Справа № 677/812/22
Провадження № 2-о/677/8/24
05 січня 2024 року м. Красилів
Суддя Красилівського районного суду Хмельницької області Шовкун В.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, -
В провадженні Красилівського районного суду Хмельницької області перебувала дана судова справа, за наслідками розгляду якої справу залишено без розгляду на підставі ст. 257 ЦПК України, через неявку (повторно) заявника та її представника.
Першочергово справа надійшла до Красилівського районного суду 04.07.2022 року, яка ухвалою суду того ж для була відкрита та призначена до судового розгляду. З ухвалою про відкриття провадження (з метою встановлення кола осіб, які є претендентами на спадщину) було зобов`язано приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Шлейник Марію Степанівну надати копію спадкової справи від 16.12.2021 року щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . Представником заявника виступав адвокат Урода Олександр Вячеславович (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ІФ №001896 видане на підставі рішення Ради адвокатів Івано-Франківської області від 10.06.2022 року № 3/04).
Після отримання від приватного нотаріуса копії спадкової справи від 16.12.2021 року щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 суду стало відомо про те, що крім ОСОБА_1 на майно також претендує ОСОБА_3 , проте при зверненні з заявою до суду Заявник ОСОБА_1 не зазначала дану особу як заінтересовану особу, оскільки при вирішення даної справи також зачіпаються інтереси ОСОБА_3 .
До заяви про встановлення факту родинних відносин ОСОБА_1 та її представником адвокатом Урода О.В. в додатках додано копію постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 07.04.2022 № 56/02-31 (копія додається), чому суд вказує на те, що і представником також, оскільки документ завірений заявником написом від руки «24.06.2022 р. підпис ОСОБА_1 » і стоїть штамп «згідно з оригіналом», навряд ОСОБА_1 виготовила для себе такий штамп. Суд акцентує на цьому увагу тому, що адвокату Урода О.В. на момент звернення до суду відомий текст вказаної постанови приватного нотаріуса Шлейник М.С. про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 07.04.2022 року.
З тексту постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 07.04.2022 року вбачається після слів ВСТАНОВИЛА: перший абзац викладено з таким формулюванням «16 грудня 2021 року була заведена спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 . У спадковій справі є зареєстровані заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про прийняття спадщини за законом, а також заява ОСОБА_3 про відмову від спадщини за заповітом».
Резолютивна частина постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 07.04.2022 року мала такий текст «відмовити ОСОБА_1 , ОСОБА_4 у видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з розбіжностями у документах, що підтверджують родинні відносини із спадкодавцем».
Надалі під час судового розгляду справи було встановлено спір про право, тобто не може бути розглянута в окремому порядку, а тому судом було винесено ухвалу про залишення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин - без розгляду. Роз`яснено Заявнику, що вона може звернутися до суду з позовом в загальному порядку. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.
24.10.2022 року за підписом заявника ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу на Ухвалу Красилівського районного суду Хмельницької області від 05.10.2022 року.
До апеляційної скарги заявником додано завірені копії: посвідчення: 3 групи інвалідності загального захворювання, постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 07.04.2022 №____/02-31 (копія додається), виписку з погосподарського обліку від 18.07.2022 року № 189.
З тексту постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 07.04.2022 року (яка додана до Апеляційної скарги) вбачається після слів ВСТАНОВИЛА: перший абзац викладено з таким формулюванням «16 грудня 2021 року була заведена спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 . У спадковій справі є зареєстрована заява ОСОБА_3 про прийняття спадщини за заповітом, а також заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про прийняття спадщини за законом на обов`язкову частку відповідно до статті 1241 Цивільного кодексу України».
Резолютивна частина постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 07.04.2022 року (яка додана до Апеляційної скарги) мала такий текст «відмовити ОСОБА_1 , ОСОБА_4 у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом відповідно до статті 1241 Цивільного кодексу України, після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з розбіжностями у документах, що підтверджують родинні відносини із спадкодавцем».
Тобто суд першої інстанції коли приймав рішення по справі, даної постанови приватного нотаріуса (яка була додана до апеляційної скарги) не бачив і не міг надати їй належної оцінки, більше того, дана постанова різниться за змістом з попередньою. Знову ж таки, звертаю увагу на те, що копія постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 07.04.2022 року завірена заявником, рукописний підпис і штамп згідно з оригіналом.
Крім того, в матеріалах справи міститься ще одна завірена копія (вже самим адвокатом Урода О.В.) такого ж змісту, яка була додана до апеляційної скарги, тобто адвокату відомо про дану постанову нотаріуса.
Разом з тим, судом було витребувано у приватного нотаріуса Шлейник М.С. спадкову справу (завірені копії), а також оригінали даної спадкової справи для огляду у судовому засіданні. У судовому засіданні було встановлено, що в спадковій справі міститься тільки та постанова про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 07.04.2022 року № 56/02-31, яка була надана суду при зверненні до суду першої інстанції. Тобто ті постанови, які були додані до апеляційної скарги і які за своїм змістом різняться з первісною, в матеріалах спадкової справи відсутні. Чіткої відповіді з даного приводу не було отримано і від приватного нотаріуса, як так сталося. Та і сама поведінка приватного нотаріуса (всіляко намагалася не надавати спадкову справу в повному обсязі, затягувала час надання та інш.) вказує на можливі протиправні дії і з її боку.
Звертаю увагу на те, що копії були завірені у відповідності до вимог ЦПК України, відповідні особи несуть відповідальність за порушення вимог Закону. Копії завіряли своїм підписом як Заявник ОСОБА_1 так і її представник адвокат Урода О.В.
Суд визнавав явку заявника та її представника у судове засідання обов`язковою, однак сторонами вимоги ухвали суду проігноровано.
Такі дії, суд вважає свавільними, адже не регламентовані будь-якими нормативними актами законодавства України.
За таких обставин, суд вважає необхідним ініціювати проведення перевірки дій щодо осіб причетних до вищевикладеного, з метою встановлення наявність ознак правопорушень, що можливо підпадають під ознаки Кримінального Кодексу України.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що до даного правопорушення можуть бути причетні посадові особи, а саме приватний нотаріус Шлейник Марія Степанівна, адвокат Урода О.В. та заявниця ОСОБА_1 .
Дані правовідносини врегульовані наступними положеннями законодавства України.
Відповідно до частини 1 статті 262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.
З аналізу сказаної статті вбачається, що окрема ухвала суду - це ухвала, якою суд реагує на виявлені під час розгляду справи порушення закону і причини та умови, що сприяли вчиненню порушення. Окрема ухвала є формою профілактичного впливу судів на правопорушення.
Підставою для окремої ухвали є виявлення порушення закону і встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню порушення. Відтак, окрема ухвала може бути постановлена лише у разі, якщо під час судового розгляду встановлено склад правопорушення. Юридична кваліфікація правопорушення судом не здійснюється. Водночас, суд може в окремій ухвалі зазначити, елементи якого складу правопорушення слід перевірити. Якщо суд не встановив такого порушення, підстав для окремої ухвали немає.
Причини та умови, що сприяли вчиненню порушення можуть полягати у неналежному виконанні посадовими особами обов`язків, перевищенні влади чи зловживанні нею, порушенні строків розгляду звернень, невжитті заходів реагування на заяви громадян тощо.
Окрема ухвала (постанова) має бути обґрунтованою і вмотивованою. Вона може бути винесена тільки на підставі матеріалів, досліджених у суді, та має містити вказівку на дійсні причини й умови, які сприяли вчиненню злочину або іншого правопорушення. Обставини, які належать до причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, підлягають всебічному, повному та об`єктивному дослідженню в судовому засіданні. За необхідності слід заслухати показання осіб, дії або бездіяльність яких сприяли вчиненню злочину, витребувати додаткові матеріали, призначити експертизу або здійснити інші процесуальні дії.
З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання (ч.ч. 1, 6 та 7 ст. 262 ЦПК України).
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 262 ЦПК України, суд, -
Довести до відома Хмельницьку окружну прокуратуру про виявлені порушення законодавства.
Провести перевірку та за наявності підстав внести відомості в ЄРДР.
Про результати проведеної перевірки сповістити суд у місячний строк з дня вступу даного судового рішення в законну силу.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів до Хмельницького апеляційного суду.

Суддя: В.О. Шовкун