповідачем у справі є ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно з ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.
Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи затверджений постановою Кабінету Міністрів України «Про облік внутрішньо переміщених осіб» від 01.10.2014 № 509, абзацом 2 пункту 1 якої визначено, що довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.
Згідно з пунктом 9 Правил реєстрації місця проживання, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207 (в редакції, яка була чинна до 15.08.2017 включно), відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, а відомості про реєстрацію місця перебування - до довідки про звернення за захистом в Україні та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (документ, до якого вносяться відомості про місце перебування) шляхом проставлення в них відповідного штампа реєстрації місця проживання/перебування особи за формою згідно з додатком 1.
Проте, 09.08.2017 Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 579 Про внесення зміни до пункту 9 Правил реєстрації місця проживання, якою внесено зміни до пункту 9 «Правил реєстрації місця проживання», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру», а саме виключено в абзаці першому слова «та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи».
Отже, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не належить до переліку документів, до якого вноситься інформація про зареєстроване місце перебування особи.
Таким чином, враховуючи вищенаведені норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не є документом, який підтверджує зареєстроване місце проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки підтверджує лише факт внутрішнього переміщення особи та взяття її на облік.
Відповідно до ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншого суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Враховуючи те, що з викладених у клопотанні відповідача обставин, підстав для передачі справи за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва, встановлено не було, то вважаю за потрібне у задоволенні клопотання відповідача відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», ст. ст. 27, 31 ЦПК України, суддя, -
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про направлення цивільної справи за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва, - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Сорока.