Справа № 766/1508/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2024р. Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючої судді - Зуб І.Ю.,

за участю секретаря Боровикова В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) про зменшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього відповідно судового наказу Херсонського міського суду Херсонської області від 10.12.2021 року. Просить зменшити розмір аліментів з на 1/6 частину від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

На обґрунтування позову позивач зазначив таке. Сторони мають спільну дитину, на утримання якої за судовим наказом стягнуто аліменти на користь відповідача у розмірі частини заробітку (доходу). 11.03.2017 року він уклав шлюб, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька ОСОБА_3 . На день звернення із позовом на утриманні позивача перебуває дружина, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, донька та син дружини від першого шлюбу. Зазначає, що його стан здоров`я суттєво погіршився. Крім того зазначає, що на його утриманні перебувають непрацездатні батьки, які хворіють, проходять за призначенням лікаря стаціонарне лікування.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18.02.2022 року відкрито провадження у даній справі про розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

Після відновлення процесуальної діяльності Херсонського міського суду Херсонської області з 12.06.2024 року та підтвердження наявності справи розгляд було продовжено.

Представником позивача подано письмові пояснення у справі, де зазначено, що з позивача стягується сума аліментів, яка перевищує прожитковий мінімум на дитину відповідного віку. Крім того, утримання доньки та сина від першого шлюбу, який має психічне захворювання та має інвалідність, потребує значних витрат. Крім того, стан здоров`я батьків позивача також потребує значних витрат, які зараз проживають із позивачем у місті Києві. Також вказано, що сума аліментів перевищує прожитковий мінімум на дитину відповідного віку.

Представник позивача адвокат Брушко І.В. в судовому засідання підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позові, просила їх задовольнити.

Представником відповідача подано відзив, в якому зазначено таке. Відповідачка позов не визнає. Зазначає, що на момент винесення судового наказу у позивача вже народилась донька і він був одружений, тож це не вплинуло на матеріальний стан позивача. Щодо перебування дружини в декретній відпустці, то ця інформація не є актуальною. Щодо перебування на утриманні позивача сина дружини від першого шлюбу, то дитина отримує державну допомогу та має право на стягнення аліментів з його батька. Щодо батьків позивача, то вони отримують виплати ВПО, пенсійні виплати та позивачем не надано доказів щодо їх утримання. Щодо стану здоров`я позивача, то для хворих на цукровий діабет існує державна програма «Доступні ліки». Позивач знає куди ідуть аліменти, оскільки він спілкується з донькою.

Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлено таке.

Згідно із ст. 4 ч. 1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ч. 1 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності із положеннями ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Згідно із ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Докази мають бути належними, допустимими, достовірними (ст. ст. 77, 78, 79 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

10.12.2021 року Херсонським міським судом Херсонської області винесено судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 26.11.2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Так, встановлено, що сторони мають спільну дитину, на утримання якою з позивача стягнуто аліменти.

ОСОБА_1 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 11.03.2017 року, що вбачається з свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_3 , після одруження прізвище дружини « ОСОБА_1 ».

Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька ОСОБА_3 , що вбачається с свідоцтва про народження серія НОМЕР_4 .

Довідку від 19.01.2022 року про місце проживання у м. Олешки, суд до уваги не бере, оскільки станом на день розгляду справи, зазначена в ній інформація не є актуальною.

У виписці із медичної карти 523002 від 24.01.2022 року зазначено, що ОСОБА_6 має основний діагноз: К85 підвищений тиск.

У консультативному висновку спеціаліста від 24.01.2022 року вказано, що ОСОБА_7 встановлено діагноз: К85 підвищений тиск.

У консультативному висновку від 19.01.2022 року вказано, що ОСОБА_1 має діагноз: Цукровий діабет, ІІ тип, середнього ступеня тяжкості, стан медичної субкомпенсації.

З довідки про стан ліміту кредитування від 17.01.2022 року вбачається, що ОСОБА_1 має поточний рахунок в АТ «Перший Український Міжнародний Банк», сума для повного погашення заборгованостей становить 85556,84 грн.

З довідки від 17.01.2022 року за № 41.26-52 Регістру судноплавства України заробітна плата в період з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року ОСОБА_1 становить 449064,68 грн.

У виписці із медичної карти № 12073від 19.08.2022 року вказано, що ОСОБА_7 перебував у стаціонарі з 14.08.2022 року по 19.08.2022 року. Зазначено в діагнозі ряд захворювань, в тому числі Церебро-васкулярна хвороба, гострий мозковий інстульт за ішемічним типом (за даними МСКТ від 15.08.2022) в басейні правої середньої мозкової артерії з помірним лівобічним геміпарезом на фоні дисцикулярної енцефалопатії ІІ ст. атеросклеротичного та гіпертонічного генезу. Рекомендації надані такі, як спостереження у сімейного лікаря, реабілітаційне лікування, дієта, контроль артеріального тиску та призначено ліки.

До матеріалів справи також долучено висновок УЗД щодо обстеження ОСОБА_7 від 29.08.2022 року із зазначенням висновку про уз-ознаки атеросклерозу БЦА.

Також надано консультативний висновок невролога від 02.09.2022 року щодо огляду ОСОБА_7 Зазначено основний діагноз: ЦВХ із гіпертензією ІІІ ст.; ГПМК за ішемічним типом в басейні правої с.м.а. у вигляді легкого лівобічного геміпарезу на фоні ДЕП ІІ ст. змішаного характеру; системний тромболіз 14.08.2022 р. Рекомендоване лікування у вигляді призначення ліків.

Крім того, надано виписку № 15111 від 15.11.2022 року про перебування у стаціонарі ОСОБА_7 з 06.11.2022 року по 15.11.2022 року.

Відповідно до довідки про доходи № 336213 ОСОБА_7 отримав пенсію в період з 01.07.2023 року по 31.12.2023 року у розмірі 40350,00 грн.

Відповідно до довідки від 20.04.2022 року № 3003- ОСОБА_7 зареєстрований як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_6 отримала пенсію в період з 01.07.2023 року по 31.12.2023 року у розмірі 20027,76 грн., що підтверджено довідкою про доходи № 221834.

Відповідно до довідки від 18.05.2022 року № 3003- ОСОБА_6 зареєстрована як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_1 придбав 15.05.2018 року квартиру АДРЕСА_4 , що вбачається з договору купівлі-продажу від 15.05.2018 року.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за ВП 68086173 з виконання виконавчого листа № 766/23589/21, заборгованість станом на 31.11.2023 року відсутня.

Оцінюючи надані докази суд зазначає таке.

Стверджуючи, що позивач має батьків: ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , ОСОБА_1 не надає свідоцтва про народження на підтвердження даного факту.

Стверджуючи про наявність додаткових витрат у зв`язку із хворобами батьків, не надано жодних доказів на підтвердження таких витрат, які несе саме позивач у справі. При цьому суд враховує, що батьки позивача перебувають на пенсійному забезпеченні.

Так, не надано належних та допустимих доказів перебування на утриманні позивача непрацездатних батьків.

Крім того медичні документи надані станом на 2022 рік, що не є актуальним на час розгляду справи.

Договір купівлі продажу квартири від 15.05.2018 року не вказує на зміну матеріального стану позивача після видачі судового наказу у 2021 році.

Стверджуючи про потребу самого позивача у лікуванні, що тягне додаткові витрати на придбання ліків, також не надано жодних доказів про призначення таких ліків та їх придбання.

Зазначаючи, що позивач несе додаткові витрати, він не надав до суду відомостей щодо розміру свого доходу станом на час розгляду справи та станом на період видачі судового наказу, та доказів витрат, які несе.

Відомості про наявність заборгованості перед банком станом на 2022 рік, також не є доказом зміни матеріального становища платника аліментів.

Щодо наданих документів, а саме: свідоцтва про народження ОСОБА_8 , посвідчення серії НОМЕР_5 про отримання державної допомоги дитиною з інвалідністю, довідки №402 від 23.01.2024 року про перебування на обліку ОСОБА_9 в Деснянському Управлінні Соціального захисту населення та утримує державну допомогу на дитину з інвалідністю ОСОБА_8 , медичний документ про стан здоров`я ОСОБА_8 , довідку про реєстрацію його місця проживання, суд зазначає таке.

Наведені документи підтверджують, що дружина позивача ОСОБА_9 має сина від попереднього шлюбу - ОСОБА_8 , який має інвалідність, встановлено діагноз: хронічне психічне захворювання, отримує державну допомогу. Відповідно до свідоцтва про народження, дитина має батька ОСОБА_10 , який має юридичний обов`язок щодо утримання дитини. Тобто ОСОБА_1 не є батьком даної дитини, і відповідно не має юридичного обов`язку щодо його утримання.

Доказів, що стан здоров`я дитини ОСОБА_8 впливає на зміну матеріального становища ОСОБА_1 не надано.

Сам по собі факт народження молодшої дитини ОСОБА_3 25.09.2019 року не вказує на зміну матеріального становища позивача.

Твердження сторони позивача, що щомісячні суми аліментів перевищують розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, не може бути підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки така обставина не визначена законом, як підстава для зменшення розміру аліментів.

Щодо твердження сторони позивача про невідоме цільове використання сплачених аліментів, то позивач має право звернутись із відповідною заявою для з`ясування даної обставини. Так, підставою для проведення інспекційного відвідування одержувача аліментів є заява платника аліментів. Контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюють органи опіки та піклування шляхом проведення інспекційних відвідувань одержувача аліментів. Тобто необізнаність позивача щодо цільового використання сплачених аліментів не може бути підставою для зменшення розміру аліментів.

Стаття 180 СК України встановлює обов`язок батьків утримувати неповнолітніх дітей, способи виконання такого обов`язку визначаються за домовленістю між ними відповідно до норми ст. 181 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В силу ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Дана норма закону також закріплена в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно правової позиції викладеної у постанові Верховного суду від 16.09.2020 року у справі №565/2071/19, зміна сімейного стану позивача, а саме - народження іншої дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Судам необхідно враховувати, що Особа 1 належними та допустимими доказами не підтвердила погіршення свого майнового стану, у тому числі у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. ВС звертає увагу на те, що відповідно до рішення Кузнецовського міськсуду від 25.04.2016 розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні малолітню дитину без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини Особи 5 та суперечитиме її інтересам.

Пункт 1 ст. 3 ч.1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно п.2- дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Пунктом 2 ст. 27 ч.1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.91 р. визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження тих обставин, що стан його здоров`я чи зміна сімейного стану та наявність інших дітей впливає на його спроможність виконувати батьківські обов`язки по утриманню старшої дитини. Не надано жодних доказів розміру заробітної плати позивача станом на час розгляду справи та матеріального стану його родини. Доказів утримання дружини і доказів того, що вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною.

Таким чином підстави позову про зміну матеріального стану позивача, не підтверджено доказами.

Враховуючи ті обставини, що з моменту винесення Херсонським міським судом Херсонської області судового наказу від 10.12.2021 року у позивача не виникло обставин, закріплених ст.192 СК України, а також приймаючи до уваги, що позивач є особою працездатного віку, то суд вважає, що для задоволення позову підстав немає.

Суд також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, ст. ст. 180,182,184,191, 192 СК України, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення до Херсонського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяІ. Ю. Зуб

Повний текст судового рішення складено (враховуючи вихідні дні) 01.04.2024 року.