11.03.2024 Провадження по справі № 2/940/56/24
Справа № 940/1283/23
РІШЕННЯ

Іменем України

11 березня 2024 року Тетіївський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Мандзюка С.В.

за участю секретаря судового засідання Мудрик Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Тетієві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ земельної ділянки в натурі,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Тетіївського районного суду Київської області з позовом, в якому просить поділити належну йому та ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності земельну ділянку площею 2,5200 га, кадастровий номер :02:005:0021, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Тетіївської міської ради Білоцерківського району Київської області, на дві рівні частини, визнавши право власності на них за кожним та припинити їх спільну часткову власність.

В обґрунтування позову зазначає, що після смерті його батька ОСОБА_3 , він та його сестра ОСОБА_2 успадкували земельну ділянку площею 2,5200 га, кадастровий номер :02:005:0021, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.06.2015 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-1063. Фактично дану земельну ділянку вони поділили на дві рівні чатини площею по 1,26 га. кожна, виготовили технічну документацію із землеустрою та присвоїли земельним ділянкам кадастрові номери, проте позивач не може зареєструвати належне йому нерухоме майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, оскільки відповідачка відмовилась укласти договір про поділ спільного майна.

Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 01.11.2023 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження.

ПозивачОСОБА_1 та його представник адвокат Неживок І.В. у судове засідання не прибули. Представник позивача до суду надав заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не прибула, до судунадала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 в рівних долях по 1/2 частині є співвласниками земельної ділянки площею 2,5200 га, кадастровий номер :02:005:0021, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Тетіївської міської ради Білоцерківського району Київської області, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.06.2015 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-1063 (а. с. 9).

ТОВ «ВІТІМГ» за зверненням сторін розроблено технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок від 20.06.2015 року, якою земельну ділянку площею 2,5200 га. кадастровий номер :02:005:0021, поділено на дві рівні частини, площею по 1,26 га. кожна. На підставі технічної документації в Державному земельному кадастрі за позивачем ОСОБА_1 зареєстровано земельну ділянку площею 1,26 га, кадастровий номер :02:005:0028, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Тетіївської міської ради Білоцерківського району Київської області, а за відповідачкою ОСОБА_2 зареєстровано земельну ділянку площею 1,26 га, кадастровий номер :02:005:0027, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Тетіївської міської ради Білоцерківського району Київської області, що підтверджується копіями витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-023, № НВ-023 від 12.04.2023 року (а. с. 10-17).

Згодом, при зверненні до державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Тетіївської міської ради з метою проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку позивачу було відмовлено рішенням № 69276125 від 13.09.2023 року (а. с. 19).

20.09.2023 року позивач ОСОБА_1 звертався до відповідачки ОСОБА_2 з вимогою прибути до Тетіївської державної нотаріальної контори для укладення договору про розподіл земельної ділянки в натурі, яка відповідачкою не була виконана (а. с. 48-49).

Таким чином, оскільки відповідачка відмовилась укласти договір про поділ спільного майна, то позивач позбавлений можливості зареєструвати своє право власності на виділену земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Частиною 1 статті 88 Земельного Кодексу України передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 88 Земельного Кодексу України учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Статтею 183 ЦК України передбачено, що подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що належну сторонам земельну ділянку площею 2,5200 га, кадастровий номер :02:005:0028, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Тетіївської міської ради Білоцерківського району Київської області, можливо розділити в натурі на дві рівні частини без втрати її цільового призначення.

Отже, з огляду на наведені вище норми права, враховуючи визнання відповідачкою позову, розглянувши справу в межах заявлених вимог, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 317, 321, 356, 358, 364 ЦК України, ст.ст. 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ земельної ділянки в натурі задовольнити.

Поділити в натурі земельну ділянку площею 2,5200 га, кадастровий номер :02:005:0021, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Тетіївської міської ради Білоцерківського району Київської області, а саме:

- виділити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , належну йому 1/2 частину земельної ділянки в натурі, та визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 1,26 га, кадастровий номер :02:005:0028, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Тетіївської міської ради Білоцерківського району Київської області;

- виділити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , належну їй 1/2 частину земельної ділянки в натурі та визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 1,26 га, кадастровий номер :02:005:0027, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Тетіївської міської ради Білоцерківського району Київської області.

Припинити спільну часткову власність на земельну ділянку загальною площею 2,5200 га, кадастровий номер :02:005:0021, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Тетіївської міської ради Білоцерківського району Київської області, що належить по 1/2 частині ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.06.2015 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-1063.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного рішення суду: 18 березня 2024 року.

Суддя С.В. МАНДЗЮК