ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8708/23
провадження № 2/753/2117/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2024 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Якусика О.В., розглянувши цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковальська-Житлосервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Ковальська-Житлосервіс» звернулось до Дарницького районного суду міста Києві з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 21 173,74 грн.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 травня 2023 року позовну заяву передано для розгляду судді Якусику О.В.

03 жовтня 2023 року на запит суду у порядку ч. 8 ст. 187 ЦПК України надійшла інформація щодо зареєстрованого місця проживання відповідача.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 04 жовтня 2023 року у справі № 753/8708/23 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

07 лютого 2024 року представник позивача - Полтавська Н.В. подала заяву про закриття провадження у справі у зв`язку з відмовою від позову.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частинами другою-третьою цієї статті встановлено, що суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. До основних засад (принципів) цивільного судочинства належить, зокрема, диспозитивність.

Як передбачено частинами першою, третьою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Частинами першою, третьою, п`ятою статті 206 ЦПК України визначено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Розглянувши подану заяву, перевіривши повноваження представника позивача на вчинення цієї процесуальної дії, які довіреністю не обмежуються, суд дійшов висновку про прийняття відмови позивача від позову.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Згідно з частиною другою статті 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Розглянувши подану заяву, суд дійшов висновку про задоволення заяви представника позивача про закриття провадження у справі у зв`язку з відмовою від позову.

Окрім того, представник позивача просить повернути 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно із положеннями ч. 4 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

Судом встановлено, що за подання позовної заяви позивач сплатив судовий збір в сумі 2684,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 8827 від 18.05.2023.

Таким чином, поверненню підлягає судовий збір у розмірі 1342,00 грн.

Керуючись статтями 255, 256, 258, 260, 353, 352-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі № 753/8708/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковальська-Житлосервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- закрити.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Ковальська-Житлосервіс»(м. Київ, вул. Є. Чавдар, 3, ) з державного бюджету 50 відсотків судового збору в розмірі 1342,00 грн, який було сплачено відповідно до платіжної інструкції № 8827 від 18.05.2023 (оригінал квитанції знаходиться в матеріалах справи № 753/8708/23).

Роз`яснити, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання;

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Якусик