Справа № 333/5443/20
Провадження № 2/333/28/24
УХВАЛА

Іменем України

11 березня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді Дмитрієвої М.М.,

при секретарі Меркуловій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду Комунарського районного суду м. Запоріжжя, заяву представника відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Дмитрієвої М.М. у цивільній справі за позовною заявою Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за оплату житлово - комунальних послуг,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя перебуває цивільна справа №333/5443/20 за позовною заявою Концерну «МТМ» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за оплату житлово - комунальних послуг.

В судовому засіданні, яке відбулося 11 березня 2024 року, ОСОБА_1 заявила відвід судді Дмитрієвій М.М. з підстав перешкод їй суддею у доступі до судових рішень, пояснивши це тим, що їй секретар не в повному обсязі надає матеріали цивільної справи для ознайомлення.

Представник позивача при вирішення цього питання покладався на розсуд суду.

Відподачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , повідомлені своєчасно та належним чином, в судове засідання не з`явилися, причин неявки суду не повідомили.

Під час надання додаткових пояснень з приводу відводу, у м. Запоріжжя розпочалась повітряна тривога у зв`язку з чим в судовому засіданні було оголошено перерву за клопотанням ОСОБА_1 до закінчення повітряної тривоги На протязі часу перерва між повітряними тривогами складала від 5 до 10 хвилин, у зв`язку з чим суд був позбавлений можливості продовжувати розгляд справи. Після закінчення повітряної тривоги, від ОСОБА_1 надійшла письмова заява про відвід судді Дмитрієвій М.М., подана через канцелярію суду., в обґрунтування якої вказано наступне.

Представнику відповідача не надано в повному обсязі матеріали цивільної справи на ознайомлення, а саме матеріали розгляду апеляційної скарги Запорізьким апеляційним судом. Вважає, що судом допущено порушення процесуального законодавства, яке є суттєвим та ставить під сумнів здійснення правосуддя на принципах верховенства права.

Після закінчення тривоги сторони в судове засідання не з`явилися.

Дослідивши заяву відповідача про відвід судді, суд дійшов наступного.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

У п.п. 104-106 рішення Європейського суду з прав людини від 09 січня 2013 року по справі «Олександр Волков проти України» (заява № 21722/11) зазначено, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру» (Kyprianou v. Cyprus) [ВП], заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-ХІІІ). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996 року у справі «Пуллар проти Сполучного Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), п. 32, Reports 1996-III).

У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), Series A, №86).

Статтями 36, 37 ЦПК України передбачені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, а саме: суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

З заявленого представником відповідача ОСОБА_4 відводу вбачається, що остання вважає порушенням процесуального законодавства дії суду щодо ненадання представнику відповідача для ознайомлення матеріалів виділеного провадження щодо розгляду Запорізьким апеляційним судом, апеляційної скарги на ухвалу Комунарсьокго районного суду м. Запоріжжя від 26 травня 2021 року. Зазначена підстава не передбачена ст. ст. 36, 37 ЦПК України.

Таким чином, представником відповідача ОСОБА_1 не зазначені обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявлений представником відповідача ОСОБА_1 відвід є необґрунтованим.

Згідно з ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 260, ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати заявлений представником відповідача ОСОБА_1 відвід судді Дмитрієвої Марії Михайлівни у цивільній справі № 333/5443/20 за позовною заявою Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за оплату житлово - комунальних послуг необґрунтованим.

Передати заяву представника відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Дмитрієвої Марії Михайлівни у цивільній справі № 333/5443/20 за позовною заявою Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за оплату житлово - комунальних послуг, для її вирішення у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

У відповідності до вимог ст. 353 ЦПК України ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення на неї включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги на ухвалу суду, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя М.М. Дмитрієва