Ухвала

Іменем України

18 березня 2024 року

м. Київ

справа № 201/11800/23

провадження № 61-2971ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», яка підписана представником Ніколаєнко Оленою Миколаївною, на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 05 лютого 2024 року у складі колегії суддів: Никифоряка Л. П., Гапонова А. В., Новікової Г. В., у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 93 339,78 грн, з яких: 77 048,52 грн - заборгованість по тілу кредиту, 16 291,26 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2023 року у складі судді: Ткаченко Н. В., позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за договором про надання банківських послуг б/н від 26 січня 2012 року станом на 23 лютого 2023 року за тілом кредиту у розмірі 77 048,52 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 2 215,54 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, АТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 24 січня 2024 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Роз`яснено, що у разі невиконання ухвали і не усунення недоліків в наданий строк, апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що:

АТ КБ «ПриватБанк» за подання апеляційної скарги сплачено судовий збір в меншому розмірі, ніж визначено Законом України «Про судовий збір»;

при визначенні розміру судового збору, апеляційний суд вказав, що частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що ставка судового збору за подання до суду: позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; апеляційної скарги на рішення суду складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги. Станом на 01 січня 2023 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 2 684,00 грн;

свої порушені права позивач просив суд захистити за допомогою однієї позовної вимоги майнового характеру. Тому, з урахуванням платіжного доручення № IHB91B425P від 11 січня 2024 року про сплату судового збору в розмірі 702,69 грн, АТ КБ «ПриватБанк» необхідно доплатити 3 323,31 грн (2 684,00 грн х 150 % = 4 026,00 грн - 702,69 грн = 3 323,31 грн).

Оскарженою ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 05 лютого 2024 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2023 року визнано неподаною та повернуто.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що:

на виконання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху від 24 січня 2024 року у лютому 2024 року надійшло клопотання АТ КБ «ПриватБанк», в якому було зазначено, що позивач вважає, що недоліків апеляційна скарга не містить, а судовий збір сплачено банком з урахуванням оскарження судового рішення лише в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про стягнення відсотків за користування кредитом в розмірі 16 291,26 грн, що відповідає вимогам частини четвертої статті 6 Закону України «Про судовий збір». Разом з тим, такі твердження особи, яка подала апеляційну скаргу, є помилковим тлумаченням норм чинного законодавства та обґрунтування порядку сплати судового збору у спосіб, що є зручним для позивача. Оскільки позивачем оскаржується рішення в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про стягнення відсотків за користування кредитом в розмірі 16 291,26 грн, проте розмір судового збору, виходячи з оспорюваної суми буде меншим, ніж це передбачено вимогами частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», а тому в цьому випадку судовий збір вираховується, виходячи зі ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви;

таким чином, оскільки вимоги ухвали Дніпровського апеляційного суду від 24 січня 2024 року позивачем не виконано, недолік апеляційної скарги не усунуто, а тому апеляційну скаргу на підставі статей 185, 357 ЦПК України слід визнати неподаною та повернути;

АТ КБ «Приватбанк» 27 лютого 2024 року засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 05 лютого 2024 року, у якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції, а справу передати до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Касаційна скарга мотивована тим, що:

АТ КБ «Приватбанк» оскаржувалося рішення суду лише в частині незадоволених позовних вимог у розмірі 16 291,26 грн;

відповідно до частини четвертої статті 6 Закону України «Про судовий збір», якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум);

АТ КБ «Приватбанк» зазначає, що у такому випадку розмір судового збору за подання апеляційної скарги становитиме 702,69 грн, а не 4 026,00 грн, як зазначає апеляційний суд, оскільки: 93 339,78 грн заявлені позовні вимоги / 16 291,26 вимоги, у задоволенні яких відмовлено = 5,7294 - частина відмовлених позовних вимог; 2 684 грн / 5,7294 = 468,46 * 150% = 702,69 грн;

посилання апеляційного суду та обчислення ставки судового збору виходячи з 150 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви (2 684,00 * 150%) є помилковим та таким, що порушує положення частини шостої статті 6 Закону України «Про судовий збір»;

оскаржена ухвала прийнята без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду: від 05 квітня 2023 року у справі № 759/8017/18; від 13 квітня 2023 року у справі № 640/19270/21.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (SHISHKOV v. RUSSIA, № 26746/05, § 110, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року).

Тлумачення частини другої статті 121, статті 185, статті 357 ЦПК України свідчить, що якщо особа, яка подала апеляційну скаргу, не усунула недоліки скарги в строк, наданий судом, скарга вважається неподаною та повертається (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 серпня 2023 року в справі № 524/11220/21 (провадження № 61-6716св23)).

Оскільки у встановлений судом строк особою, яка подала апеляційну скаргу на рішення суду, не виконана ухвала про залишення апеляційної скарги без руху, апеляційний суд зробив обґрунтований висновок про повернення апеляційної скарги.

Аргумент касаційної скарги про те, що у відповідності до частини четвертої статті 6 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання апеляційної скарги розраховується виходячи з розміру оспорюваної суми (16 291,26 грн) необґрунтований з таких підстав.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особоюставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

Згідно з підпунктом 6 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду розмір судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум) (частина четверта статті 6 Закону України «Про судовий збір»).

У підпункті 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено мінімальний та максимальний граничний розмір ставки судового збору, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, зокрема за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою. Оскільки АТ КБ «Приватбанк» пред`явлено позовні вимоги майнового характеру, а тому відповідно до частини четвертої статті 6 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання апеляційної скарги обчислюється та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум), однак не менше та не більше граничних сум визначених у підпункті 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Посилання у касаційній скарзі на висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 759/8017/18 та у постанові Верховного Суду від 13 квітня 2023 року у справі № 640/19270/21 необґрунтовані, оскільки зроблені за інших фактичних обставин

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Аналіз змісту касаційної скарги та оскарженої ухвали апеляційного суду свідчить, що правильне застосовування судом норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.

У разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення (частина четверта статті 394 ЦПК України).

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», яка підписана представником Ніколаєнко Оленою Миколаївною, на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 05 лютого 2024 року у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков