Провадження № 2/201/1045/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Демидової С.О.,

з секретарем судового засідання Галко С.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та відповідача

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 12 жовтня 2023 року надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу у розмірі 177 042, 41 грн., а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 2 684 грн.

В обґрунтування своїх вимог, представник позивача у позовній заяві посилався на те, що між Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитні договори: 29 жовтня 2021 року кредитний договір №701 видано кредит у сумі 100000 грн.; 22 січня 2022 року кредитний договір № видано кредит у сумі 30000 грн.

Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином тривалий строк, в результаті чого станом на 10 серпня 2023 року утворилась заборгованість:

По кредитному договору від 29 жовтня 2021 року № 701 135 258,34, з яких: 83354 грн. - заборгованість за кредитом; 9,79 грн. заборгованість процентами; 51 89455 грн. заборгованість за комісією;

По кредитному договору від 22 січня 2022 року № - 41 784,07 грн., з яких: 28 647,36 грн. заборгованість за кредитом; 2,63 грн. заборгованість процентами; 13 134,08 грн. заборгованість за комісією.

Загальна сума заборгованості по вищевказаними кредитними договорами станом на 10 серпня 2023 року склала 177 042,41 гривень.

Позивач направив письмові вимоги відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була (а.с.1-2).

Не погодившись з позовними вимогами 15 січня 2024 року від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив, в якому зазначено наступне, відповідач частково визнає позовні вимоги, а саме в частині стягнення заборгованості за кредитним договором від 29 жовтня 2021 року № 701 83 363, 79 грн., з яких 83 354, 00 грн. заборгованість за кредитом, 9, 79 грн. заборгованість за процентами, стягнення заборгованості за кредитним договором від 22 січня 2022 року № 28 649,99 грн., з яких 28 647, 36 грн. заборгованість за кредитом, 2, 63 грн. заборгованість за процентами. В задоволенні іншої частини позовних вимог просила відмовити, а саме в частині стягнення комісії за вищевказаними кредитними договорами.

В заявах від 29 жовтня 2021 року та 22 січня 2022 року Відповідач своїм підписом погодив комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,99%, проте банк не роз`яснив за які конкретні розрахунково-касові дії з Відповідача буде взята комісія за обслуговування кредитної заборгованості.

Розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості встановлено без уточнення найменування конкретних послуг та систематичності запиту споживачем інформації щодо обслуговування кредитної заборгованості.

Адже умови договору про сплату позичальником на користь банку винагороди за надання фінансового інструменту, відсотків за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу, тобто за дії, які банк здійснює на власну користь, що є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, за своєю природою є дискримінаційним та таким, що суперечить моральним засадам суспільства.

З урахуванням положень ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови кредитних договорів від 29 жовтня 2021 року та 22 січня 2022 року про встановлення комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,99% є нікчемними, а тому вимоги Позивача про стягнення заборгованості з комісії за обслуговування кредитів станом на 10 серпня 2023 року за кредитними договорами 29 жовтня 2021 року №701 та від 22 січня 2022 року № у розмірі 51 894,55 грн та 13 134,08 грн. відповідно, є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 12 жовтня 2023 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.34-35).

Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до Єдиного державного демографічного реєстру щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с.36-37).

До суду 12 жовтня 2023 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача (а.с.36-37).

Ухвалою судді від 12 жовтня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. (а.с.38-39).

Представник позивача в позовній заяві, просив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження та без його участі.

Представник відповідача через канцелярію суду подав клопотання, в якому просила розглядати справу без її участі, підтримала відзив та просила задовольнити позовну заяву частково.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини встановленні судом

Між Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитні договори:

29 жовтня 2021 року кредитний договір №701 видано кредит у сумі 100000 грн.; (а.с.4-6).

22 січня 2022 року кредитний договір № видано кредит у сумі 30000 грн.(а.с.7-9).

Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином тривалий строк, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 10 серпня 2023 року склала:

По кредитному договору від 29 жовтня 2021 року № 701 135 258,34, з яких: 83354 грн. - заборгованість за кредитом, 9,79 грн. заборгованість процентами, 51 894,55 грн. заборгованість за комісією;

По кредитному договору від 22 січня 2022 року № - 41 784,07 грн., з яких: 28 647,36 грн. заборгованість за кредитом, 2,63 грн. заборгованість процентами, 13 134,08 грн. заборгованість за комісією. (а.с.2-3,26-29).

Тобто загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам станом на 10 серпня 2023 року склала 177 042,41 гривень.

Позивач направив письмові вимоги відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. (а.с.22-23).

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача та представника відповідача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним(стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в розмірі 83 354 грн. за кредитним договором №701 від 29 жовтня 2021 року та нараховані 9, 79 грн. заборгованості за відсотками, 28 647,36 грн. за кредитним договором № від 22 січня 2022 року та нараховані 2, 63 грн. заборгованості за відсотками, в добровільному порядку АТ «ПУМБ» не повернуті , а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати від боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, у даному випадку непогашеної заборгованості за тілом кредиту.

На підставі наведеного, виходячи із принципів об`єктивності, реальності і справедливості, суд вважає за необхідне стягненню з відповідача на користь позивача 83 354 грн. суми заборгованості за кредитними договорами від 29 жовтня 2021 року та нараховані 9, 79 грн. заборгованості за відсотками, 28 647,36 грн. сума заборгованості за кредитним договором від 22 січня 2022 року та нараховані 2, 63 грн. заборгованості за відсотками.

Щодо позовних вимог, які стосуються стягнення з відповідача заборгованості за комісією, суд вважає за необхідне відмовити в даній частині позовних вимог, з огляду на наступне.

Законом України «Про споживче кредитування», який вступив в дію 10.06.2017, безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

При цьому, у відповідності до частини першої статті 11 вказаного Закону після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Умови договору, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Так, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13.07.2022 (справа №496/3134/19) відступила від висновків, викладених у постановах ВС від 01.04.2020 в справі № 583/3343/19 та від 15.03.2021 в справі № 361/392/20, та прийшла до висновку, що боржник за договором споживчого кредитування може один раз на місяць безоплатно отримувати від банку інформацію про стан кредитної заборгованості. Тому банк не має права передбачати в умовах договору щомісячну плату за такі послуги.

Велика Палата Верховного Суду констатувала, що Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Проаналізувавши норми законодавства, Велика Палата Верховного Суду зауважила, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше ніж один раз на місяць.

Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин 1, 2 статті 11, ч. 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Врахувавши те, що в оспореному договорі встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, Велика Палата Верховного Суду вказала, що пункти договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено правомірності стягнення з відповідача передбаченої умовами договорами комісії за обслуговування кредитної заборгованості, оскільки з тексту позовної заяви взагалі не випливає і зміст вказаної послуги, і обґрунтованість встановлення плати за її надання відповідно до Закону України «Про споживче кредитування».

В заявах від 29 жовтня 2021 року та 22 січня 2022 року Відповідач своїм підписом погодив комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,99%, проте банк не роз`яснив за які конкретні розрахунково-касові дії з відповідача буде взята комісія за обслуговування кредиту. Розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості встановлено без уточнення найменування конкретних послуг та систематичності запиту споживачем інформації щодо обслуговування кредитної заборгованості.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про те, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку послуг з обслуговування кредиту, їх погодження зі споживачем при укладенні кредитного договору. Так, вказані умови договору не містять розмежування платних та безоплатних послуг, як і не містять найменування цих послуг, а значить передбачають виключно платні послуги стосовно обслуговування кредиту в тому числі, слід розуміти, і послуги на вимогу споживача не частіше одного разу на місяць повідомляти йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надання виписки з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформації про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншої інформації, що суперечить вимогам частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування», за яким надання таких послуг передбачено безоплатно.

З урахуванням положень ч.5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» суд дійшов висновку, що умови кредитного договору №701 від 29 жовтня 2021 року та кредитного договору № від 22 січня 2022 року про встановлення комісії за обслуговування кредиту у розмірі 2,99 % є нікчемними, а тому вимоги Банку про стягнення заборгованості з комісії за обслуговування кредиту станом на 10 серпня 2023 за кредитним договором №701 у розмірі 51 894,55 грн, № № у розмірі 11 134,08 грн., є необгрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Таким чином, вимоги Банку частково обґрунтовані, зокрема, в частині наявності заборгованості за тілом кредиту та заборгованості за процентами в межах строку кредитування та підлягають частковому задоволенню станом на 10.08.2023: за кредитним договором від 29 жовтня 2021 року № 701 83354 грн. - заборгованість за кредитом; 9,79 грн. заборгованість за процентами; за кредитним договором від 22 січня 2022 року № - 28 647,36 грн. заборгованість за кредитом; 2,63 грн. заборгованість за процентами.

З урахуванням вищезазначеного, суд вважає, що позовні вимоги АТ «ПУМБ» підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 698,15 грн. (112 013,78 грн х 2 684 грн. : 177 042,41 = 1 698,15 грн.).

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 76, 78, 81, 141, 259, 263-265, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» () заборгованість:

за кредитним договором від 29 жовтня 2021 року № 701 83 354 грн. - заборгованість за кредитом, 9,79 грн. заборгованість за процентами;

за кредитним договором від 22 січня 2022 року № - 28 647,36 грн. заборгованість за кредитом, 2,63 грн. заборгованість за процентами.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» () витрати зі сплати судового збору в розмірі 1698,15 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» () м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4.

Відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), АДРЕСА_1 ).

Повний текст рішення виготовлено 16 січня 2024 року

Суддя С.О. Демидова