ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

26 січня 2024 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 741/2034/23

Головуючий у першій інстанції Гридасова А. М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/265/24

Чернігівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - судді Шитченко Н.В.,

суддів Висоцької Н.В., Онищенко О.І.,

заявник: ОСОБА_1 ,

заінтересована особа: Чернігівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Носівського районного суду Чернігівської області від 20 листопада 2023 року про визнання неподаною і повернення заяви ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи померлою,

У С Т А Н О В И В:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 у порядку окремого провадження звернулася із заявою про оголошення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця ОСОБА_3 , померлим з ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заявниця посилалася на те, що перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , який у лютому 2003 році поїхав на заробітки до м. Брянськ Російської Федерації і з того часу відомостей від нього не надходило. Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 06 жовтня 2005 року у справі № 2-1032, яке набрало законної сили 17 жовтня 2005 року, ОСОБА_2 визнано безвісно відсутнім з 21 лютого 2003 року. 07 грудня 2007 року ОСОБА_1 розірвала шлюб із ОСОБА_2 . За поясненнями свідків, з якими заявниця близько двадцяти років потому втратила зв`язок, ОСОБА_2 помер і похований на території Російської Федерації, точне місце поховання невідоме. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер син заявниці, ОСОБА_4 , який був військовослужбовцем ЗСУ і загинув під час ведення бойових дій в районі населеного пункту Соледар Донецької області в результаті ведення стрілецького бою з противником. Зазначає, що ОСОБА_2 , якого вона просить оголосити померлим, є батьком ОСОБА_4 . Звернення із заявою про визнання померлим батька її загиблого сина зумовлено необхідністю призначення та отримання одноразової грошової допомоги внаслідок загибелі сина саме їй, як матері у повному обсязі.

Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 20 жовтня 2023 року заяву ОСОБА_1 залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст. 175, 176 ЦПК України і надано десятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення наступних недоліків:

- зазначити обставин, що підтверджують безвісну відсутність ОСОБА_2 по теперішній час, оскільки рішення про визнання його безвісно відсутнім ухвалено в 2005 році, або обставини, що загрожують смертю фізичній особі, яка пропала безвісті, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку;

- зазначити, чому саме Чернігівський обласний центр комплектування та соціальної підтримки визначено заінтересованою особою у цій справі та в чому полягає його зацікавленість;

- зазначити докази відсутності повідомлення відділу РАЦСу про відсутність актового запису про смерть особи, вжиття заявницею заходів про розшук особи, в тому числі і на території іншої держави;

- зазначити, якими доказами підтверджується неможливість призначення та отримання ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги внаслідок загибелі сина ОСОБА_4 у позасудовому порядку, тобто те, що заявниці у її призначенні відмовлено;

- зазначити щодо наявності у заявниці або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; надати підтвердження заявниці, що нею не подано іншої заяви до заінтересованої особи з тим самим предметом та з тих самих підстав, що є безумовною умовою під час звернення до суду.

15 листопада 2023 року від ОСОБА_1 надійшла заява про виконання ухвали про залишення її заяви без руху.

Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 20 листопада 2023 року заяву ОСОБА_1 визнано неподаною і повернуто заявниці. Ухвалу мотивовано тим, що заявницею усунуто недоліки заяви не в повному обсязі. Роз`яснено, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , вважаючи ухвалу суду першої інстанції незаконною, необґрунтованою, постановленою з надмірним формалізмом, унаслідок чого її позбавлено доступу до суду, просить її скасувати та направити справу для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що нею виконано всі зазначені судом першої інстанції недоліки, проте судом без належного обґрунтування визнано її заяву неподаною і повернуто без обґрунтування того, який саме недолік не усунуто.

Відзив на апеляційну скаргу від заінтересованої особи у встановлений судом строк не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити, враховуюче наступне.

Визнаючи неподаною та повертаючи заяву на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 недоліки заяви усунено не в повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, беручи до уваги наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Право кожного на розгляд його справи судом передбачено також п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Згідно ч. 3, 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Статтею 306 ЦПК України передбачено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Із матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції, встановивши, що заява ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи померлою не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України постановив ухвалу про залишення заяви без руху (а.с. 9).

Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без руху, суд виходив із того, що заявницею не зазначено обставин, що підтверджують безвісну відсутність ОСОБА_2 по теперішній час, або обставини, що загрожують смертю фізичній особі, яка пропала безвісті, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку; не зазначено, чому саме Чернігівський обласний центр комплектування та соціальної підтримки визначено заінтересованою особою у цій справі та в чому полягає його зацікавленість; не зазначено докази відсутності повідомлення відділу РАЦСу про відсутність актового запису про смерть особи, вживання заявницею заходів про розшук особи, в тому числі і на території іншої держави; не зазначено, якими доказами підтверджується неможливість призначення та отримання ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги внаслідок загибелі сина ОСОБА_4 у позасудовому порядку, тобто те, що заявниці у її відмовлено; не зазначено про наявність у заявниці або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; не надано підтвердження заявниці, що нею не подано іншої заяви до заінтересованої особи з тим самим предметом та з тих самих підстав, що є безумовною умовою під час звернення до суду.

10 листопада 2023 року ОСОБА_1 отримано копію ухвали Носівського районного суду Чернігівської області від 20 жовтня 2023 року про залишення її заяви без руху (а.с. 20).

15 листопада 2023 року ОСОБА_1 подано заяву на виконання вимог ухвали про залишення її заяви без руху, а також додано до заяви наявні у неї докази (а.с. 12-17).

У заяві ОСОБА_1 указано підстави залучення Чернігівського обласного центру комплектування та соціальної підтримки заінтересованою особою і в чому полягає його зацікавленість, а також зазначено докази відсутності повідомлення відділу РАЦСу про відсутність актового запису про смерть, вжиття заходів щодо розшуку особи, в тому числі на території іншої держави.

Зазначено, що у свідоцтві про народження сина батьком зазначено ОСОБА_2 , тому ОСОБА_1 , як матері загиблого військовослужбовця, буде призначено лише 50% визначеної державою одноразової грошової допомоги. У заяві йдеться про те, що у випадку якщо батько протягом трьох років не подасть до територіального центру комплектування та соціальної підтримки заяви про виплату і йому допомоги, після спливу цього терміну заявниця матиме право на призначення та отримання решти 50% одноразової грошової допомоги, а за наявності судового рішення про визнання особи померлою цей термін не треба дотримувати.

Заявниця констатувала, що у тексті заяви про оголошення фізичної особи померлою нею відображено, що додано копії документів, оригінали наявні у неї. ОСОБА_1 указала також, що в порядку окремого провадження нею не подано заяви «до» заінтересованої особи, а подано таку заяву «за участю» заінтересованої особи, як передбачено ч. 4 ст. 294 ЦПК України. Підтверджено, що не подано іншої такої заяви за участю заінтересованої особи, Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки. ОСОБА_1 також просила суд згідно з ч. 4 ст. 294 ЦПК України витребувати за власною ініціативою від організацій, установ, підприємств будь-які інші докази, необхідні для правильного вирішення справи.

До заяви додано: копію заяви на ім`я міського голови міста Ніжина Ніжинської міської ради Кодоли О.М. від 13 листопада 2023 року, копію заяви на ім`я керівника Ніжинської РАЦСу від 14 листопада 2023 року, копію запиту начальнику адресного бюро УВС Чернігівської області м. Чернігова щодо з`ясування адреси проживання/прописки/виписки ОСОБА_2 , копію запиту начальнику адресного бюро УВС Київської області м. Київ щодо з`ясування адреси проживання/прописки/виписки ОСОБА_2 , копію запиту начальнику адресного бюро УВС Брянської області м. Брянськ щодо з`ясування адреси проживання/прописки/виписки ОСОБА_2 , копію довідки Красненської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області про те, що ОСОБА_2 на території Красненської сільської ради був зареєстрований і проживав з 19 вересня 2000 року по 21 лютого 2003 року, вибув у м. Брянськ і з цього часу на території сільради не з`являвся; копію листа Управління карного розшуку МВС Росії № 1636 від 06 червня 2014 року.

Суд першої інстанції, пославшись на положення ч. 3 ст. 185 ЦПК України, визнав позовну заяву неподаною і повернув її заявниці, указавши, що ОСОБА_1 недоліки усунено не в повному обсязі.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважаючи його таким, що не відповідає обставинам справи, постановленим з надмірним формалізмом, що перешкодило заявниці у доступу до суду. Крім цього, зі змісту ухвали, що оспорюється, неможливо встановити, в якій частині заявницею не виконано вимоги ухвали про залишення заяви без руху від 20 жовтня 2023 року, тобто судове рішення є невмотивованим.

Безпідставне повернення заяви порушує право заявниці на доступ до правосуддя, яке гарантується ст. 55 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Апеляційний суд вважає, що, залишаючи заяву без руху, суд частково переклав на ОСОБА_1 обов`язок щодо встановлення обставин, які мав би з`ясовувати під час судового розгляду, зокрема, щодо кола зацікавлених осіб, надмірної деталізації мети встановлення зазначених заявницею обставин, доказової бази. Суд першої інстанції залишив поза увагою те, що згідно ч. 3, 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Тобто саме на суд, а не на особу, яка звертається із заявою в порядку окремого провадження, покладено обов`язок залучення зацікавлених осіб у разі такої необхідності та збирання доказів для встановлення фактичних обставин справи, тощо.

Крім цього, поза увагою районного суду залишилось те, що на стадії вирішення питання щодо відкриття провадження у справі суддя не вправі вирішувати питання достатності доказів, поданих позивачем/заявником на обґрунтування вимог, а кожна сторона може розпоряджатися своїми процесуальними правами на власний розсуд та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, відсутність певних доказів не перешкоджає розгляду справи, за результатами якого вирішується питання про доведеність чи недоведеність пред`явлених вимог, оцінка доказів, в тому числі правових підстав звернення з заявою, є можливою виключно на стадії розгляду справи по суті.

На зазначене суд першої інстанції не звернув уваги і постановив передчасну ухвалу про визнання неподаною та повернення заяви.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, 374, 375, п. 4 ч. 1 ст. 379, 381-384, 389, 390 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Носівського районного суду Чернігівської області від 20 листопада 2023 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча: Н.В. Шитченко

Судді: Н.В. Висоцька

О.І. Онищенко