Справа № 749/148/24
Номер провадження 2/749/82/24
"21" березня 2024 р. м.Сновськ
Щорський районний суд чернігівської області в складі
головуючого судді Шаповал З.О.
за участі секретаря Мирошниченко А. М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сновськ у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 749/148/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони перебувають у шлюбі, є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач знайшла іншого чоловіка і залишила позивача, тому позивач вважає, що їх сім`я розпалася остаточно і примирення неможливе.
Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 02.02.2024 р. прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 21.03.2024 р.
Позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. У позовній заяві позивач просить розглянути справу без його участі. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без її участі, в якій вона зазначила про визнання позовних вимог.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши докази у справі, приходить до наступного.
Судом встановлено, що сторони 10.06.2012 р. зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а. с. 6), та є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а. с. 8), та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а. с. 9).
Надаючи оцінку обставинам справи суд зазначає про наступне.
Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини.
Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.
Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.
Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача і що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін та дітей, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.
Виходячи з положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.
Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Як вбачається з копії договору № 1 про надання правничої допомоги, укладеного між позивачем та адвокатом Мотяшем М. І. 29.01.2024 р., у пункті 3 вказаного договору передбачено, що обсяг і вартість наданої правової допомоги за цим договором визначається у відповідному розрахунку, розрахунок надається за бажанням клієнта.
Натомість позивачем відповідного розрахунку надано не було.
Верховний Суд у постанові від 20 липня 2021 року у справі № 922/2604/20 зазначив, що відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акта прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності.
Враховуючи викладене, з огляду на відсутність у матеріалах справи передбаченого п. 3 вищезазначеного договору розрахунку, детального опису виконаних доручень клієнта, акта прийому-передачі виконаних робіт, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст.ст. 133, 141,142, 200,206, 263-265, 274-279, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцем с. Хотуничі Щорського району Чернігівської області, та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженкою села Осьмаки Коропського району Чернігівської області, зареєстрований 10 червня 2012 року виконкомом Новоборовицької сільської ради Щорського району Чернігівської області, актовий запис № 03.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 гривень (шістсот п`ять гривень 60 копійок).
Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, у розмірі 605,60 гривень (шістсот п`ять гривень 60 копійок).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його (проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду у зазначений вище строк.

Суддя З.О.Шаповал