Провадження 2/127/4811/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2024 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

з участю секретаря судових засідань Мельник В.В.

розглянувши в спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання батька,

в с т а н о в и в:

23.11.2023 року судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання батька. Мотивований позов тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є пенсіонером, особою з ІІ групою інвалідності. Позивач працює двірником у відділі освіти, молоді та спорту Ямпільської міської ради, однак, його пенсії 2 090 грн. та мінімальної заробітної плати не вистачає для забезпечення всіх потреб.

Відповідно до індивідуальної програми реабілітації інваліда № 664 від 13.06.2023 року ОСОБА_1 потребує проведення відновної терапії, профілактичних заходів та постійного медичного спостереження в термін з 2023 по 2025 р. у зв`язку з чим також необхідні кошти.

Відповідач є сином позивача, має стабільний дохід. Враховуючи вік, стан здоров`я та необхідність в постійному лікуванні, позивач потребує допомоги від повнолітнього сина.

На підставі ст. ст. 202, 205 Сімейного кодексу України ОСОБА_1 просив стягувати з ОСОБА_2 аліменти на його утримання в твердій грошовій сумі 2 000 грн. щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і довічно.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначив, що позов визнає в повному обсязі, проти задоволення позову про стягнення аліментів не заперечив.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки сторони не з`явились в судове засідання.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 11).

ОСОБА_1 є пенсіонером, інвалідом ІІ групи загального захворювання довічно. Пенсійне посвідчення видано 27.06.2023 року.

Згідно довідки від 21.11.2023 року ОСОБА_1 працює на посаді «двірник» у відділі освіти, молоді та спорту Ямпільської міської ради. Його дохід з травня 2023 року по вересень 2023 року включно складає 34 223,02 грн. (а.с. 10). З вересня по жовтень 2023 року дохід становить 12 442,86 грн. (а.с. 10 зворот).

Відомостей про розмір пенсії ОСОБА_1 , а також з приводу майнового стану відповідача ОСОБА_2 в матеріалах справи немає.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 зазначив, що є інвалідом ІІ групи, потребує постійного лікування, медичного спостереження тощо, але його доходу у виді пенсії і мінімальної заробітної плати не вистачає для здійснення необхідних витрат.

Між сторонами виникли правовідносини з приводу обов`язку повнолітніх дочки, сина утримувати батьків та його виконання, тому при вирішенні спору суд застосовує норми глави 17 СК України.

Стаття 51 Конституції України встановлює, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Відповідно до частини першої, третьої статті 172 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу.

Відповідно до статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі.

Непрацездатним вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи.

При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено частиною першою статті 204 СК України.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу.

Суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін (ч. 1 ст. 205 СК України).

При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст.ст. 12, 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Враховуючи наведені обставини, визнання позову відповідачем і докази, надані сторонами, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 потребує матеріальної допомоги від сина ОСОБА_2 , який таку допомогу може надати, а тому позов слід задоволити і стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в твердій грошовій сумі 2 000 грн. щомісячно, починаючи з 23.11.2023 року і довічно.

Судовий збір в розмірі 1 073,60 грн. згідно вимог Закону України «Про судовий збір» за ставками, що діяли протягом 2023 року, слід стягнути з відповідача на користь держави, оскільки при зверненні 23.11.2023 року до суду з даним позовом ОСОБА_1 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнений.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суму платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 202, 205 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 5, 10, 13, 76-82, 89, 141, 263-265ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

позов задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 )на користь батька ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , прож.: АДРЕСА_2 ) аліменти на його утримання в твердій грошовій сумі 2 000 (дві тисячі) грн. щомісячно, починаючи з 23.11.2023 року і довічно.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суму платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог ст.ст. 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складене 11 січня 2024 року.

Суддя: