РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 року м. Володимир

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Каліщука А.А.

за участю секретаря судового засідання Кравчук А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Володимир-Волинського міського суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Володимирська міська рада Волинської області про встановлення порядку користування земельною ділянкою,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Володимирська міська рада Волинської області про встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що вона проживає у чотирьохквартиному житловому будинку під номером АДРЕСА_1 та є власником квартири АДРЕСА_2 .

Проектом від 10.07.2001 їй було погоджено передати в постійне користування земельну ділянку площею 398 кв.м., з них 42 кв.м. залишити в спільному користуванні співвласників будинку по АДРЕСА_3 .

Власники квартир АДРЕСА_4 погодили вищевказаний проект передачі їй земельної ділянки, підтвердженням чого є Акт встановлення та узгодження меж між землекористувачами земельних ділянок та проект забудови земельної ділянки від 08.12.1998.

У 2002 власником квартири під номером АДРЕСА_5 став відповідач ОСОБА_3 , яка була придбана ним під час шлюбу з відповідачем у справі ОСОБА_2 та є спільною сумісною власністю подружжя.

Земельна ділянка на якій знаходиться даний будинок продовжує перебувати у міській комунальній власності.

Протягом тривалого часу між нею та відповідачами існує конфлікт щодо порядку користування земельною ділянкою, який був установлений з попереднім власником квартири АДРЕСА_5 ОСОБА_4 , що полягає у здійсненні перешкод відповідачами вільно користуватись спільним входом до її домоволодіння, користуватись земельною ділянкою для належного обслуговування своєї квартири.

Оскільки через орган місцевого самоврядування конфлікт між ними не вирішений, за захистом своїх порушених прав як власника майна на безперешкодне користування останнім, шляхом усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою на якій знаходиться її квартира, позивач зверталась до Володимир-Волинського міського суду.

Рішенням Володимир-Волинського міського суду від 28.10.2019 зобов`язано відповідача ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою загального користування, яка знаходиться в комунальній власності Володимир-Волинської міської ради за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом надання позивачу ключів від воріт та хвіртки, що служать єдиним входом та проїздом до належної позивачу на праві приватної власності квартири АДРЕСА_2 даного будинковолодіння, яке в подальшому залишене Волинським апеляційним судом без змін.

Однак відповідачі надалі продовжують чинити перешкоди у вільному користуванні своїм майном, а саме перешкоджають вільно користуватись спільним входом до її домоволодіння, користуватись земельною ділянкою для належного обслуговування її квартири.

З урахуванням висновку експертизи позивач просить встановити порядок користування земельною ділянкою між нею та ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та визначити другий варіант виділення у спільне користування земельної ділянки по АДРЕСА_1 , а саме виділити 125 кв.м. земельної ділянки у спільне користування для влаштування спільного проходу (проїзду) для обслуговування житлового будинку (в тому числі квартири АДРЕСА_2 та квартири АДРЕСА_5 ) з господарськими будівлями і спорудами, відповідно до висновку експертизи №617 від 31.01.2023, зробленого Волинським відділенням Науково-дослідного інституту судових експертиз (відповідно до можливого варіанту №2), позначеної на плані точками 1-2-3-4-5-6-7-8-9-10-11-12-13-14-15-1 (позначено на плані зеленим кольором).

В судове засдіання позивач та її представник не з`явилися, однак подали заяву, в якій зазначили, що уточненні позовні вимоги підтримують повністю та просять позов задовольнити. Розгляд справи просять проводити у їхній відсутності.

Відповідачі в судове засідання викликались неодноразово, однак не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату і місце судового розгляду, не повідомили про поважну причину неприбуття, не подавали заяв про відкладення судового розгляду, а тому суд постановив розгляд справи проводити за їхньої відсутності.

Оцінивши всі докази в сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_6 . Дана обставина підтверджується реєстраційним посвідченням, котре видане Волинським бюро технічної інвентаризації, реєстровий № 3941 від 28.07.1998.

Проектом від 10.07.2001 було погоджено передати ОСОБА_1 в постійне користування земельну ділянку площею 398 кв.м., з них 42 кв.м. залишити в спільному користуванні співвласників будинку по АДРЕСА_1 .

Актом встановлення та узгодження меж між землекористувачами земельних ділянок підтверджується, що власники кв. АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 погодили межі земельної ділянки.

На підставі договору купівлі-продажу від 05.08.2002, ОСОБА_3 придбав кв. АДРЕСА_9 та зареєстрований за даною адресою.

Відповідач ОСОБА_2 також з 14.03.2006 зареєстрована у кв. АДРЕСА_9 , що підтверджується відомостями з УДМС у Волинській області.

Між сторонами існує спір щодо порядку користування земельною ділянкою, а саме спільного входу до будинковолодіння позивача та відповідачів.

Позивач зверталась в суд із позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 28.10.2019 позов задоволено та зобов`язано ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою загального користування, яка розташована у АДРЕСА_1 та знаходиться в комунальній власності Володимир-Волинської міської ради Волинської області, шляхом надання ОСОБА_1 ключів від воріт та хвіртки, що є єдиним ходом та проїздом до належної ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_2 даного будинковолодіння.

Однак після ухвалення даного рішення, між сторонами і надалі існує спір щодо користування земельною ділянкою, а саме спільного входу до будинковолодіння позивача ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що 14.03.2023 ОСОБА_1 набула права власності на земельну ділянку площею 0,0205 га по АДРЕСА_1 , кадастровий № :01:004:0249, для будівництва та обслуговування житлового будигку, господарських будівель і споруд. Дана обставина підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав.

