УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року

м. Київ

справа № 757/4041/18

провадження № 61-3514ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Литвиненко І. В (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 лютого 2024 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Артемчука Тараса Володимировича,

ВСТАНОВИВ:

20 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Артемчука Т. В. у виконанні обов`язку щодо притягнення боржника до адміністративної відповідальності за невиконання законних вимог приватного виконавця та складанні протоколу про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 18813 КУпАП.

Печерський районний суд м. Києва ухвалою від 09 жовтня 2023 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 20 лютого 2024 року, відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Артемчука Т. В.

11 березня 2024 року представник ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 лютого 2024 року.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального права, порушили норми процесуального права, оскільки не врахували, що державний виконавець у разі невиконання боржником у повному обсязі його вимог зобов`язаний вжити заходів для примусового виконання судового рішення, зокрема, шляхом притягнення боржника до адміністративної відповідальності шляхом накладення адміністративного стягнення.

Вивчивши касаційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з таких підстав.

Суди попередніх інстанцій встановили, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Артемчука Т. В. перебуває виконавче провадження № НОМЕР_1 від 09 грудня 2021 року з примусового виконання виконавчого листа № 757/4041/18-ц, виданого 08 вересня 2021 року Печерським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованості в загальному розмірі 11 682,47 дол. США та 19 014,24 грн.

Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Артемчук Т. В. звернувся до боржника ОСОБА_3 з вимогою про надання письмових пояснень.

11 червня 2023 року ОСОБА_3 надав відповідь на вимогу приватного виконавця.

15 серпня 2023 року представник ОСОБА_2 , який діє в інтересах стягувача ОСОБА_1 , звернувся до приватного виконавця із заявою про притягнення боржника до відповідальності.

14 вересня 2023 року приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Артемчук Т. В. представнику стягувача надав відповідь на вищевказану заяву, з якої вбачається, що на час розгляду заяви представника боржника приватним виконавцем не встановлено ознак наявності в діях чи бездіяльності боржника складу адміністративного чи кримінального правопорушення.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що накладення штрафу на сторону виконавчого провадження є правом державного виконавця, а не його обов`язком, і залежить виключно від волі державного виконавця.

Отже, необхідно з`ясувати порядок вжиття дій приватним виконавцем під час примусового виконання судового рішення.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження».

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень учасники справи мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

За правилом статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За змістом частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Відповідно до частини першої статті 76 Закону України «Про виконавче провадження» за невиконання законних вимог виконавця, порушення вимог цього Закону, у тому числі за несвоєчасне подання або неподання звітів про відрахування із заробітної плати та інших доходів боржника, неподання або подання неправдивих відомостей про доходи і майновий стан боржника, ненадання боржником на вимогу виконавця декларації чи зазначення у декларації неправдивих відомостей або неповідомлення про зміну таких відомостей, неповідомлення боржником про зміну місця проживання (перебування) чи місцезнаходження або місця роботи (отримання доходів), а також за неявку без поважних причин за викликом виконавця, винні особи несуть відповідальність відповідно до закону.

Згідно з приписами статті 18813 КУпАП невиконання законних вимог державного виконавця, приватного виконавця щодо усунення порушень законодавства про виконавче провадження, несвоєчасне подання або неподання звітів про відрахування із заробітної плати та інших доходів боржника, неподання або подання недостовірних відомостей про доходи і майновий стан боржника, ненадання на вимогу державного виконавця, приватного виконавця декларації про доходи та майно, що подається відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", чи зазначення у такій декларації неправдивих відомостей або неповідомлення про зміну відомостей, які зазначаються у декларації, неповідомлення боржником про зміну місця проживання чи місцезнаходження або місця роботи (отримання доходів), а також неявка без поважних причин за викликом державного виконавця, приватного виконавця тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню, визначаються Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5.

Відповідно до пункту 4 Розділу XIV Інструкції у разі наявності в діях боржника ознак адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 18313 Кодексу України про адміністративні правопорушення, чи порушення законних вимог виконавця фізичними, юридичними чи посадовими особами виконавець складає протокол про адміністративне правопорушення (далі - протокол) на бланку за встановленою формою (додаток 11).

Таким чином, вказані приписи законів та підзаконного акту дають підстави для однозначного висновку про те, що для складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно боржника необхідним є наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, а саме порушення законних вимог виконавця. Тобто, обов`язок вчинення оспорюваної дії має бути покладено на виконавця виключно за наявності складу адміністративного правопорушення.

Вищевказані норми Закону України «Про виконавче провадження» свідчатьпро те, що повноваження з прийняття рішень щодо складення адміністративного протоколу за фактом вчинення передбаченого статтею 18813 КУпАП правопорушення, покладається саме на державного виконавця відповідно до частини першої статті 76 Закону України «Про виконавче провадження». Право на вчинення такої дії лежить в площині дискреційних повноважень державного чи приватного виконавця в залежності від наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення для вжиття такої дії.

Суди попередніх інстанцій на підставі доказів в матеріалах справи встановили, що у відповідь на запит державного виконавця про надання письмових пояснень боржник вказану вимогу виконав.

За таких обставин суди дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення скарги в зв`язку з відповідністю дій приватного виконавця вимогам закону та Інструкції.

Доводи касаційної скарги не спростовують таких висновків судів попередніх інстанцій та зводяться до переоцінки обставин у спірних правовідносинах, що не є безумовною підставою для відкриття касаційного провадження у справі.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до приписів частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Враховуючи наведене, у відкритті касаційного провадження належить відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а доводи касаційної скарги такого застосування не спростовують.

Керуючись статтями 261, 394 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 лютого 2024 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Артемчука Тараса Володимировича.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: І. В. Литвиненко

А. І. Грушицький

Є. В. Петров