Справа № 394/841/23
У Х В А Л А

Іменем України

01 січня 2024 року суддя Деснянського районного суду міста Києва Галась І.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , 3-тя особа Новоархангельська державна нотаріальна контора Кіровоградської області про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом,

встановив:

Ухвалою судді Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 30.10.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , 3-тя особа Новоархангельська державна нотаріальна контора Кіровоградської області про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом було передано до Деснянського районного суду міста Києва для розгляду за підсудністю. Визначення підсудності Деснянському районному суду міста Києва судом було мотивовано реєстрацією місця проживання відповідача ОСОБА_3 на території Деснянського району міста Києва.

Матеріали справи надійшли до Деснянського районного суду міста Києва 28 грудня 2023 року.

Позивач просив визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку (пай) та території Нерубайської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області.

Приписами частини 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Європейський суд зазначає, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави ( рішення у справі «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року, рішення у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року).

Відповідно до вимог ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до частини 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Велика палата Верховного Суду вказала, що виключна підсудність є особливим видом територіальної підсудності, правила якої забороняють застосувати під час вчинення позову інші норми, що регулюють інші види територіальної підсудності, передбачені в статтях 27-29 ГПК України.

У чинній редакції ГПК України частина 3 статті 30 цього Кодексу вказує на виключну підсудність справ у спорах, що виникають з приводу нерухомого майна, господарським судам за місцем розташування майна або основної його частини, що відповідає змісту частини 1 статті 30 ЦПК України.

Отже, за правилами чинного ГПК України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Зважаючи на те, що позовні вимоги стосуються право спадкування нерухомого майна, яке знаходиться на території Новоархангельського району Кіровоградської області, суд позбавлений можливості дійти висновку про підсудність даного спору Деснянському районному суду міста Києва.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Керуючись ст. 31 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , 3-тя особа Новоархангельська державна нотаріальна контора Кіровоградської області про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом передати для розгляду до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя