Справа № 465/5667/22 Головуючий у 1 інстанції: Мигаль Г.П.
Провадження № 22-ц/811/3077/23 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача:Левика Я.А.,

суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Франківського районного суду м. Львов в складі судді Мигаль Г.П. від 26 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Франківського районного суду м. Львов від 26 вересня 2023 року позов задоволено частково.

Збільшено розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Франківського районного суду м. Львова від 27 квітня 2018 року у справі №465/3114/17.

Вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

У решті вимог позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір 850 гривень 62 копійки.

Вказане рішення оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі просить рішення Франківського районного суду м.Львова від 26.09.2023 року скасувати частково, ухвалити нове, яким збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі рішення Франківського районного суду м.Львова від 27.04.2018 pоку у твердій грошовій сумі, що відповідає 50% прожиткового мінімуму на дитину віку 6-18 років станом на 2023 рік.

Зазначає, що оскаржуване рішення вважає таким, що ухвалене без повного урахування обставин, що мають значення для справи, у відсутність доведеності позивачем обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими та у зв`язку з чим невідповідності висновків, викладених у рішенні, дійсним обставинам справи. Рішенням Франківського суду м.Львова від 27.04.2018 р. з апелянта на користь позивача стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі 1400 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. З позовом про збільшення розміру аліментів позивач звернулася у зв`язку з тим, що змінився прожитковий мінімум на дитину відповідного віку та що змінилося (погіршилося) її матеріальне становище. Позов апелянт визнає частково, не заперечує сплачувати аліменти на сина у розмірі, який відповідає 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку станом на 2023 рік. Позов про збільшення розміру аліментів ОСОБА_2 могла заявити у випадку, якби вона довела у суді, що її матеріальний стан погіршився, а матеріальний стан платника аліментів покращився. Станом на момент стягнення аліментів з нього рішенням Франківського районного суду м.Львова від 27.04.2018 р. у його майновому стані нічого не змінилося, він має у власності квартиру, проживаю з 80-річною матір`ю, офіційно не працює. Претендуючи на збільшення розміру аліментів у твердій сумі, ОСОБА_2 лише посилається на обставини, з яких просить задоволити позов. При цьому стверджуючи, що розмір аліментів не покриває затребуваних потреб її дитини, не надала суду жодних доказів того, які саме грошові витрати вона несе на сина щомісячно. Також позивачем не надано жодних доказів про те, що син навчається у певному ліцеї, де є потреба у спеціальних підручниках і яка вартість цих підручників. Матеріали справи не містять доказів про те, що син відвідує спортивний клуб, заняття з англійської мови, потребує лікування зубів на даний час. Зміну /погіршення/ матеріального стану позивач обумовлює народженням 20.12.2019р. ще одного сина від шлюбу з ОСОБА_4 . Проте народження другої дитини є наслідком свідомих дій ОСОБА_2 . Згідно довідки Військово-медичного клінічного центру західного регіону № 280 від 25.10.2022 р. ОСОБА_2 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 4-річного віку до 25.10.2023 р. Будь-якої інформації про доходи батька народженої нею дитини, який очевидно є членом її сім`ї, ОСОБА_2 суду не надала. При цьому згідно довідки про склад сім`ї, виданої ЦНАП виконавчого комітету Рудківської міської ради ОСОБА_2 зареєстрована та проживає у м.Рудки. Син, народжений нею у шлюбі з ОСОБА_4 , не зазначений у складі сім`ї позивача як такий, що зареєстрований та проживає разом з нею, відповідно суд не встановив тої обставини, чи перебуває молодша дитина на утриманні позивача і як це впливає на її матеріальний стан. Відтак суд неповно з`ясував обставини, які мають значення для справи, позивач не довела свої позовні вимоги, без урахування цього суд прийшов до неправильного висновку, що майновий стан позивача погіршився і як наслідок до часткового задоволення її позову.

Відповідно до ст. 368, ч.1 ст. 369 ЦПК України, розгляд справи проводився без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи учасників справи в межах мотивів позовної заяви, апеляційної скарги, письмових пояснень, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст.51 Конституції України,180,181,182,192 Сімейного кодексу Українита задовольняючи позов частково виходив з того, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Львівській області. Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 27 квітня 2018 року у справі №465/3114/17 вирішено стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , в твердій грошовій сумі 1400,00 грн щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення повноліття. Постановою Апеляційного суду Львівської області віл 11 вересня 2018 року рішення Франківського районного суду м. Львова від 27 квітня 2018 року залишено без змін. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , 08 червня 2019 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 у шлюбі в ОСОБА_4 та позивачки народився син ОСОБА_5 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 . Відповідно до витягу з наказу т.в.о. начальника військово-медичного клінічного центру Західного регіону від 19.12.2019 ОСОБА_2 вибула у відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідно до наказу начальника військово-медичного клінічного центру Західного регіону від 25.10.2022 ОСОБА_2 продовжила відпустку по догляду за дитиною до досягнення дитиною чотирирічного віку. Відповідно до довідки ЦНАП від 26.09.2022 ОСОБА_2 зареєстрована та проживає у АДРЕСА_1 . Сім`я складається з сина ОСОБА_3 , 2015 р.н.; батька - ОСОБА_6 , 1960 р.н.;, матері - ОСОБА_7 , 1962 р.н. Відповідно до копії трудової книжки, відповідач ОСОБА_1 з 15.12.2015 офіційно ніде не працює. Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідачу на праві власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_2 . Суд прийшов до висновку, що враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дитини, матеріальне становище відповідача та стан його здоров`я, виходячи із закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів підлягає зміні з 1400,00 грн щомісячно на 3000 грн щомісячно.

Колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції обґрунтованими, такими, що відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону.

У вересні 2022 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів, у якому просила:

- збільшити розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Франківського районного суду м.Львова від 27 квітня 2018 року у справі №465/3114/17 та стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3500 грн щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Позов обґрунтовувала тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. За час проживання однією сім`єю з відповідачем у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 27 квітня 2018 року було ухвалено стягувати з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання малолітнього сина, у твердій грошовій сумі в розмірі 1400,00 грн. З цього часу, у неї змінився матеріальний та сімейний стан. Зокрема, вона уклала шлюб з ОСОБА_4 , а ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народився син ОСОБА_5 . З 20.12.2019 року вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, у зв`язку з чим не працює. Крім цього, витрати на утримання сина суттєво зросли, що пов`язано з інфляційними процесами в країні та зміною курсу гривні. Син за останні роки підріс та почав відвідувати ліцей, потребує спеціалізованих підручників, відвідує спортивний клуб, заняття з англійської мови, потребує лікування зубів, ходить на курси з програмування та робототехніки. Для забезпечення належного харчування та розвитку дитини з віком необхідні значні кошти. Встановлений розмір аліментів не покриває затребуваних потреб дитини, позивач на не має можливості в повній мірі забезпечувати спільного сина сторін, а тому змушена звернутися до суду з позовом про збільшення розміру стягуваних аліментів.

За ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У разі виїзду одного з батьків за кордон на постійне проживання у державу, з якою Україна не має договору про надання правової допомоги, аліменти стягуються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо після виконання аліментних зобов`язань згідно з частиною четвертою цієї статті один з батьків не виїхав на постійне проживання у державу, з якою Україна не має договорів про правову допомогу, та залишився або повернувся для постійного проживання в Україну, порядок стягнення аліментів з урахуванням сплаченої суми встановлюється законодавством. Якщо після набрання рішенням суду законної сили, згідно з яким з одного із батьків стягуються аліменти, він виїжджає для постійного проживання у державу, з якою Україна не має договору про правову допомогу, з нього за рішенням суду до його виїзду за межі України може бути стягнуто аліменти за весь період до досягнення дитиною повноліття. Якщо після набрання законної сили рішенням суду про сплату аліментів за весь період до досягнення дитиною повноліття особа, з якої стягуються аліменти, продовжує постійно проживати в Україні або повертається в Україну для постійного проживання та змінюються обставини, які вплинули на визначення розміру аліментів, у судовому порядку може бути встановлено періодичне стягнення аліментів з урахуванням сплаченої суми. Якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога з урахуванням матеріального стану сім`ї, у якій виховується дитина. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги, її розмір визначається Кабінетом Міністрів України. Роботу щодо призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, організовує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері усиновлення та захисту прав дітей. Суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

За ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Також, відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз`яснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Як вбачається із матеріалів даної справи, правильно встановлено судом першої інстанції та сторонами не оспорено та не спростовано, - між сторонами 12.07.2014 року було зареєстровано шлюб.

У шлюбі в сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 .

Шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано рішенням Франківського районного суду м. Львова від 13.06.2017 року.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 27 квітня 2018 року у справі №465/3114/17 вирішено стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , в твердій грошовій сумі 1400,00 грн щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення повноліття.

Постановою Апеляційного суду Львівської області віл 11 вересня 2018 року рішення Франківського районного суду м. Львова від 27 квітня 2018 року залишено без змін.

Дитина сторін проживає разом із позивачкою за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується довідкою №1175 від 26.09.2022 року виданою відділом «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Рудківської міської ради та перебуває на її повному утриманні (а.с.16).

Після рішення суду про стягнення аліментів, згідно зі свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , - 08 червня 2019 року позивачка уклала шлюб з ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_3 у шлюбі в ОСОБА_4 та позивачки народився син ОСОБА_5 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 .

Відповідно до витягу з наказу т.в.о. начальника військово-медичного клінічного центру Західного регіону від 19.12.2019 року ОСОБА_2 вибула у відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Відповідно до наказу начальника військово-медичного клінічного центру Західного регіону від 25.10.2022 року ОСОБА_2 продовжила відпустку по догляду за дитиною до досягнення дитиною чотирирічного віку.

Відповідно до копії трудової книжки, відповідач ОСОБА_1 з 15.12.2015 року офіційно не працює.

Згідно відомостей з реєстру Львівської міської територіальної громада про кількість зареєстрованих осіб, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_4 разом з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Також, у суді першої інстанції відповідачем долучено до матеріалів справи ряд квитанцій про сплату аліментів за 2022 рік та ряд медичних довідок його матері ОСОБА_8 .

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідачу на праві власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_2 та на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_4 .

В ході судового розгляду судом першої інстанції встановлено, що відповідач працює неофіційно та має неофіційні доходи, про що він пояснив в судовому засіданні.

Із позовної заяви, також, вбачається, що позивачка, як на підставу зміни розміру аліментів, зокрема, посилалась на те, що з часу ухвалення рішення розмір витрат на утримання сина суттєво зросли, що пов`язано з інфляційними процесами в країні та зміною курсу гривні. На даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, у зв`язку з чим не працює. Для забезпечення належного харчування та розвитку дитини з віком необхідні значні кошти. Встановлений розмір аліментів не покриває затребуваних потреб дитини, позивачка не має можливості в повній мірі забезпечувати спільного сина сторін.

Відповідач вказує на те, що станом на момент стягнення аліментів з нього рішенням Франківського районного суду м.Львова від 27.04.2018 р. у його майновому стані нічого не змінилося, він має у власності квартиру, проживає з 80-річною матір`ю, офіційно не працює.

Перевіряючи наявність змін у обставинах, що згідно ст. 192 СК України мають значення для вирішення спору колегія суддів вважає, що мала місце зміна істотних обставин, які дають підстави вважати позовні вимоги частково обґрунтованими, що правильно встановив суд першої інстанції.

Так, після прийнятого судом рішення від 27.04.2018 року змінилося матеріальне становище позивачки, яке зумовлене подорожчанням засобів, товарів та послуг у всіх сферах життєдіяльності, в т.ч. що стосується догляду за дитиною, до яких зокрема входять витрати на харчування, навчання, купівлі одягу та взуття, що збільшує відповідно витрати позивачки на утримання дитини та відповідно погіршує її матеріальне становище.

Вказане, а саме збільшення видатків для позивачки на утримання дитини свідчить про зміни у її майновому стані та, як вбачається із наведеної вище ст. 192 СК України, - дійсно є однією із можливих підстав для зміни розміру аліментів, що стягуються, зокрема, за рішенням суду.

Крім цього, у позивачки змінився сімейний стан, а саме вона вдруге одружена.

Окрім наведеного у другому шлюбі у неї народилася друга дитина, що перебуває на її утриманні, а крім цього, у зв`язку із перебуванням її у відпустці по догляду за дитиною вона не взмозі працювати.

Відповідач не надав доказів, що народжена у другому шлюбі дитина не перебуває на утриманні позивачки, що, також, в силу вимог закону презюмується та окремо підтверджено також документами про перебування позивачки у відпустці по догляду за дитиною.

Вказані обставини, також, свідчать про погіршення матеріального становища, збільшення витрат на утримання у позивачки уже на двох дітей, а крім цього про неможливість працювати через відпустку по догляду за дитиною та в силу вказаних вище вимог закону теж є підставами для зміни розміру аліментів.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, і на те, що відповідачем не додано доказів того, що він не в змозі сплачувати аліментів у більшому розмірі ніж визначений рішенням суду, чи доказів того, що стан його здоров`я є незадовільний або існують протипоказання у працевлаштуванні.

Тому, судом першої інстанції правильно встановлено, що позивачка, як одержувач аліментів, довела свої вимоги про збільшення розміру аліментів, зокрема тому, що на даний час змінився прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, змінився вік дитини, а відповідно зросли потреби у забезпеченні дитини необхідним для проживання та спеціального харчування. Також змінилося матеріальне становище позивачки, оскільки вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною та жодних доходів не отримує, а також вона вийшла заміж вдруге та у шлюбі у неї народилася друга дитина.

Також, судом правильно відхилено заперечення відповідача, що він, внаслідок скрутного сімейного становища, не може сплачувати аліменти у розмірі, який перевищує 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, з огляду на те, що він має нестабільний дохід та утримує матір, оскільки відповідач не є особою з інвалідністю, здатний влаштуватися на роботу та сплачувати аліменти на дитину у розмірі, який би забезпечував фізичний та духовний розвиток дитини.

Враховуючи вказане, а саме те, що на батьків покладено рівні обов`язки щодо утримання дитини; те, що сторони проживають окремо та дитина сторін проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні; те, що встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2024 року - 3196 гривень, і який є мінімальним рекомендованим розміром аліментів на одну дитину; відсутність даних про доходи позивачки; відсутність даних про офіційні доходи відповідача; те, що відповідач є працездатним та отримує неофіційні доходи, що сам визнав; те, що з моменту постановлення рішення про стягнення аліментів змінилося матеріальне становище позивачки в бік погіршення, яке зумовлене подорожчанням засобів, товарів та послуг у всіх сферах життєдіяльності, в т.ч. що стосується догляду за дитиною; те, що стягнені за рішенням Франківського районного суду м. Львова від 27 квітня 2018 року аліменти не покривають встановлений законодавством прожитковий мінімум для дитини відповідного віку; відсутність у відповідача утриманців; те, що позивачка уклала другий шлюб; те що у позивачки народилася друга дитина; те, що позивачка перебуває у відпустці по огляду за дитиною, та ін., - колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно задоволено позов частково та змінено розмір аліментів, що стягуються та встановлено щомісячний розмір аліментів на утримання дитини сторін, необхідних до стягнення з відповідача на користь позивачки у розмірі 3000 грн.

Враховуючи вказане доводи апеляційної скарги слід визнати безпідставними та саму скаргу слід відхилити. Рішення ж суду першої інстанції слід залишити без змін як таке, що відповідає обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 376 ч.1 п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Франківського районного суду м. Львов від 26 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 21 березня 2024 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Н.П. Крайник

М.М. Шандра