Справа № 404/8309/23
Номер провадження 2-о/404/221/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2024 року Кіровський районний суд міста Кіровограда

в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.

присяжних Єрофеєва Н.В., Кармазіна В.Ю.

за участю секретаря Шевчук Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: Виконавчий комітет Фортечної районної у місті Кропивницькому ради (місцезнаходження: 25006, місто Кропивницький, вулиця Гоголя, будинок № 28), про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення над нею опіки, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатним, встановлення над ним опіки та призначенну опікуном заявника, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заява мотивована тим, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином заявниці, який страждає на хронічне психічне захворювання. Являється особою з III групою інвалідності по психічному захворюванню. Внаслідок захворювання, як вказує заявниця, ОСОБА_2 , не може усвідомлювати значення своїх дій, керувати ними, потребує постійного стороннього догляду. На підставі чого заявниця звернулась до суду про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатним та призначення її опікуном.

Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 06 жовтня 2023 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження в судовому засіданні (а.с.11).

Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 06 листопада 2023 року призначено у справі судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Кропивницькій філії судово-психіатричних експертиз Державної установи «Інституту психіатрії, судово-психіатричних експертиз та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України». Провадження у справі зупинено до отримання висновку експерта (а.с. 21)

На адресу Кіровського районного суду міста Кіровограда надійшов висновок судово-психіатричного експерта № 539 від 24.11.2023 року (вх. № 46002 від 04.12.2023 року) (а.с.23-26).

У зв`язку з чим, ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 08 грудня 2023 року поновлено провадження у справі, призначено судове засідання (а.с.27).

Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 08 лютого 2024 року відкладено розгляд справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Виконавчий комітет Фортечної районної у місті Кропивницькому ради, про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення над нею опіки, до 29 лютого 2024 року до 15 год. 30 хв., з викликом учасників. Доручено Кропивницькому місцевому центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги призначити адвоката ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відносно якого суд розглядає справу про визнання її недієздатною та призначення опікуна. Оплату послуг адвоката віднесено за рахунок держави (а.с.34).

В судовому засіданні заявник підтримала заявлені вимоги, в судових дебатах не підтримувала заяву.

Представник заінтересованої особи Виконавчого комітету Фортечної районної у місті Кропивницькому ради, в судовому засіданні пояснив про погодження кандидатри заявника щодо призначення опікуном, однак просив відмовити в задоволені заяви.

Представник ОСОБА_2 , адвокат Л.Г. Реброва просила відмовити в задоволенні заяви.

Заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, представника ОСОБА_2 , адвоката Реброву Л.Г., дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив таке.

Згідно копії свідоцтва про народження (повторно) серії НОМЕР_1 від 27.09.2023 року виданого Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_3 , та ОСОБА_1 (а.с.6). отже заявниця є матір`ю особи щодо якої вирішується питання про визнання її недієздатною.

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 190884 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою з III групою інвалідності за загальним захворюванням (а.с.8).

Відповідно до копії довідки Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звертався за медичною допомогою до лікаря-психіатра та неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні, востаннє з 13.07.2023 року по 21.07.2023 року з діагнозом: виражений психоорганічний синдром внаслідок перенесеної травми головного мозку (а.с.7).

В свою чергу, у висновком судово-психіатричного експерта № 539 від 24.11.2023 року, психічний стан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , описано як доступний контакту. Всебічно орієнтований вірно. На питання відповідає по суті. Продуктивної психосимптоматики не виявляє. Емоційно лабільний. Пам`ять та інтелект відповідає віку та життєвому досвіду. Встановлений діагноз не носить стійкого, хронічного, психічного розладу. В даний час страждає розладами особистості і поведінки органічної етіології, обумовлені ушкодженням головного мозку внаслідок ЧМТ (2013 рік) (згідно МКХ-10, F-07.9) не доходячи до психозу та недоумства. За своїм психічним станом може розуміти значення своїх дій і керувати ними (а.с. 24-25).

Стаття 81 Цивільного процесуального кодексу України покладає на кожну сторону обов`язок довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 30 Цивільного кодексу України визначено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до частин першої, другої статті 39 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (частина перша статті 40 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 55 Цивільного кодексу України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до частини першої статті 60 Цивільного кодексу України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Стаття 3 Закону України "Про психіатричну допомогу" визначає презумпцію психічного здоров`я: кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

У постанові Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року у справі N 6-384цс16 зроблено висновок, що "за положеннями частини першої статті 39 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. При цьому зміст цієї норми слід тлумачити таким чином, що суд має право, але не зобов`язаний визнати фізичну особу недієздатною. Частиною другою статті 39 Цивільного кодексу України встановлено, що порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Відповідно до статті 239 Цивільного процесуального кодексу України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Метою проведення судово-психіатричної експертизи є з`ясування наявності чи відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними. Висновок про недієздатність фізичної особи слід робити, перш за все, на основі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи в сукупності за умови, що особа страждає саме хронічним, стійким психічним розладом, внаслідок чого у особи виникає абсолютна неспроможність розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними, і в основу рішення суду про визнання особи недієздатною не може покладатися висновок експертизи, який ґрунтується на припущеннях.

Дієздатність - це категорія цивільного та цивільно-процесуального права. Набуття дієздатності, обмеження дієздатності та визнання особи недієздатною встановлюються зазначеними галузями права та відбувається за рішенням суду. Обмеження дієздатності та визнання особи недієздатною обмежує здатність фізичної особи самостійно вступати в правовідносини та після визнання такого факту особі призначається опікун чи піклувальник.

Таким чином, недієздатність - втрата здатності здійснювати особою цивільні права та обов`язки внаслідок тяжкого порушення психічного стану. Критерії недієздатності психічно хворих визначені в Цивільному кодексі України. Стан недієздатності характерний тільки для фізичних осіб та встановлюється в судовому порядку після обов`язкового проведення судово-психіатричної експертизи.

Визнання особи недієздатною - це не тільки визначення стану здоров`я, але й складне юридичне поняття, яке містить в собі два критерії: медичний та юридичний (психологічний).

Під медичним критерієм слід розуміти "хронічний, стійкий психічний розлад". Другий, юридичний (психологічний) критерій, вказує на нездатність особи усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Але чіткого категоричного розмежування юридичного (психологічного) та медичного критеріїв існувати не може.

Вказані критерії одночасно несуть як медичний, так і юридичний характер. Юридичний критерій недієздатності має, перш за все, психологічну природу. Він свідчить про тяжкість психічного захворювання, ступінь розладів у інтелектуально-мнестичної та емоційно-вольової сферах психічної діяльності. Не кожний психічний розлад призводить до нездатності особи приймати участь у цивільних відносинах, а тільки такий його ступінь (глибина), який суттєво впливає на волю, пам`ять та інтелект хворого, що позбавляє особу можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Таким чином, для визнання особи недієздатною встановити, у передбаченому порядку, тільки наявність психічного захворювання недостатньо. Суттєве значення має встановлення наслідків, які настали в результаті захворювання у вигляді глибини ураження інтелектуально-мнестичної та емоційно-вольової сфери. Таким чином, межа між дієздатністю та недієздатністю психічно хворого встановлюється відповідно до юридичного (психологічного) критерію - здатності особи усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, визначення якого віднесено до компетенції судово-психіатричних експертів.

Суттєве ураження інтелектуально-мнестичної та емоційно-вольової сфери психічної діяльності, яке проявляється у неможливості особи усвідомлювати значення своїх дії та (або) керувати ними, може потягнути за собою важливі наслідки правового характеру у вигляді визнання громадянина недієздатним.

На переконання суду, відповідне ініціювання заявником питання щодо визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним є передчасним та належним чином необґрунтованим, зокрема, достатніми даними щодо психічного стану особи.

З огляду на викладене та враховуючи встановлені у справі обставини, те, що заявником не доведено, що її син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатний усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Більш того, висновком судово-психіатричного експерту встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за своїм психічним станом може розуміти значення своїх дій і керувати ними, тобто навіть медичний критерій нездатності не підтверджено, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 є безпідставною та необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Оскільки у задоволенні заяви про визнання фізичної особи недієздатною суд відмовляє, відтак заява і в частині призначення опікуна не може бути задоволена.

Керуючись Законом України "Про психіатричну допомогу", статтями 30, 39, 40, 41, 55, 58, 60, 63 Цивільного кодексу України, статтями 295-300 Цивільного процесуального кодексу України суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: Виконавчий комітет Фортечної районної у місті Кропивницькому ради (місцезнаходження: 25006, місто Кропивницький, вулиця Гоголя, будинок № 28), про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення над нею опіки, відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний тест рішення суду складено 22.03.2024 року.

Головуючий суддя Л.Д. Кулінка

присяжні Н.В. Єрофеєва

В.Ю. Кармазіна

Суддя Кіровського Л. Д. Кулінка

районного суду

м.Кіровограда