Провадження №: 2/336/528/2024
11 січня 2024 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Звєздової Н.С., за участі секретаря судового засідання Іванченко О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Запоріжжі у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
Представник позивача - Бойко О.С., яка діє на підставі Довіреності №353 від 08.09.2023 (строк дії до 10.09.2024), звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором №1898660-101 від 18.06.2021, укладеним між ОСОБА_1 та АТ «ТАСКОМБАНК» у сумі 213 833,01 гривні станом на 27.09.2023.
Позов обґрунтовує тим, що 18.06.2021 між Акціонерним товариством «ТАСКОБАНК» та ОСОБА_1 було укладено Заяву-договір №1898660-101 про надання споживчого кредиту у сумі 106 473,50 гривні зі сплатою процентів за користування кредитними коштами 0,01% річних, комісії за обслуговування кредиту 4,9% щомісячно та строком на 48 місяців. Позивачем умови кредитного договору були виконані в повному обсязі. Відповідачка взяті на себе обов`язки, щодо виконання умов договору, належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 27.09.2023 виникла заборгованість по сплаті кредиту у сумі 213 833,01 гривні, яку позивач просить стягнути разом із сплаченим судовим збором у сумі 3 207,50 гривень.
Ухвалою від 006.10.2023 відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін.
Відповідачка відзив на позов не подала.
Представник позивача у судове засідання не з`явився. Надав заяву про розгляд справи без його участі. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином відповідно до вимог ЦПК України. Причини неявки суду не повідомила. Заяву про розгляд справи без її участі або відкладення розгляду справи не надала.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Враховуючи те, що відповідачка була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подала, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Оскільки всі учасники справи не з`явились у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено частиною другою статті 247 ЦПК України.
Дослідивши позовну заяву та письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
18.06.2021 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 укладено Заяву - договір №1898660-101 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого позичальниця отримала грошові кошти на наступних умовах:
п.п.1.1.1. та п.п.1.5 Загальна сума кредиту 106 473,50 грн. надана шляхом перерахування а поточний рахунок № НОМЕР_1 в АТ «ТАСКОМБАНК»;
п.п.1.2.6. Строк кредиту 48 місяців;
п.п.1.2.9. Проценти за користування кредитом 0,01% річних;
п.п.1.4 Комісія за обслуговування кредиту 4,9% щомісячно.
Підписуючи договір, відповідачка погодилася повертати кредит щомісячно згідно графіку, передбаченого Додатку № 1 до цієї Заяви-договору, що є її невід`ємною частиною (п. 2.8).
Відповідно до п.3.1.4. договору з повернення заборгованості за кредитом та сплати процентів та комісій за користування ним, оплата вартості усіх супутніх послуг та інших Фінансових зобов`язань Позичальника здійснюються у сумах та в терміни, що передбачені графіком платежів, розрахунком сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх послуг, що передбачені в Додатку №1 до цієї Заяви-договору. Відповідач підтвердив, що дана Заява-Договір є невід`ємною частиною Договору.
Згідно з п. 2.4. договору, відповідачка підтвердила, що на момент укладання Заяви-Договору попередньо ознайомлена з умовами та правилами надання споживчого кредиту в тому числі з вартістю споживчого кредиту, його особливостями, перевагами та недоліками, інформацією про загальну вартість споживчого кредиту з урахуванням реальної процентної ставки та загальними витратами за споживчим кредитом, а також з будь-якою іншою інформацією, надання якої вимагає чинне в Україні законодавство, в тому числі інформацією, надання якої передбачене нормативними документами Національного банку України, які йому роз`яснені, зрозумілі, не потребують додаткового тлумачення та з якими цілком згоден.
Відповідно до п. 3.3.5 при несплаті заборгованості за Кредитом, за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, а також сум комісій, у встановлений Договором термін, Банк нараховує, а Клієнт сплачує Банку штраф у розмірі 300,00 грн. нараховується на сьомий день виходу на прострочку.
Відповідно до п. 4.4. Кредитного договору при достроковому повному погашенні кредитної заборгованості, Клієнт сплачує банку проценти, за обслуговування кредитної заборгованості за фактичну кількість днів користування Кредитом у відповідному розрахунковому періоді, та комісію за обслуговування кредитної заборгованості за поточний розрахунковий період у повному обсязі.
Згідно з 4.14. Кредитного договору Заява-договір набуває чинності з моменту її підписання Сторонами та діє до повного виконання Клієнтом і Банком своїх зобов`язань за нею.
Позивач повністю виконав свої зобов`язання за Договором, а відповідачка скористалася наданим кредитом, що підтверджується наявним в матеріалах справи Меморіальним ордером №727753966 від 18.06.2021 на суму 106 473,50 гривень.
Крім того, факт отримання відповідачкою вказаних грошових коштів підтверджується випискою з особового рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_1 .
Відповідно до правового висновку Верховного Суду у постанові від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц, банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
Як вбачається із долученого до матеріалів справи розрахунку заборгованості за наданим кредитом, у зв`язку із неналежним виконанням позичальницею зобов`язань за кредитним договором №1898660-101 від 18.06.2021 станом на 27.09.2023 відповідачка має заборгованість перед АТ «ТАСКОМБАНК» у сумі 213 833,01 гривні, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 104 254,08 гривні, заборгованості по відсотках 17,73 гривень та заборгованості за комісією 109 561,20 гривня.
Відповідно до ст.627 ЦК України, вбачається, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтею 525 ЦК України, визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У відповідності до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Судом встановлено, що АТ «ТАСКРОМБАНК» повністю виконало свої зобов`язання за Договором, а відповідачка скористалася наданим кредитом, що підтверджується наявним в матеріалах справи меморіальним ордером та випискою по особовому рахунку, а тому існують всі підстави для стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по тілу кредиту у сумі 104 254,08 гривні та відсотків у сумі 17,73 гривень.
Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості по комісії за обслуговування кредиту в сумі 109 561,20 гривня, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».
Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).
Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.
Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до ч.1,2 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч.ч.1,2 ст.11, ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
Наведене дає підстави для висновку, що положення пункту 1.4 кредитного договору, яким передбачено сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту 4,9% суперечать положенням ч.1,2 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування», а тому таке положення є нікчемним.
Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення вказаного кредитного договору.
Вказане узгоджується із правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 17 серпня 2022 року у справі №180/1434/20 від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19.
Суть зобов`язання за кредитним договором полягає в обов`язку банку надати гроші (кредит) позичальникові та в обов`язку позичальника їх повернути і сплатити за користування ними проценти. Підписання договору не означає безспірності його умов, якщо вони суперечать законодавчим обмеженням.
У зв`язку з наведеним, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідачки заборгованості за нарахованою комісією за кредитними договором №1898660-101 від 18.06.2021 у сумі 109 561,20 гривня.
Крім того, відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, ОСОБА_1 за період з 18.06.2021 по 28.03.2023 сплатила на користь Банка комісію у сумі 5 217,20 гривень.
З огляду на вищевказане, враховуючи, що позивач не повинен був стягувати з відповідачки комісію, суд приходить до висновку, що загальний розмір заборгованості, який відповідачка повинна сплатити на користь позивача, повинен бути зменшений на вказану суму (5 217,20 гривень).
Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про часткове порушення прав позивача, за захистом яких мало місце звернення до суду та часткове задоволення позовних вимог у сумі 99 054,61 гривні = (104 254,08 (тіло)+17,73(відсотки)-5 217,20(сплачена комісія)).
Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1 485,71 гривень (3 207,50*(99 054,61*213 833,01)).
Керуючись статтями 3, 4, 10, 11, 76-81, 89, 141, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд -
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» заборгованість за кредитним договором №1898660-101 від 18.06.2021 у сумі 99 054 (дев`яносто дев`ять тисяч п`ятдесят чотири) гривні 61 копійка.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» судовий збір у сумі 1 485 (одна тисяча чотириста вісімдесят п`ять) гривень 71 копійка.
В задоволенні іншої частини позову - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Реквізити учасників справи:

Позивач: Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК», , місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, буд. 30, м. Київ, 01032.

Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання (зареєстроване): АДРЕСА_1 .

Суддя: Н.С. Звєздова