Провадження № 2/205/118/24
11 березня 2024 року м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Федотової В.М., за участю секретаря судового засідання Бондар В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування збитків,
У вересні 2023 року представник позивача ОСОБА_3 звернулася до суду із вищевказаною позовною заявою.
В обґрунтування позову зазначає, що між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про користування електричною енергією для населення № 8119044. Інший відповідач по справі ОСОБА_2 є співвласником 1/2 частини житлового будинку, який розташований за адресою виявлення порушення, а саме: АДРЕСА_1 , зареєстрована у ньому та є користувачем електричної енергії. 18.01.2023 року під час технічної перевірки стану електричних приладів обліку та електроустановок у відповідачів за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено розкрадання електричної енергії та складено акт про порушення № Дн 006348, яким зафіксовано: «самовільне підключення струймприймачів електроустановок та електропроводки до електричної мережі АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» з порушенням схеми обліку. Самовільне підключення виконано дротом СІД 2*16 мм кв. та надалі з`єднується з дротом АІ 2*4 мм кв. від опори до навантаження будинку відкрито, виявити яке при контрольному огляді можливість існувала. Спожита електрична енергія лічильником не враховується, лічильник відсутній, порушення продемонстровано споживачу». Відповідно до вказаних обставин було складено акт про порушення № Дн 006348 від 18.01.2023 року у присутності відповідача ОСОБА_1 , який підписав акт про порушення без жодних зауважень. На засіданні комісії з розгляду актів про порушення, яке відбулося 07.03.2023 року на підставі акту про порушення № Дн 006348 від 18.01.2023 року було прийнято рішення про нарахування вартості недорахованої електричної енергії за період з 18.07.2022 року по 18.01.2023 року за 184 дні у розмірі 54 691,08 грн. та складено протокол № 19/23. Відповідач ОСОБА_1 був присутній на засіданні комісії, з прийнятим рішенням комісії був згоден, отримав протокол, розрахунок та досудову претензію. Інший відповідач ОСОБА_2 на засідання комісії не з`явилася, про місце, дату та час проведення засідання була повідомлена належним чином. 10.03.2023 року на адресу відповідача ОСОБА_2 було направлено досудову претензію з вимогою про сплату збитків у розмірі 54 691,08 грн., однак заборгованість сплачена не була.
Враховуючи викладене, представник позивача змушений звернутися до суду та просити стягнути солідарно із відповідачів на користь позивача суму недорахованої електричної енергії у розмірі 54 691,08 грн. та судові витрати по справі у вигляді судового збору та витрат на правову допомогу у розмірі 8 000 грн.
Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.12.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження.
Представник позивача ОСОБА_3 надала до суду заяву, у якій просила розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Також надала до суду заяву, у якій просила стягнути із відповідачів витрати на правову допомогу у розмірі 8 000 грн.
Відповідачі у судове засідання повторно не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується судовим повідомленням про вручення відповідачу ОСОБА_1 судової повістки, ухвали про відкриття провадження та копії позову з додатками, а також конвертом повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Окрім того, виклик до суду відповідачів було здійснено шляхом розміщення 19.01.2024 року оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно приписів ч. 11 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України, тому з 19.01.2024 року вони вважаються повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, однак у судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суду не повідомили, відзив не подали, будь-яких заяв від них не надходило.
Суд у зв`язку з вищевикладеним зазначає, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
При цьому обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»).
Суд, враховуючи ту обставину, що позивачу та відповідачам були створені належні та достатні умови для подання суду відповідних заяв по суті справи, заяв із процесуальних питань та доказів, вважає, що чергове відкладення розгляду справи порушуватиме розумний строк розгляду цивільної справи, у зв`язку із чим суд вважає за необхідним ухвалити відповідне рішення по справі.
На підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідачів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.
Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Судом встановлено, що відповідачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належить по 1/2 частині житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 22-23, 24, 25).
Відповідачі зареєстровані за вказаною адресою (а.с. 37, 42).
18.01.2023 року під час технічної перевірки стану електричних приладів обліку та електроустановок у відповідачів за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено розкрадання електричної енергії та складено акт про порушення № Дн 006348, яким зафіксовано: «самовільне підключення струймприймачів електроустановок та електропроводки до електричної мережі АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» з порушенням схеми обліку. Самовільне підключення виконано дротом СІД 2*16 мм кв. та надалі з`єднується з дротом АІ 2*4 мм кв. від опори до навантаження будинку відкрито, виявити яке при контрольному огляді можливість існувала. Спожита електрична енергія лічильником не враховується, лічильник відсутній, порушення продемонстровано споживачу» (а.с. 5-6).
Згідно із п. 8.2.5 Правил контролерами було складено акт про порушення № Дн 006348 від 18.01.2023 року у присутності відповідача ОСОБА_1 , який підписав акт про порушення без жодних зауважень (а.с. 5-6).
На засіданні комісії з розгляду актів про порушення споживачами Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі ПРРЕЕ), яке відбулося 07.03.2023 року без участі споживача ОСОБА_2 та за участі ОСОБА_1 , на підставі акту про порушення № Дн 006348 від 18.01.2023 року було прийнято рішення про нарахування вартості недорахованої електричної енергії за період з 18.07.2022 року по 18.01.2023 року за 184 дні у розмірі 54 691,08 грн. та складено протокол № 19/23 (а.с. 12). Відповідач ОСОБА_1 був присутній на засіданні комісії, з прийнятим рішенням комісії був згоден, отримав протокол, розрахунок та досудову претензію. Інший відповідач ОСОБА_2 на засідання комісії не з`явилася, про місце, дату та час проведення засідання була повідомлена належним чином.
Розрахунок кількості недорахованої електричної енергії проведено за період з 18.07.2022 року по 18.01.2023 року за 184 дні, відповідно до Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем ПРРЕЕ, затверджених постановою НКРЕ від 14.03.2018 року № 312. Загальна сума завданих збитків становить 54 691,08 грн. (а.с. 13)
10.03.2023 року на адресу відповідача ОСОБА_2 було направлено досудову претензію з вимогою про сплату збитків у розмірі 54 691,08 грн., однак заборгованість сплачена не була (а.с. 14-16).
Відносини між сторонами регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕ від 14.03.2018 року № 312 (далі-Правила), ЦК України.
Положеннями п. 5.5.5. Правил передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язаний зокрема: користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів),сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору; забезпечувати доступ представникам оператора системи (після пред`явлення ними службових посвідчень) до об`єкта споживача для проведення технічної перевірки засобу комерційного обліку (засобів вимірювальної техніки), електроустановок та електропроводки, вимірювання показників якості електричної енергії, контролю за рівнем споживання електричної енергії, а також для виконання відключення та обмеження споживання електричної енергії споживачу (субспоживачу) відповідно до встановленого цими Правилами порядку та виконувати їх обґрунтовані письмові вимоги щодо усунення виявлених порушень, якщо це обумовлено умовами договору; забезпечити безперешкодний доступ представникам постачальника послуг комерційного обліку, електропостачальника та/або оператора системи (після пред`явлення ними службових посвідчень) до розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії, що встановлені на об`єктах споживача, для візуального або автоматизованого зняття показів розрахункових засобів комерційного обліку; своєчасно вживати відповідних заходів для усунення виявлених порушень; не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача;
Згідно із п. 8.2.4. Правил, у разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до порядку, визначеного главою 8.4 цього розділу.
Відповідно до п. 8.2.5. Правил, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 8 до цих Правил.
На підставі п.п. 2.3.11 та 2.3.12 Правил комерційний облік на роздрібному ринку електричної енергії організовується адміністратором комерційного обліку та здійснюється постачальниками послуг комерційного обліку відповідно до вимог Закону України «Про ринок електричної енергії», Кодексу комерційного обліку та цих Правил. Споживання електричної енергії за відповідним тарифом (ціною) відповідно до комерційної пропозиції має бути забезпечене окремим комерційним обліком. Окремі площадки вимірювання мають бути забезпечені засобами вимірювальної техніки, які дають можливість організувати комерційний облік за відповідним тарифом (ціною) на всій площадці вимірювання. Електрична енергія, яка використовується на об`єкті побутового споживача на непобутові потреби, обліковується та оплачується окремо за відповідними тарифами.
Згідно із ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Частиною 4 статті 26 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до статті 27 Закону України «Про електроенергетику» правопорушенням в електроенергетиці є, зокрема, крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку. Правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушення в електроенергетиці є: крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і без приладів обліку.
Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо цього майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 ЦК України).
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Таким чином, відповідачі, будучи співвласниками зазначеного домоволодіння, зобов`язані утримувати майно, що їм належить.
Враховуючи зазначені обставини та надані суду докази, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, а також те, що відповідачі, будучи співвласниками зазначеного домоволодіння та споживачами електроенергії, допустили використання електричної енергії поза приладом обліку, чим завдали збитків позивачу в розмірі 54 691,08 грн., суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, однак судовий збір віднесений до складу судових витрат, які не є зобов`язанням в розумінні ст. 509 ЦК України та відсутні підстави для стягнення їх на підставі ст. 543 ЦК України в солідарному порядку, як про те просив представник позивача.
При вирішенні питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Представник позивача просила суд стягнути із відповідачів витрати на правову допомогу у розмірі 8 000 грн.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 3 частини 1 статті 133 ЦПК України).
Згідно із ч. ч. 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним, зокрема, із часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Чинне цивільне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Зазначений правовий висновок узгоджується з позицією викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року справа № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19.
Також, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені, відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Зазначена правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 301/1894/17.
Із матеріалів справи вбачається, що позивачем на підтвердження понесення витрат на правову допомогу було надано всі необхідні документи.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що представником позивача надано належні та допустимі докази понесення позивачем витрат на правову допомогу, суд вважає за необхідне стягнути у рівних частках із відповідачів на користь позивача судові витрати, пов`язані з наданням правничої допомоги при розгляді справи в суді, у розмірі 8 000 грн., тобто по 4 000 грн. з кожного.
Окрім того, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2 684,00 грн. (а.с. 4) необхідно стягнути у рівних частках із відповідачів по справі у зв`язку із задоволенням позовних вимог.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 15, 16, 714, 1166 ЦК України, ст. ст. 4, 12-13, 81, 89, 137, 141, 223, 247, 258-259, 263-266, 280, 282-284, 289, 354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування збитків задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивачем може бути подана апеляційна скарга на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Федотова В.М.