З метою визначення варіантів користування земельною ділянкою на якій розташований багатоквартирний будинок по АДРЕСА_1 судом призначалась судова земельно-технічна експертиза.

Висновком експерта від 31.01.2023 було визначено варіант користування спірною земельною ділянкою.

Норми права застосовані судом та мотиви з яких виходить суд.

Згідно з ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, не завдаючи при цьому шкоди правам інших осіб і не порушуючи їхніх інтересів.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 5 ст. 319 ЦК України власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян тощо.

Статею 96 Земельного кодексу України (далі ЗК України) передбачено, що землекористувачі зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, дотримуватись правил добросусідства.

Згідно з ч.1 ст. 103 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельнихділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусдініх земельних жідянок завдається найменше незручностей.

Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулювання правових, організаційних та економічних відносин, пов`язаних з реалізацією прав та виконання обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління, визначаються Законом України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку».

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку», багатоквартирний будинок це житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. Відповідно до цього ж Закону власниками квартири чи нежитлового приміщення в багатоквартирному будинку є його співвласники.

Оскільки в будинку в якому проживають сторони є чотири квартири, отже відповідно до вищенаведеного закону він є багатоквартирним, а сторони відповідно є співвласниками.

Відповідно до ст. 42 ЗК України земельна ділянка на якій розташований багатоквартирний житловий будинок, а також належні до нього будівлі, споруди та прибудинкова територія, що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку, передаються безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються співвласниками.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , які є співвласниками багатоквартирного будинку, а також ОСОБА_2 , котра зареєстрована та проживає в квартирі ОСОБА_2 , не можуть між собою домовитись про порядок користування земельною ділянкою, тобто між ними існує спір щодо порядку користування спільною земельною ділянкою, а тому такий порядок необхідно встановити рішенням суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

З метою визначення варіантів виділення у спільне користування земельної ділянки на якій розташований багатоквартирний будинок по АДРЕСА_1 судом призначалась судова земельно-технічна експертиза.

Висновком експерта від 31.01.2023 було визначено варіант спільного користування спірною земельною ділянкою.

Позивач просить встановити порядок користування земельною ділянкою між нею та ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та визначити другий варіант виділення у спільне користування земельної ділянки по АДРЕСА_1 , а саме виділити 125 кв.м. земельної ділянки у спільне користування для влаштування спільного проходу (проїзду) для обслуговування житлового будинку (в тому числі квартири АДРЕСА_2 та квартири АДРЕСА_5 ) з господарськими будівлями і спорудами, відповідно до висновку експертизи №617 від 31.01.2023, зробленого Волинським відділенням Науково-дослідного інституту судових експертиз (відповідно до можливого варіанту №2), позначеної на плані точками 1-2-3-4-5-6-7-8-9-10-11-12-13-14-15-1 (позначено на плані зеленим кольором).

Відповідач ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на судовий розгляд справи не з`явились, не подавали обгрунтованих заяв про незгоду із запропонованим варіантом спільного користування земельною ділянкою, не довели, що такий варіант спільного користування земельною ділянкою буде дійсно порушувати їхні законні права та інтереси, не подавали заяв (пропозицій), висновків експертизи про інші можливі варіанти спільного користування земельною ділянкою, а тому суд дійшов висновку, що у спільне користування сторін слід передати земельну ділянку, котра визначена у другому варіанті експертизи.

Такий варіант спільного користування земельною ділянкою є прийнятним та доцільним для обох сторін, так як за таким варіантом спільного користування обидва співвласники та користувач, матимуть можливість вільного доступу до своїх квартир, безперешкодного користування своїм майном та є єдиним можливим входом та проїздом до належної позивачу на праві приватної власності квартири та земельної ділянки.

Матеріали справи не містять інших варіантів спільного користування земельною ділянкою, котрі б надавали реальну можливість, без створення перешкод, користуватись належними на праві власності квартирами.

Оцінивши всі докази в сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, доведеними, а тому позов слід задовольнити.

Оскільки позов задоволено повністю, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню в користь позивача 840,80 грн судового збору, а також витрати на проведення експертизи в сумі 9060,96 грн, котрі документально підтердженні та є витратами пов`язаними із розглядом цієї справи.

Керуючись ст.ст. 12,81,89, 265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити.

Встановити порядок користування земельною ділянкою, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та виділити ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 125 кв.м. земельної ділянки у спільне користування для влаштування спільного проходу (проїзду) для обслуговування житлового будинку (в тому числі квартири АДРЕСА_2 та квартири АДРЕСА_5 ) з господарськими будівлями і спорудами, відповідно до висновку експертизи №617 від 31.01.2023 Волинського відділення Науково-дослідного інституту судових експертиз (відповідно до можливого варіанту №2), позначеної на плані точками 1-2-3-4-5-6-7-8-9-10-11-12-13-14-15-1 (позначено на плані зеленим кольором).

Стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 по 420,40 грн судового збору та по 4530,48 грн витрат за проведення судової земельно-технічної експертизи.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , проживає у АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , проживає у АДРЕСА_10 .

Відповідач: ОСОБА_3 , проживає у АДРЕСА_10 .

Повне судове рішення виготовлено 14.03.2024.

Головуючий:/підпис/

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя А.А. Каліщук