Справа № 158/2259/23 Головуючий у 1 інстанції: Костюкевич О. К.
Провадження № 22-ц/802/104/24 Доповідач: Матвійчук Л. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Матвійчук Л. В.,

суддів - Федонюк С. Ю., Осіпука В. В.,

з участю секретаря судового засідання Губарик К. А.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 06 листопада 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_5 . Після його смерті відкрилась спадщина, що складається із житлового будинку з надвірними будівлями та побутовими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Він є спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька. Крім нього спадкоємцями за законом першої черги є його сестри, відповідачі по справі: ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Позивач зазначав, що він як спадкоємець за законом вирішив прийняти спадщину документально, однак не може її прийняти, оскільки пропустив шестимісячний строк для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини.

Також вказував, що поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини є неправильне розуміння ним закону. Крім того, він не мав належних документів, які б підтверджували його родинні відносини із спадкодавцем. Причину пропуску вказаного строку також зазначав введення на території України режиму воєнного стану.

Ураховуючи наведене, позивач ОСОБА_1 просив суд визначити йому додатковий строк в один місяць для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 06 листопада 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення його позову.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_4 , вважаючи оскаржуване рішення правильним по суті та справедливим, просила вказану апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Крім того, відповідач ОСОБА_4 подала до апеляційного суду засобами поштового зв`язку заяву у якій просить розглядати справу за її відсутності, свій відзив на апеляційну скаргу підтримує.

Згідно із частинами 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (повторним) серії НОМЕР_1 від 15 грудня 2021 року (а.с.6). Після його смерті відкрилась спадщина.

З довідки № 61 Журавичівського старостинського округу № 6 від 22 травня 2023 року вбачається, що за ОСОБА_5 значиться наступне майно: житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка площею 0,2 га, яка розташована по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :02:001:0120; земельна ділянка площею 0,1861 га, яка розташована в с. Домашів Луцького району Волинської області і призначена для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 072188302:02:001:0121; земельна ділянка площею 0,3 га, яка розташована в с. Домашів Луцького району Волинської області і призначена для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 072188302:02:001:0122, та земельна ділянка площею 1,93 га, що розташована на території Журавичівської сільської ради Луцького району Волинської області (а.с.8).

Позивач ОСОБА_1 згідно з свідоцтвом про народження (повторним) серії НОМЕР_2 від 28 травня 2015 є сином спадкодавця ОСОБА_6 , та належить до кола спадкоємців за законом першої черги (а.с.7). Відповідачі по справі ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 також є спадкоємцями за законом першої черги.

Постановою нотаріуса від 19 травня 2023 року № 420/01-16 позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що він пропустив строк для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_6 (а.с.9).

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 свої вимоги мотивував тим, що поважною причиною пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини є та обставина, що він був не обізнаний із вимогами закону, що для прийняття спадщини після смерті батька необхідно звернутись до нотаріуса із відповідною заявою.

Відповідно до статей 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається.

Згідно з ч. 1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України).

У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

До такого правового висновку дійшов і Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, зокрема пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Водночас, якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, незнання норм закону, тощо, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Проте позивачем ОСОБА_1 в порушення вимог ст. 81 ЦПК України не доведено та не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для подання у межах передбаченого законом шестимісячного строку заяви про прийняття спадщини. Покликання позивача про необізнаність щодо вимог законодавства, не може вважатися поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Крім того, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини позивач ОСОБА_1 звернувся у липні 2023 року, через чотири роки з моменту смерті спадкодавця ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , при цьому не навів обґрунтованих доводів, які об`єктивні, непереборні, істотні труднощі завадили йому, як спадкоємцю першої черги, протягом тривалого проміжку часу вчинити дії щодо прийняття спадщини після смерті батька.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду про відмову у позові ОСОБА_1 є законним та обґрунтованим.

У доводах апеляційної скарги позивач ОСОБА_1 вказував, що після смерті батька ОСОБА_5 , він постійно користується житловим будинком з надвірними будівлями та побутовими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , а також доглядає за земельною ділянкою на якій знаходиться зазначений житловий будник. Наведене свідчить, що він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Однак такі доводи колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки предметом заявленого ОСОБА_1 позову є визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Водночас обставини, які наводить позивач в апеляційній скарзі щодо факту прийняття спадщини шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, не можуть доводитися в межах розгляду позову про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо невідповідності рішення суду першої інстанції фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, спростовуються вищенаведеними висновками суду першої інстанції, встановленими у справі обставинами і не впливають на законність рішення суду та не містять підстав для його скасування.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 06 листопада 2023 року у цій справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду упродовж тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя

Судді: