печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року Печерський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді Литвинової І. В.,

при секретарі судових засідань Орел А. О.,

за участі представника позивача (відповідача за зустрічним) ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , представника відповідача (позивача за зустрічним) ОСОБА_3 - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві клопотання представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про витребування доказів від 25 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя і за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

20 березня 2023 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, яку передано судді 22 березня 2023 року, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

24 березня 2023 року ухвалою судді відкрито провадження у справі для розгляду у загальному позовному провадженні /т. І а. с. 134-135/.

01 травня 2023 року засобами поштового зв`язку до суду надійшов зустрічний позов ОСОБА_3 з вимогами про поділ спільного майна подружжя, встановлення факту окремого проживання подружжя, визнання майна особистою приватною власністю /т. І а. с. 204-246, т. ІІ а. с. 1-250, т. ІІІ а. с. 1-79/.

23 серпня 2023 року суд ухвалою, постановленою на місці без виходу до нарадчої кімнати, після заслуховування думки присутніх представників сторін, внесеною до протоколу судових засідань, прийняв до спільного розгляду з первісним позовом зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, встановлення факту окремого проживання подружжя, визнання майна особистою приватною власністю /т. І а. с. 204-246, т. ІІ а. с. 1-250, т. ІІІ а. с. 1-79, 107/.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просив вирішити клопотання, датовані 25 вересня 2023 року, які долучені до матеріалів справи, про витребування доказів судом у Головному управлінні Державної податкової служби у м. Києві та у Державній податковій службі України /т. IV а. с. 83-84, 85-87/.

В обґрунтування клопотання про витребування інформації про нараховану і виплачену заробітну плату ОСОБА_3 стороною позивача вказано, що до маси майна, яке підлягає поділу, входить і заробітна плата відповідача, у силу частини другої статті 61 Сімейного кодексу України. Оскільки позивачеві з часу проживання у шлюбі з відповідачем відомо, що він отримує заробітну плату на місяць у середньому розмірі - 2 275 583, 00 грн, її представник, з метою отримання необхідних доказів, направив адвокатський запит до Головного управління ДПС у м. Києві про надання інформації про нараховану і виплачену заробітну плату відповідачеві за період з листопада 2022 року по серпень 2023 року включно, однак запитувана інформація не була надана.

Також, мотивуючи своє клопотання про витребування доказів у Державної податкової служби України представник позивача ОСОБА_1 вказав, що позивачеві відомо про те, що у відповідача ОСОБА_3 у розпорядженні є два реєстраційних номери облікової картки платника податків з даними, що суттєво різняться за певними фрагментами. Так, відповідач має у розпорядженні картку платника податків з номером НОМЕР_1 , внесена до Державного реєстру фізичних осіб 25 листопада 1998 року, і з номером , внесена до Державного реєстру фізичних осіб 12 серпня 1998 року. Порівняльний аналіз цих карток показує, що вони мають як подібні елементи / фрагменти, так і повністю відрізняються за фрагментами, що містять порядковий номер облікової картки № 1ДР і контрольний розряд, а також за кількістю буквенних графічних знаків, які ідентифікують платника податків за прізвищем / ім`ям / по батькові. Тобто ці картки мають ознаки таких, що належать різним фізичним особам. Встановлення інформації щодо власника ідентифікаційного номеру НОМЕР_1 надасть можливість, у випадку належності його відповідачеві, виявити й інше майно, набуте ним під час шлюбу, та яке є спільною сумісною власністю подружжя.

Представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підтримав подані клопотання і просив задовольнити.

Представник позивача за зустрічним позовом (відповідача за первісним) ОСОБА_3 - ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання, просила відмовити у його задоволенні.

Суд, заслухавши представника позивача та представника відповідача, вивчивши клопотання про витребування доказів, дослідивши матеріали справи у межах ініційованих питань, та оцінивши у сукупності, приходить до наступних висновків.

За змістом частин третьої, четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування тобто обставин, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а власне докази повинні відповідати вимогам належності, допустимості, достатності та достовірності, у разі неможливості самостійно надати докази, учасник справи вправі подати клопотання про витребування таких доказів судом.

Пунктами 2 та 3 частини першої ст. 43 ЦПК України учасникам справи надано право, між іншим, подавати докази, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду. При цьому пунктом 2 частини другої цієї ж статті Кодексу на учасників справи покладено обов`язок сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

За введення суду в оману щодо фактичних обставин справи винні особи несуть відповідальність, встановлену законом (частина четверта ст. 43 ЦПК України).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, виходячи зі змісту статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право кожного на захист жодним чином не допускає обмеження держави у виборі правових засобів і їх реалізації в ході розгляду його справи, оскільки у своїх доводах Суд виходить з теорії «рівності зброї», тобто зрівнювання сторін не за кількісними ознаками наданих повноважень, а за процесуальним статусом в ході усього процесу, в тому числі і в суді (постанова у справі «Рожков проти РФ» від 31 жовтня 2013 року). Сам принцип «рівності зброї» передбачає, що кожній зі сторін повинна бути надана розумна можливість представляти свою правову позицію, включаючи свої докази таким чином, щоб вона не була поставлена в значно менш вигідне становище, ніж інша сторона.

Так, з метою повного та всебічного розгляду справи, суд приходить до висновку про вмотивованість клопотання ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , оскільки заробітна плата є об`єктом права спільної сумісної власності, як і пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя, у силу частини другої статті 61 Сімейного кодексу України, тому відомості про заробітну плату відповідача напряму стосується предмета спору, а отже є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1-19, 43, 49, 81, 83, 84, 261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про витребування доказів від 25 вересня 2023 року задовольнити.

Витребувати у Головного управління Державної податкової служби у м. Києві інформацію про:

- нараховану і виплачену заробітну плату на ім`я ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) за період з 01 листопада 2022 року по 31 серпня 2023 року включно.

Витребувати у Державної податкової служби інформацію про:

- інформацію про фізичних осіб, яким належить номер реєстраційної облікової картки платника податків НОМЕР_1 , внесений до Державного реєстру фізичних осіб 25 листопада 1998 року, і номер реєстраційної облікової картки платника податків НОМЕР_2 , внесений до Державного реєстру фізичних осіб 12 серпня 1998 року.

- відомості про всі види доходів, як з джерела їх походження в Україні, так й іноземних доходів, які виплачені саме ОСОБА_3

- у разі, якщо номер реєстраційної облікової картки платника податків НОМЕР_1 , внесеним до Державного реєстру фізичних осіб 25 листопада 1998 року, належить ОСОБА_3 - надати аналогічні відомості.

Зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у м. Києві (вул. Шолуденка, буд. 33/19, м. Київ, 04116), Державну податкову службу (Львівська пл., 8, м. Київ, 04053) надати витребувані докази протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали суду.

Роз`яснити уповноваженому на надання інформації працівникові Головного управління Державної податкової служби у м. Києві та уповноваженому на надання інформації працівникові Державної податкової служби, що відповідно до вимог статті 84 ЦПК України, особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст судового рішення складено 18 січня 2024 року.

Суддя І. В. Литвинова