Справа № 212/9751/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Ваврушак Н.М., за участі секретаря судового засідання Дущак К.О., розглянувши у судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без участі сторін, які беруть участь у справі, та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про припинення чинності арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:

30 листопада 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила припинити чинність обтяження шляхом скасування арешту нерухомого майна усього нерухомого майна, накладеного на підставі постанови відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області (номер запису про обтяження 12602173).

В обґрунтування позову посилається на те, що є власником частини квартири АДРЕСА_1 . 08 серпня 2008 року між ОСОБА_4 (позичальник) та ВАТ «Райффайзен Банк «Аваль» було укладено генеральну кредитну угоду № 014/123/001, за умовами якого позичальник отримав кредит. Задля забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором з позивачем, ОСОБА_5 , було укладено договір поруки та договір іпотеки належного їй нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 .

Належним чином обов`язки за кредитним договором щодо вчасного та належного повернення кредиту, ОСОБА_4 не виконував, що призвело до звернення банку до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором солідарно з позичальника та кредитора.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі № 2 - 1800/11 було вирішено стягнути з відповідачів по справі ОСОБА_4 та ОСОБА_6 заборгованість по кредиту, банком було отримано виконавчий лист та передано до виконання до відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції та відкрито виконавче провадження в межах якого було винесено постанову про арешт майна боржника та про проведення виконавчих дій.

В 2019 році, питання повернення кредиту позичальником ОСОБА_4 було вирішено, шляхом укладання договору уступки права вимоги, спочатку між ПАТ «Райффайзен Банк «Аваль» та АТ « Кристалбанк», у подальшому банк погодив уступку права вимоги, кінцевим кредитором наразі є відповідач, ОСОБА_2 , (на підставі Договору про відступлення права вимоги від 18 лютого 2019 року за генеральною кредитною угодою № 014/123/001 від 08.08.2008 в межах якої укладені Кредитний договір № 14/123/002 від 08.08.2008 та Кредитний договір № 014/123/003 від 08.08.2008 року), з позивачем було укладено угоду про розірвання договору поруки та боргові зобов`язання перед банком у позивача були припинені, заборгованості перед банком позивач не має, кредитний борг був переуступлений банком іншому кредитору, розмір узгодженої заборгованості сплачений новим кредитором банку, до позивача новий кредитор майнових претензій не має, при цьому, під час оформлення уступки боргу, банк запевнив, що установою буде подано до відділу виконавчої служби повідомлення про відсутність претензій до боржника.

Нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 , яке було передано в іпотеку, передано новому кредитору - ОСОБА_2 , відповідачу по справі.

При зверненні позивача до відділу примусового виконання рішення для отримання постанови про закриття провадження, відповіді не отримала. Під час звернення до нотаріусу з питання оформлення договору дарування на належну їй частину квартири, позивач отримала повідомлення про неможливість укладення угоди щодо відчуження належного їй майна, оскільки в реєстрі заборон наявний запис про арешт майна. У зв`язку з наявністю арешту майна, позивач не має можливості вільно розпоряджатися належною їй квартирою, при цьому будь-які невиконані зобов`язання у неї відсутні, а тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 18 грудня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, призначено розгляд справи з викликом сторін, роз`яснено учасникам справи їх право, порядок та строки на подачу заяв по суті.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, її представником адвокатом Кафтасьєвою Ганною Володимирівною до суду подана заява про проведення судового засідання без участі представника позивача, у якій заявлені позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовні заяві, та просила задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлявся у встановленому порядку, до суду подав заяву про визнання позову, у якій він заявив про те, що заявлені до нього позовні вимоги визнає у повному обсязі, повідомив, що, як новий кредитор за кредитним договором від 08 серпня 2008 року, майнових та немайнових претензій до позивача ОСОБА_1 не має, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Третя особа ОСОБА_3 до судового засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, звернулася до суду із заявою про проведення судового засідання без участі третьої особи, у якій проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник третьої особи Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) до суду не з`явився, був належним чином повідомлений про судовий розгляд, пояснення щодо позову, заяви про розгляду справи або відкладення розгляду не надав.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд враховує, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, розглядає справу за відсутності сторін.

Судом, з огляду на приписи ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Суд встановив, що позивач ОСОБА_1 змінила прізвище з ОСОБА_7 на ОСОБА_8 , що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_1 , виданого 04 липня 2017 року Металургійним районний у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 08.

Відповідно до копії Свідоцтва № НОМЕР_2 про право власності на житло від 21 січня 1998 р., квартира за адресою: АДРЕСА_3 , належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_6 , ОСОБА_9 .

Право власності на зазначену квартиру зареєстровано за реєстраційним номером № 10294020 в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за ОСОБА_9 та ОСОБА_6 на праві приватної спільної сумісної власності, що підтверджується Витягом із зазначеного реєстру за № 352430532 від 31.10.2023.

ОСОБА_9 у зв`язку із реєстрацією шлюбу 13 вересня 2008 року змінила прізвище ОСОБА_7 на ОСОБА_10 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого 13 вересня 2008 р. Центрально-Міським відділом РАЦС Криворізького МУЮ Дніпропетровської області, актовий запис № 576.

08 серпня 2008 р. між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4 була укладена кредитна генеральна угода №014/123/001, предметом якої є надання кредитором позичальнику кредитних коштів.

08 серпня 2008 р. між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4 укладений кредитний договір №014/123/003 у рамках Генеральної кредитної угоди №014/123/001 від 08 серпня 2008 року, за умовами якого позичальник ОСОБА_4 зобов`язався до 07 серпня 2018 повернути Банку кредит у розмірі 25800,00 доларів США, сплатити проценти за користування кредитом тощо

У зв`язку з невиконанням належним чином своїх зобов`язань ОСОБА_4 за кредитним договором, Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу 11 жовтня 2011 року ухвалено рішення, яким задоволено вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на користь Банку заборгованість за Генеральною кредитною угодою № 041/123/001 від 08.08.2008 року, кредитним договором № 041/123/002 від 08.08.2008 року, кредитним договором № 041/123/003 від 08.08.2008 року, договором поруки № 12/110-3-/005 від 31.03.2010 року в розмірі 4875752 гривень 48 копійок.

18 лютого 2019 р. між АТ «Кристалбанк» та ОСОБА_6 укладено Договір про розірвання Договору поруки № 12/110-30/005 від 30.03.2010 року.

18 лютого 2019 р. між ТОВ «ФК «Омега Фактор» та ОСОБА_2 укладено Договір про відступлення права вимоги за Генеральною кредитною угодою № 041/123/001 від 08.08.2008 р., в межах якої укладені Кредитний договір № 041/123/002 від 08.08.2008 року та Кредитний договір № 041/123/003 від 08.08.2008 року, предметом якого є відступлення ТОВ «ФК «Омега Фактор» на користь ОСОБА_2 прав вимоги.

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 352371471 від 30.10.2023 в Реєстрі наявний запис про обтяження № 12602173 від 11.06.2012, внесений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП 32976837, 06.06.2012, відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, щодо об`єкту обтяження: невизначене майно, усе нерухоме майно.

Між сторонами в справі склалися правовідносини, які врегульовані Цивільним кодексом України, Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» (далі Закон), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 3 Закону визначається, що примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частиною 1 ст. 56 Закону передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

У частині 4 статті 59 Закону міститься вичерпний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

У разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження (стаття 40 Закону).

Таким чином, Закон не передбачає обов`язку державного виконавця зняти арешт у разі повернення виконавчого документу стягувачеві на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1ст. 321 ЦК України).

Отже, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Нормою ст. 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до висновку Верховного Суду України від 15.03.2013 у справі №6-26цс13, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

На теперішній час позивач не є стороною будь-якого виконавчого провадження, що порушує право позивача на користування належним їй майном.

Оскільки, позивачем надано відповідні докази виконання зобов`язання у повному обсязі, що підтверджено відповідачем у своїй заяві про визнання позову, суд вважає, що прийняті державним виконавцем заходи у вигляді арешту майна позивача втратили свою актуальність, правові підстави для арешту майна позивача відсутні, а його наявність порушує права позивача.

Разом з тим, суд зауважує, що законні права та інтереси ОСОБА_1 , за захистом яких вона звернулася насамперед порушуються наявністю у відповідному реєстрі інформації про державну реєстрацію обтяжень, а саме арешту нерухомого майна - номер запису про обтяження 12602173.

У зв`язку з цим суд зазначає, що відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються Законом України від 1 липня 2004 року № 1952-VI «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

За визначеннями, наведеними у пунктах 1, 5 частини першої статті 2 цього Закону:

1) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

5) обтяження - заборона або обмеження розпорядження та/або користування нерухомим майном, встановлена законом, актами уповноважених на це органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, або такі, що виникли з правочину.

Статтею 27 Закону № 1952-Х/І визначено, що державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі, зокрема судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, що набрало законної сили.

Отже, припиняються обтяження на підставі відповідних документів, які свідчать про припинення причини/обставини/підстави існування обтяження. Відповідно, документом, що є підставою для державної реєстрації припинення обтяження нерухомого майна може бути рішення суду, що набрало законної сили, про припинення такого обтяження.

Таким чином, встановлені судом обставини справи дають суду підстави дійти висновку, що належним та найбільш ефективним способом захисту порушених прав та інтересів є прийняття судом рішення про скасування арешту на майно, з наступним поданням рішення суду відповідному суб`єкту державної реєстрації для здійснення державної реєстрації припинення обтяження нерухомого майна у порядку, встановленому чинним законодавством у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 12-13, 76-92, 95, 211, 258-259, 264-265, 268, 274-279 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про припинення чинності арешту майна у повному обсязі.

Скасувати арешт нерухомого майна, номер запису обтяження у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: 12602173; зареєстрований 11.06.2012, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП 32976837, 06.06.2012, відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_11 ; об`єкт обтяження: невизначене майно, усе нерухоме майно; власник: ОСОБА_6 , Код НОМЕР_4 , АДРЕСА_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України, якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, залежно від складності справи складання повного рішення суду може бути відкладено на строк - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП відмова, місце проживання за адресою: АДРЕСА_5 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 ;

Треті особи: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_7 ;

Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), за адресою: вул. Старокозацька, 56, м. Дніпро, 49101.

Повний текст рішення суду складено та підписано без його проголошення 16 січня 2024 року.

Суддя: Н. М. Ваврушак