Справа № 754/3475/21
У Х В А Л А

18 січня 2024 року м. Київ

Суддя Подільського районного суду м. Києва Петров Д.В. розглянувши матеріали судового доручення Центрального районного суду м. Гомеля республіки білорусь щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за рішенням суду від 18 листопада 2020 року,

У С Т А Н О В И В:

03.03.2021 до Деснянського районного суду м. Києва від Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшло клопотання КУП «РСЦ м. Гомеля» про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення суду Центрального району м. Гомеля від 18 листопада 2020 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , яка відповідно до матеріалів доручення зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

05.03.2021 ухвалою Деснянського районного суду м. Києва вказане судове доручення було передано до Подільського районного суду м. Києва за підсудністю.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи 07 квітня 2021 року справу передану для розгляду судді Подільського районного суду м. Києва Рибалці Ю.В.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 04 червня 2021 року вищевказане судове доручення було призначено до судового розгляду.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.01.2024 зазначене доручення було передано судді Подільського районного суду м. Києва Петрову Д.В. відповідно до розпорядження № 75 від 16.01.2024.

Дослідивши доручення та додані до нього матеріали, приходжу до висновку про необхідність повернення доручення разом з документами, що додані до нього, з огляду на наступне.

Доручення іноземних судів виконуються на території України з урахуванням вимог розділу ХІ ЦПК України і розділів ІІІ та VІ Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги у цивільних справах, щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України від 27 червня 2008 року №1092/5/54.

Відповідно до ч. 1 ст. 500 ЦПК України, суди України виконують доручення іноземних судів про надання правової допомоги щодо вручення викликів до суду чи інших документів, допиту сторін чи свідків, проведення експертизи чи огляду на місці, вчинення інших процесуальних дій, переданих їм у порядку, встановленому міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - дипломатичними каналами.

Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 499 ЦПК України, зміст і форма судового доручення про надання правової допомоги мають відповідати вимогам міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо його не укладено - вимогам частин другої - четвертої цієї статті.

Разом з тим, відповідно до з п. 3.3 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації від 27.06.2008 року за №1092/5/54, Мін`юст перевіряє наявність та чинність міжнародного договору України у відносинах з державою, від компетентного органу якої надійшло доручення, відповідність оформлення такого доручення положенням відповідного міжнародного договору України та достатність інформації, що міститься у дорученні, для його виконання згідно з міжнародним договором України. У разі відповідності отриманого іноземного доручення положенням міжнародного договору України Мін`юст надсилає таке доручення до міжрегіонального управління за місцем проживання фізичної особи, чи за місцезнаходженням юридичної особи, якої стосується доручення, чи за місцем здійснення процесуальних дій, щодо яких направлено доручення.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 ЦПК України суд розглядає справи, відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Питання надання правової допомоги між державами СНД врегульовані Конвенцією про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, яку було підписано 22.01.1993 та яка набула чинності 08.08.1993, ратифікована Верховною Радою України 10.11.1994 і набула чинності 14.04.1995.

Однак, Законом України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року», який набрав чинності 23.12.2022, дію вказаної Конвенції у відносинах з російською федерацією та республікою білорусь зупинено.

Згідно з ч. 6 ст. 500 ЦПК України у разі якщо немає можливості виконати доручення іноземного суду, суд України у порядку, встановленому міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або якщо міжнародний договір не укладено - дипломатичними каналами, повертає таке доручення іноземному суду без виконання із зазначенням причин та подає відповідні документи, що це підтверджують.

Таким чином, на підставі викладеного, суд приходить до висновку про прийняття матеріалів до свого провадження, повернення судового доручення Центрального районного суду міста Гомеля Республіки Білорусь щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по рішенню суду Центрального району м. Гомеля від 18 листопада 2020 року, без виконання.

Керуючись ст. 88, 260, 260, 261, 500 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Прийняти до свого провадження матеріали судового доручення.

Повернути матеріали судового доручення Центрального районного суду міста Гомеля Республіки Білорусь щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по рішенню суду Центрального району м. Гомеля від 18 листопада 2020 року до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) без виконання.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя Дмитро ПЕТРОВ