Справа № 463/7851/23 Головуючий у 1 інстанції Яворський С.Й.
Провадження № 22-з/811/332/23 Доповідач в 2-й інстанції Шеремета Н. О.
УХВАЛА

/ДОДАТКОВА/

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Цьони С.Ю.

з участю: представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львовізаяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про постановлення додаткової ухвали щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 12 вересня 2023 року,-

ВСТАНОВИВ:

в вересні 2023 року ОСОБА_3 звернулась в суд з заявою про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_1 на строк до шести місяців та визначити наступні тимчасові обмеження його прав, зокрема:

- усунути перешкоди у користуванні майном та приміщенням спільного користування, що полягає у забороні ОСОБА_1 одночасного перебування із ОСОБА_3 в місцях спільного користування гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_1 наближатися до ОСОБА_3 на відстань ближче ніж десять метрів, а також наближатись до кімнат, де проживає ОСОБА_3 на відстань ближче ніж 5 метрів;

- заборонити ОСОБА_1 вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_3 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 12 вересня 2023 року в заяві ОСОБА_3 , заінтересована особа: ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 20 грудня 2023 року прийнято відмову ОСОБА_3 від апеляційної скарги на рішення Личаківського районного суду м.Львова від 12 вересня 2023 року, апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Личаківського районного суду м.Львова від 12 вересня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_3 , заінтересована особа: ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису - закрито.

18 грудня 2023 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про постановлення додаткової ухвали щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування заяви покликається на те, що 15 листопада 2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір про надання правничої допомоги № 151123-84В, за умовами якого адвокат зобов`язується здійснювати представництво клієнта в суді апеляційної інстанції у справі №463/7851/23 з метою захисту та відновлення порушених, оспорюваних, невизнаних прав та законних інтересів клієнта. Стверджує, що додатковою угодою №1 до договору та попереднім (орієнтовним) розрахунком суми судових витрат, сторонами було обумовлено надання юридичних послуг та їх вартість, зокрема: написання заяви про ознайомлення з матеріалами справи, ознайомлення з матеріалами справи, дослідження судової практики, формування правової позиції, що складає 4 000 гривень; написання, підготовка, відправка сторонам та подача до суду відзиву на апеляційну скарну, що складає 6 000 гривень; участь в судових засіданнях, що складає 4 000 гривень. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надає акт прийому-передачі юридичних послуг та копію прибуткового касового ордеру. З наведених підстав стягнути з ОСОБА_3 14 000 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу.

19 грудня 2023 року представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про зменшення розміру витрат, які підлягають розподілу між сторонами, оскільки вважає, що витрати на правничу допомогу в розмірі 14 000 грн. є неспівмірними зі складністю справи, а заявником не доведено, що такі витрати були фактичними та неминучими, а їх розмір обгрунтований. Звертає увагу на те, що апелянтом було подану заяву про відмову від апеляційної скарги у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 відряджений до іншої області на тривалий час, а тому встановлення обмежувального припису на даний час втратило актуальність. Вказує, що розмір витрат на правничу допомогу є, на його думку, завищеним та не підлягає до задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на підтримання заяви, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви про постановлення додаткової ухвали щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, заперечення щодо зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів приходить до висновку, що заява підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати .

Відповідно до роз`яснень п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст. 220 ЦПК 2004 року (ст. 270 ЦПК ); воно не може змінити суті основного рішення або містити у собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Разом з тим, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Подібний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21.

Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 02 вересня 2020 року у справі № 329/766/18 (провадження № 61-6627св20) та від 16 червня 2021 року у справі № 640/4126/19 (провадження № 61-14735св20).

Для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок позивача має бути встановлено, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, такі витрати відповідача були необхідними, а їх розмір є розумний та виправданий. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат

Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан сторін.

Такі висновки зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №755/9215/15-ц.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

З матеріалів справи вбачається, що у відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 зазначив, що орієнтовний розмір судових витрат, які заінтересована особа понесла і які очікує понести під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції зокрема: написання заяви про ознайомлення з матеріалами справи, ознайомлення з матеріалами справи, дослідження судової практики, формування правової позиції, що складає 4 000 гривень; написання, підготовка, відправка сторонам та подача до суду відзиву на апеляційну скарну, що складає 6 000 гривень; участь в судових засіданнях, що складає 4 000 гривень за одне судове засідання, що в загальному становить 18 000 гривень.

На підтвердження понесених ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу, представником до відзиву надано: договір про надання правничої допомоги № 151123-84В від 15 листопада 2023 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , додаткову угоду № 1 до договору від 15 листопада 2023 року, акт прийому - передачі від 17 листопада 2023 року та прибутковий касовий ордер №151123-84В/1 на суму 10 000 гривень.

В долученому до заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу додатку №2 акті прийому - передачі від 20 листопада 2023 року зазначено участь ОСОБА_5 в судовому засіданні вартість якого 4 000 гривень.

Прибутковим касовим ордером №151123-84В/2 підтверджується, що ОСОБА_1 сплатив адвокату Кулі Володимиру Сергійовичу 4 000 грн. за участь в судовому засіданні на підставі акту прийому - передачі від 20 листопада 2023 року.

Подаючи заперечення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 вважає, що заявлений розмір витрат на правничу допомогу є неспівмірним зі складністю справи, з наданим адвокатом обсягом послуг, не відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з врахуванням того, чи виник у заявника обов`язок зі сплати таких витрат та чи та чи була їх сума обґрунтованою і не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на правничу допомогу або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені нормами процесуального законодавства, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Подібний правовий висновок викладено у додатковій постанові Верховного Суду від 19 січня 2023 року у справі № 345/136/18.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд апеляційної інстанції враховує обсяг наданих послуг з правничої допомоги, виконану представником відповідача Кулею В.С. роботу з підготовки процесуальних документів під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, а саме, відзиву на апеляційну скаргу, участь в судовому засіданні, а також конкретні обставини даної справи, її складність, незмінність правової позиції сторін у справі, відсутність необхідності вивчення адвокатом додаткових джерел права, законодавства, що регулює спір у справі, принцип співмірності судових витрат, обґрунтування заявником розміру цих витрат, критерій реальності адвокатських витрат, ту обставину, що відшкодуванню підлягають лише витрати, які мають розумний характер, а також враховує клопотання представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу.

Враховуючи вищенаведене, клопотання представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів доходить висновку про те, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру, розмір гонорару, визначений відповідачем та його адвокатом, є завищеним щодо позивачки, та їх стягнення, з врахуванням матеріального становища позивачки, становить для неї надмірний тягар, що суперечить принципу розподілу таких витрат, а тому вважає, що розмір судових витрат на професійну правничу допомогу слід зменшити.

З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000.00 грн., що відповідає критеріям виправданості, розумності та справедливості.

Керуючись ст.ст. 141, 142, 270 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про постановлення додаткової ухвали щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити частково.

Постановити додаткову ухвалу, якою стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 7000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

В задоволенні решти вимог заяви - відмовити.

Додаткова ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення додаткової ухвали.

Додаткова ухвала складена 18.01.2024 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк