Провадження № 2/537/178/2024
Справа № 537/4429/23
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.03.2024 в м. Кременчуці Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Фадєєвої С.О. за участю секретаря судових засідань Супруненко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу № 537/4429/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила розгляд справи проводити у її відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений. Відзиву на позову заяву та будь-яких клопотань до суду від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до положень ч.8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.
У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розгляд справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України, проводити заочно.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків.
Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності, як обов`язку відшкодувати шкоду, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Згідно ч.1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Цей перелік є орієнтовним і у випадку, коли потерпілий має ще й інші втрати, які пов`язані з відповідним ушкодженням здоров`я, то він має право вимагати і їх відшкодування. Розмір витрат на ліки, лікування, протезування (крім протезів із дорогоцінних металів), предметів догляду за потерпілим визначається на підставі виданих лікарями рецептів, довідок або рахунків про їх вартість.
Згідно з ч.1ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно д ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Відповідно до роз`ясень Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 зі змінами, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
У частині першій статті 81 ЦПК України закріплено загальне правило розподілу обов`язків з доказування, а саме кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц зазначено, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони, водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона; таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Згідно ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Вироком Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 17.07.2023, який набрав законної сили 17.08.2023, ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, та йому призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. Вироком встановлено, що 20.06.2023 близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_2 знаходився на території домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_1 , де на ґрунті різко виниклої варки між ними у ОСОБА_2 виник умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_1 . Реалізовуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , перебуваючи в кімнаті кухні по АДРЕСА_1 , діючи умисно, тобто посягаючи на найвищу суспільну цінність - здоров`я людини, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажання їх настання, завдав потерпілій ОСОБА_1 удар кулаком по лівій частини обличчя верхньої губи ротової порожнини та удар по правій частині обличчя біля нижньої губи ротової порожнини, після чого ОСОБА_1 вийшла на подвір`я вказаного домоволодіння, де ОСОБА_2 і надалі продовжив свої дії, спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_1 та наніс ще удар кулаком по лобі та по лівому вусі, після чого ОСОБА_2 повалив ОСОБА_1 на столик, який стояв на подвір`ї та наніс ще 3 удари кулаком по лівій руці ОСОБА_1 . Внаслідок протиправних дій ОСОБА_2 потерпілій ОСОБА_1 були завдані тілесні ушкодження, а саме 4 крововиливи на голові та 3 крововиливи на лівій руці, які відповідно до висновку експерта відносяться до категорії легкого степеню тяжкості. З вироку Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 17.07.2023, постановленого відносно ОСОБА_2 , вбачається, що в межах розгляду кримінального провадження позивач не зверталася із цивільним позовом до ОСОБА_2 .

Отже, вина ОСОБА_2 у завдані ОСОБА_1 легких тілесних ушкоджень, а саме 4 крововиливів на голові та 3 крововиливів на лівій руці, доведенню не підлягає.

З світлокопії квитанцій, долучених до матеріалів справи вбачається, що позивачем було витрачено 2098 грн. 89 коп. на придбання ліків за призначенням лікаря від 20.06.2023 (а.с.11-14), тому дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Вирішуючи спір в частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд виходить із того, що розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа. У той же час розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. Судом враховується у тому числі, що ОСОБА_1 ОСОБА_2 завдано умисними діями легких тілесних ушкоджень, їх кількість, враховується ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, характер, глибина, тривалість та обсяг страждань (фізичних, душевних), яких зазнала позивачка.

Позивач внаслідок протиправних раптових насильницьких дій відповідача відчувала фізичний біль (згідно призначення лікаря лікування тривало 10 днів), душевні страждання і переживання, негативні емоції, змушена була докладати додаткових зусиль для організації свого життя, відвідувати лікувальний заклад, у тому числі маніпуляцій ний кабінет протягом десяти днів, терпіла незручності та не могла реалізувати свої раніше заплановані справи, а тому вважає за необхідне визначити розмір грошового відшкодування моральної шкоди в сумі 10000 грн., що відповідатиме вимогам розумності і справедливості, яку слід стягнути із відповідача на користь позивача.

Частиною 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки при подачі позову до суду позивач була звільнена від сплати судового збору, то з відповідача в дохід держави слід 663 грн. 13 коп. судового збору (22100 грн. 40 коп./100 = 12098 грн. 89 коп./х, х = 54,75 %, 1211 грн. 20 коп. / 100= х/54,75, х = 663 грн. 13 коп.).

Керуючись ст.ст.12, 81, 89, 133,137, 138 141, 263, 265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1177 ЦК України, суд, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2098 грн. 89 коп. матеріальної шкоди та 10000 грн. моральної шкоди.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 663 грн. 13 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя С.О. Фадєєва

Повний текст рішення складено 08.03.2024