Справа № 761/1209/24
Провадження № 4-с/761/76/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2024 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Пономаренко Н.В., вивчивши матеріали скарги ОСОБА_1 на рішення та дії бездіяльність державного виконавиця заступника начальника відділу Святошинського відділу державної виконавчої служби в м.Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) Барановського Бориса Вікторовича, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Світ Фінансів», -

в с т а н о в и в:

27.12.2023 скаржник ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся із даною скаргою до Шевченківського районного суду м. Києва, яка надійшла до суду 20.01.2024 (Вхід №2753) та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.01.2024, передана в провадження судді Пономаренко Н.В.

По суті заявлених вимог скаржник просить суд: визнати незаконною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1 від 07.11.2014.

Згідно ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

При цьому, відповідно до ст.451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановлює ухвалу скарги, якою, в разі обґрунтованості, визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Так, приписами ст. 449 ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав або свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

В свою чергу, згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року № 6, відповідно до ст. 385 ЦПК України скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Такий строк є процесуальним, може бути поновлений за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому, заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

При цьому, вимогами 122-124 ЦПК України встановлено порядок обчислення процесуальних строків.

Нормами ст. 126 ЦПК України визначено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Так, вказана скарга була сформована в системі «Електронний суд» 09.11.2023 та зареєстрована в суді 10.11.2023 за Вхід № 101765/23-Вх.

Водночас, в розумінні вищенаведених норм матеріального та процесуального права, десятиденний строк на оскарження дій чи бездіяльності державного виконавця обчислюється з моменту, коли сторона виконавчого провадження дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав або свободи.

У постанові Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі №466/948/19, зроблено висновок, що з`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду.

Так, із змісту скарги вбачається, що 07.11.2014 року державним виконавцем Гаєвським Сергієм Миколайовичем відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління м. Києва, було відкрито виконавче провадження НОМЕР_1 за виконавчим листом №2-13082/10 виданого 18.12.2012 року Шевченківського районного суду м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 у розмірі 1 824 905,15 грн. на користь ПАТ КБ «Надра». Разом із тим, скаржник зазначає, що про існування вказаного виконавчого провадження йому стало відомо лише після накладення арешту на його рахунку в рамках даного виконавчого провадження наприкінці 2023 року, втім природу даного виконавчого провадження та підставу його відкриття вдалось з`ясувати лише після ознайомлення з матеріалами справи 13.12.2023, оскільки жодних повідомлень про його відкриття на адресу ОСОБА_1 не надходило.

В обґрунтування строків звернення до суду із вказаною скаргою ОСОБА_1 вказує, що про порушення своїх прав він дізнався 13.12.2023 після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

Таким чином, на день звернення заявника до суду із вказаною скаргою, а саме 27.12.2023 (оформлення поштового відправлення, що підтверджується конвертом, а також описом вкладення №031) сплинув десятиденний строк, встановлений ст. 449 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Виходячи зі змісту вищенаведених положень ЦПК України, дотримання вимог процесуального законодавства України при пред`явленні скарги до суду є імперативним правилом.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що реалізуючи пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступу до правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Таким чином, в кожному випадку заявник при зверненні до суду із заявою повинен як дотримуватися норм процесуального законодавства, так і очікувати, що ці норми застосовуються.

Отже, беручи до уваги обізнаність скаржника - сторони виконавчого провадження в строк, що перевищує 10 днів, з дня ознайомлення скаржника про порушення його прав (ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження), суд прийшов до висновку, що, оскільки строк на вчинення процесуальної дії сплинув, а клопотання про поновлення вказаного строку не подано, обґрунтування поважності причин пропуску такого строку скарга не містить, тому вказана скарга підлягає залишенню без розгляду, що не позбавляє ініціатора скарги можливості повторно звернутися до суду з вказаною скаргою, одночасно подавши клопотання про поновлення строку для звернення до суду.

При цьому, суддя вважає за можливе залишити заяву без розгляду на стадії прийняття її до розгляду, що відповідає положенням ст.ст. 13, 126 ЦПК України щодо диспозитивності цивільного судочинства та узгоджується з позиціями, висловленими в п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року № 6.

На підставі викладеного та керуючись, ст.ст. 13, 20, 126, 186, 259-261, 449 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавиця Шевченківського відділу державної виконавчої служби в м.Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) Ліщинського Олексія Валерійовичем, заінтересовані особи: Державна установа «Територіальне медичне об`єднання» Міністерство внутрішніх справ України по місту Києву», Головне управління Державної казначейської служби України, - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.261 ЦПК України.

Суддя: