Справа № 486/434/24
Провадження № 2-з/486/9/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року м. Южноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області у складі головуючого судді Далматової Г.А., ознайомившись із заявою Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» про забезпечення позову Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

12 березня 2024 року засобами поштового зв`язку до суду надійшов позов Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» (далі АТ «Райффайзен Банк»), яке діє через свого представника Теленик О.А., до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Разом із позовною заявою АТ «Райффайзен Банк» звернулось до суду із заявою про забезпечення позову, для чого просить забезпечити позов шляхом накладення арешту та заборону відповідачу відчужувати у будь-який спосіб нерухоме майно, а саме, 1/3 частку трикімнатної квартири загальною площею 64,2 кв. м, житловою площею 34,6 кв. м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 18 жовтня 2006 року, виданого Органом приватизації житла Южноукраїнського міськвиконкому, Роздільнянським районним управлінням земельних ресурсів, реєстраційний номер майна 17127029 від 13 грудня 2006 року.

Вказану заяву обґрунтовує тим, що заявлені вимоги мають значний розмір та враховуючи відсутність належного виконання зобов`язання та є адекватним засобом запобіганню можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів позивача при виконанні судового рішення у випадку задоволення позовних вимог. Застосування заходів зустрічного забезпечення є недоцільним.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 1 ч. 1 ст.150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 3 статті 150 ЦПК передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Необхідними умовами для вжиття забезпечувальних заходів, зокрема арешту майна, є, насамперед, належність цього майна відповідачеві, розумна співмірність вартості арештованого майна ціні позову, обґрунтування необхідності вжиття заходів для захисту прав позивача та можливість такого заходу забезпечити реальне виконання очікуваного позивачем рішення.

При цьому принцип співмірності при забезпеченні позову вимагає визначення того майна, на яке має бути накладене обмеження, вартість якого має забезпечити виконання судового рішення.

З позову вбачається, що предметом спору у справі є гроші, а саме, стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 75392,51 гривень.

Однак з наданих позивачем до позовної заяви документів хоча і встановлена конкретна сума заборгованості за кредитним договором - 75392,51 гривень, але позивачем не доведено, що саме ця сума є співмірною з сумою вартості 1/3 частки трикімнатної квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на яку він просить накласти арешт.

На підставі викладеного, враховуючи, що, позивачем не надано суду доказів співмірності ціни позову з вартістю квартири, на яку він просить накласти арешт, заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст.151, 152, 153,154, 260 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Акціонерному товариству «Райффайзен Банк» відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Южноукраїнського

міського суду Г. А. Далматова