Дата документу 12.02.2024
Справа № 501/2852/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючої судді - Петрюченко М.І.,

за участю секретаря судового засідання - Тейбаш Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чорноморську Одеської області цивільну справу за

позовом ОСОБА_1 , місце реєстрації/проживання: АДРЕСА_1 ,

до

відповідачів:

1 Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», місцезнаходження: м.Київ, вул.Січових Стрільців, буд.15,

2 Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія - Дніпрофінансгруп», місцезнаходження: Дніпропетровська область, м.Дніпро, вул.Атотранспортна, буд.2, оф.205

3 Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, місцезнаходження: м.Київ, вул.Січових Стрільців, буд.17

третя особа, яка на заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , місце проживання/реєстрації: АДРЕСА_1

предмет та підстави позову: про визнання відкритих електронних торгів такими, що відбулись з порушеннями та скасування протоколу, визнання договору відступлення прав вимоги за кредитним договором недійсним

ухвалив рішення про наступне та

В С Т А Н О В И В:

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_1 21.08.2020 звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія - Дніпрофінансгруп», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, (третя особа, яка на заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 ) про визнання відкритих електронних торгів такими, що відбулись з порушеннями та скасування протоколу, визнання договору відступлення прав вимоги за кредитним договором недійсним (а.с.3-26 т.1), згідно якого просить суд:

- визнати відкриті електронні торги (аукціону) від 22.05.2020 такими, що відбулись з порушеннями;

- скасувати протокол №UA-EA017-b від 22.05.2020 про визнання переможця торгів;

- визнати Договір №GL48N718070_1_4 від 21.07.2020 в частині відступлення прав вимоги за кредитним договором №ОД13/06/2007/840-К/74 від 26.06.2007 недійсним.

Позов обгрунтовано тим, що відповідно до результатів відкритих електронних торгів (аукціону), оформлених протоколом електронного аукціону №UA-EA017-b від 22.05.2020 Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» продав товариству «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про затвердження умов продажу активів ПАТ КБ «Надра» №922 від 12.05.2020 лот Кредитний договір №ОД13/06/2007/840-К/74, укладений між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра» 26.06.2007.

Згідно договору №GL48N718070_1_4 від 21.07.2020 про відступлення права вимоги, первісний кредитор ВАТ КБ «Надра» відступив на користь ТОВ «Дніпрофінансгруп» (новий кредитор) вимоги за кредитним договором №ОД13/06/2007/840-К/74, укладеного між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра» 26.06.2007, відступив на користь ТОВ «Дніпрофінансгруп» (новий кредитор) адреса: 49089 Дніпропетровська область, м.Дніпро, вул.Автотранспортна, буд.2, офіс 205, , n/p№ НОМЕР_1 в ПАТ «Приватбанк», МФО 305299, разом з усіма додатками до нього (в т.ч графік здійснення платежів) та додатковими договорами 9 угодами), Договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами - згідно договору Договору №GL48N717070_1_4 про відступлення прав вимоги право Первісного Іпотекодержателя за іпотечним договором: договір іпотеки від 26.06.2007, посвідчений приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області Слаєвою Р.К., реєстраційний номер №9250, за яким в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №ОД13/06/2007/840-К/74 від 26.06.2007.

Позивач стверджує в позові, що між нею та ВІДКРИТИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА», в особі Федорової Марини Володимирівни, яка діє на підставі довіреності №5051, правонаступником якого на даний час є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА» (далі по тексту: Банк) 26.06.2007 був укладений Кредитний договір №ОД/06/2007/840-К-74, відповідно до якого Банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти (далі по тексту: Кредит) у сумі 63 000,00 доларів США.

Цільове використання Кредиту: придбання нерухомого майна. Проведення розрахунків по договору купівлі-продажу від 26.06.2007, що укладений між позичальником та ОСОБА_3 , згідно якого позичальник придбав у власність нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 .

Також, позивач вказує в позові, що 17.08.2020 їй стало відомо, що квартира АДРЕСА_1 , яка є предметом іпотеки продана ФГВФО на Голландський аукціон під лотом F51GL 42734. Торги відбулись 22.05.2020 з початковою ціною лоту 703 714,18 грн.

Також, позивач вказує що торги відбулися з суттєвими порушеннями без проведення оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, сума заборгованості не відповідає дійсності і оспорюється в Шевченківському районному суді м.Києва, ліквідатором не враховані платежі, які були зроблені позичальником після проголошення ПАТ «КБ Надра» банкрутом та скасовано ліцензію.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не мав права без урахування особливостей визначення ціни лоту, передбачених п.12 розділу VII Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, яке затверджене Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.03.2016 р. № 388, змінювати умови торгів.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення від 13.03.2019 №908 «Про затвердження умов продажу активів банку», яким визначено активи ПАТ «Комерційний банк «НАДРА», що підлягають продажу на відкритих торгах (аукціоні), а саме: права вимоги за кредитним договором №ОД13/08/2007/240-К/74 від 26.06.2007. Торги мали відбутись 07.05.2019, виставлений ФГВФО на Голландський аукціон під лотом F51GL 42734 за кредитним договором №ОД13/08/2007/240-К/74 від 26.06.2007 з стартовою ціною лоту 630 884,35 грн.

Позивач посилається на неправомірність прийнятого рішення, на підставі п.7 розділу VII Положення щодо організації продажу, яким встановлено, що відкриті торги (аукціон) не можуть вважатися такими, що відбулися, у разі відсутності кроку відкритих торгів (аукціону) у розрізі лотів, або якщо на участь у відкритих торгах (аукціоні) було зареєстровано лише одного потенційного покупця (учасника).

Так як торги відбулися 22.02.2020, ТОВ «ФК Дніпрофінансгруп» у порушення п.2 Розділу VI Положення щодо організації продажу, щодо термінів 20 робочих днів з дати завершення відкритих торгів (аукціону) лише через 62 робочих дні оформлює Договір №GL48N717070_1_4 про відступлення прав вимоги (загальний строк не може перевищувати 42 робочих дні).

Позивач вказує, що останньою ціновою пропозицією за лотом №F51GL 42734, які проводилися на підставі рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №922 від 12.05.2020 (другі торги (аукціон) шляхом збільшення суми лоту до 703 714,18 грн. без визначення оціночної вартості майна та рівня загальної заборгованості по кредитним договором, вчинено відповідачем всупереч положенням п.п.9, 12 Розділу VII Положення щодо організації продажу.

Беручи до уваги вищенаведене, зважаючи на те, що організатором було проведено відкриті торги без направлення письмового повідомлення боржнику про проведення торгів, а також те, що відповідачем під час затвердження нових умов торгів не було враховано п.9, п.12 Розділу VII Положення щодо організації продажу, чим порушено права позивача як можливого учасника електронних торгів та можливого потенційного набувача у власність активів ПАТ «КБ «Надра», а саме: права вимоги за кредитною угодою №ОД13/08/2007/240-К/74 від 26.06.2007 та договорами забезпечення (іпотеки, застави), що оформлення (фактичний продаж та внесення грошових коштів відбулось пізніше, аніж 42 робочих дні), тому рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 12.05.2020 №922 в частині затвердження умов продажу активів ПАТ «КБ «Надра », а саме: право вимоги за кредитною угодою №ОД13/08/2007/240- К/74 від 26.06.2007 та договорами забезпечення (іпотеки, застави) лот F51GL 42734 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

На підставі викладеного позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Директор ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» 25.10.2020 надав до суду відзив на позов, просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі (а.с.51-54 т.2), посилаючись на те, що 21.07.2020 між ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» укладено Договір №GL48N717070_1_4 про відступлення права вимоги, відповідно до якого ПАТ КБ «НАДРА» відступило ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» право вимоги, зокрема до позивача за кредитним договором №ОД13/08/2007/240-К/74 від 26.06.2007, укладеним між позивачем та ПАТ «КБ «НАДРА», у т.ч. за Договором іпотеки від 26.06.2007, що укладався між позивачем та ПАТ «КБ «НАДРА».

Позивач не могла бути учасником оскаржуваних торгів та «набути у власність активи ПАТ КБ «НАДРА». Більше того, жодним нормативно-правовим документом не передбачено повідомлення боржника про проведення торгів (аукціону) продажу активів (майна), що включені до ліквідаційної маси банку, що ліквідується.

Відповідач також відзначив, що оголошення щодо продажу активів (майна) розміщено в друкованих засобах масової інформації, з посиланням на інформацію на офіційному веб-сайті Фонду та веб-сайті банку, що ліквідується. Твердження позивача про обов`язкове його повідомлення як боржника безпідставні, необґрунтовані та спростовуються вимогами діючого законодавства України.

Позивач не доводить належними та допустимими доказами, що проведення електронних торгів 22.05.2020 та укладений за їх результатами оспорюваний договір №GL48N717070_1_4 порушують права позивача. Не доводить позивач і того, як заміна кредитора в зобов`язанні порушує права позивача як боржника за кредитним договором №ОД13/08/2007/240-К/74 від 26.06.2007. Фактично всі доводи позовної заяви зводяться до небажання позивача виконувати умови кредитного договору ОД13/08/2007/240-К/74 від 26.06.2007.

Представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 28.10.2020 надав до суду відзив на позов (а.с.101-108 т.2), просить суд відмовити повністю в задоволенні позовних вимог, посилаючись на необґрунтованість позову та те, що позивач не надав жодного доказу порушення порядку проведення торгів, в чому саме при відступленні права вимоги за кредитним договором відбулось порушення прав позивача, тощо.

Представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 05.08.2021 надав до суду додаткові письмові пояснення (а.с.147-148 т.2).

ІІ. Заяви сторін по справі.

Позивач 26.08.2020 надав до суду заяву про забезпечення позову (а.с.111-123 т.1).

Директор ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» 15.10.2020 надав до суду заяву про направлення справи за підсудністю (а.с.45 т.2).

Позивач 28.10.2020 надав до суду заяву про забезпечення позову (а.с.73-84 т.2).

Позивач 04.11.2020 надав до суду заяву про долучення доказів (а.с.120-122 т.2).

Представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 04.11.2020 надав до суду клопотання про долучення доказів до справи (а.с.125 т.2).

Позивач 11.11.2020 надав до суду заяву про відкладення розгляду справи (а.с.132-134 т.2).

Позивач 11.11.2020 надав до суду заяву про залучення до справи третьої особи (а.с.136-140 т.2).

Представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 27.11.2020 надав до суду клопотання про призначення судового засідання в режимі відеоконференції (а.с.144-145 т.2)

Представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 05.08.2020 надав до суду клопотання про закриття провадження у справі (а.с.152-153 т.2).

Позивач 24.11.2021 надав до суду клопотання про зупинення провадження у справі (а.с.162-163 т.2).

Представник позивача 24.11.2021 звернувся до суду із заявою про проведення судового засідання в режимі відео конференції (175-177 т.2).

Третя особа, яка на заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 01.12.2021 надав до суду клопотання про відкладення судового засідання (а.с.184-185 т.2).

Представник позивача 09.12.2021 звернувся до суду з клопотанням про долучення доказів до справи (а.с.197-198 т.2).

Представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 10.12.2021 надав до суду клопотання про призначення судового засідання в режимі відеоконференції (а.с.94-95 т.3).

Третя особа, яка на заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 21.12.2021 надав до суду клопотання про відкладення судового засідання (а.с.104-105 т.3).

Представник позивача 31.12.2021 звернувся до суду із заявою про проведення судового засідання в режимі відео конференції (120-122 т.3).

Представник позивача 22.02.2022 звернувся до суду із заявою про ознайомлення з матеріалами цивільної справи (а.с.138 т.3).

Представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 01.03.2022, 06.05.2022 надав до суду клопотання про призначення судового засідання в режимі відеоконференції (а.с.141-142, 161-165 т.3)

Представник позивача 23.06.2022, 10.11.2022, 09.02.2023 звернувся до суду із заявами про відкладення розгляду справи (а.с.179, 206, 222-223 т.3).

Представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 22.11.2023 надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі (а.с.21-23 т.3).

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу від 21.08.2020 справа розподілена для розгляду судді Петрюченко М.І. (а.с.106 т.1).

Ухвалою судді Іллічівського міського суду Одеської області від 03.09.2020 відкрито провадження у справі (а.с.203-204 т.1).

Ухвалою судді Іллічівського міського суду Одеської області від 03.09.2020 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно відмовлено (а.с.205-207 т.1).

На підставі запиту 06.10.2020 справа надіслана до Одеського апеляційного суду (а.с.226 т.1).

Постановою Одеського апеляційного суду від 21.10.2021 ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 03.09.2020 про відмову в забезпеченні позову залишено без змін (а.с.32-35 т.2).

Справа повернулась до Іллічівського міського суду 10.11.2021 (а.с.157 т.2).

Ухвалою Іллічівського міського суду від 15.11.2021 справу призначено до розгляду (а.с.160 т.2).

Ухвалою Іллічівського міського суду від 25.11.2021 у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції відмовлено (а.с.180-181 т.2).

Ухвалою Іллічівського міського суду від 13.12.2021 у задоволенні клопотання представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про проведення судового засідання в режимі відеоконференції відмовлено (а.с.99 т.3).

Ухвалою Іллічівського міського суду від 31.01.2022 у задоволенні клопотання Директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія - Дніпрофінансгруп» про направлення справи за підсудністю - відмовлено (а.с.125-126 т.3).

Ухвалою Іллічівського міського суду від 31.01.2022 заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по даній цивільній справі - повернуто позивачу (а.с.127-128 т.3)

Ухвалою Іллічівського міського суду від 31.01.2022 відмовлено у задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про залучення до участі у справі у якості третьої особи орган опіки та піклування виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області (а.с.129-130 т.3).

Ухвалою Іллічівського міського суду від 31.01.2022 у задоволенні клопотання представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про закриття провадження у даній цивільній справі відмовлено (а.с.131-132 т.3).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 31.01.2022 у задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про зупинення провадження по даній цивільній справі відмовлено (а.с.134-135 т.3).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 31.01.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.135 т.3).

Ухвалами Іллічівського міського суду Одеської області від 15.03.2022, 11.05.2022 клопотання представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у справі задоволено (а.с.146-148, 167-168 т.3).

Сторони були належним чином сповіщені про судовий розгляд справи, однак до суду не з`явились.

Позивач 11.11.2020 надав до суду заяву про відкладення розгляду справи (а.с.132-134 т.2).

Третя особа, яка на заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 01.12.2021, 21.12.2021 надав до суду клопотання про відкладення судового засідання (а.с.184-185, 104-105 т.2).

Представник позивача 23.06.2022, 10.11.2022, 09.02.2023 звернувся до суду із заявами про відкладення розгляду справи (а.с.179, 206, 222-223 т.3).

Окремо суд звертає увагу щодо участі в судових засіданнях позивача та інших учасників справи, їх викликів (повідомлень) в судові засідання (а.с.101-103, 109-119, 151-153, 155-159, 171, 173-177, 184-188, 194-198, 201-205, 209-214, 216-221, 226-247 т.3; а..1-6, 8-13, 15-20, 25-30, 33-38 т.4).

Відповідно до ч.6 ст.128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

В матеріалах справи містяться докази, в яких позивач та інші сторони належним чином повідомлялися про час та місце судового розгляду справи, їх повідомлення здійснювалось з дотриманням процесуального законодавства.

Разом з тим, позивач та інші сторони в судові засідання не з'являлися, що не перешкоджає продовженню розгляду справи без їх участі, на підставі доказів наявних в матеріалах даної цивільної справи з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ст.ст.13, 43 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд. Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки.

Якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі №361/8331/18.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін, освідомленість її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників, які не з`явились до судового засідання.

Крім того, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі „Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Суд звертає увагу, що провадження в цій справі відкрито ще 03.09.2020 (існує тривалий розгляд справи), тому з метою уникнення порушень вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна та яка гарантує кожному учаснику процесу право на розгляд його справи судом упродовж розумного строку, суд дійшов до висновку про продовження розгляду справи без участі сторін на підставі доказів, наявних в матеріалах даної цивільної справи.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

IV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та відкритим Акціонерним Товариством Комерційний Банк «Надра», в особі Федорової Марини Володимирівни, яка діє на підставі довіреності №5051 правонаступником якого на даний час є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП», 26.06.2007 укладено Кредитний договір №ОД13/06/2007/840-К/74 (далі - Договір), відповідно до якого банк надав Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 63 000 доларів США (а.с.83-86 т.1).

Цільове використання кредиту - придбання нерухомого майна (п.1.2).

Згідно п.1.3.1 Договору, відсотки за користування кредитом розраховуються банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 12,49% річних (а.с.25).

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним Договором №ОД13/06/2007/840-К/74 від 26.06.2007, між ОСОБА_1 та відкритим Акціонерним Товариством Комерційний Банк «Надра», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП», 26.06.2007 укладено Договір іпотеки (а.с.35-44 т.1; а.с.175-179).

Предметом іпотеки є квартира, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с.47 т.1).

Заборону на нерухоме майно внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с.124-129 т.1).

На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним Договором №ОД13/06/2007/840-К/74 від 26.06.2007, між ОСОБА_2 та відкритим Акціонерним Товариством Комерційний Банк «Надра», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП», 13.06.2007 укладено Договір поруки (а.с.60-62 т.1), згідно якого поручитель поручився перед Кредитором за неналежне виконання ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань (а.с.189-190 т.1).

У зв`язку із проведенням реструктуризації заборгованості за Кредитним договором №ОД13/06/2007/840-К/74 від 22.11.1013, до договору поруки, укладено додатковий договір про внесення змін та доповнень №1 (а.с.49-53, 191-194 т.1).

15.04.2009 до Кредитного договору №ОД13/06/2007/840-К/74 від 26.06.2007 укладено додаткову угоду №1 (а.с.53-63т.1).

27.10.2009 до Кредитного договору №ОД13/06/2007/840-К/74 від 26.06.2007 укладено додаткову угоду №2 (а.с.64т.1).

01.09.2010 до Кредитного договору №ОД13/06/2007/840-К/74 від 26.06.2007 укладено додаткову угоду №3 (а.с.65т.1).

22.11.2013 до Кредитного договору №ОД13/06/2007/840-К/74 від 26.06.2007 укладено додаткову угоду №4 (а.с.66-72 т.1)

04.08.2014 до Кредитного договору №ОД13/06/2007/840-К/74 від 26.06.2007 укладено додаткову угоду №5 (а.с.73-77 т.1).

09.01.2015 до Кредитного договору №ОД13/06/2007/840-К/74 від 26.06.2007 укладено додаткову угоду №5 (а.с.78-82 т.1).

22.11.2013 до Кредитного договору №ОД13/06/2007/840-К/74 від 26.06.2007 укладено додатковий договір про внесення змін та доповнень №4 (а.с.156-159 т.1).

04.08.2014 до Кредитного договору №ОД13/06/2007/840-К/74 від 26.06.2007 укладено додатковий договір про внесення змін та доповнень №5 (а.с.165-169 т.1).

09.01.2015 до Кредитного договору №ОД13/06/2007/840-К/74 від 26.06.2007 укладено додатковий договір про внесення змін та доповнень №6 (а.с.170-174 т.1).

У зв`язку із проведенням реструктуризації заборгованості за Кредитним договором №ОД13/06/2007/840-К/74 від 26.06.2007, до договору поруки, укладено додатковий договір про внесення змін та доповнень №1 (а.с.61-62 т.1).

Згідно Договору №GL48N717070_1_4 про відступлення прав вимоги від 21.07.2020, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюк 3.3., зареєстрованого в реєстрі за №203, укладеного між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «НАДРА (найменування змінено на публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» на виконання вимог закону України «Про акціонерні товариства»), укладених між відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» та ОСОБА_5 , ІПН НОМЕР_2 , Первісний кредитор ПАТ «КБ «Надра», відступив на користь ТОВ «Дніпрофінансгруп» (новий кредитор) адреса: 49089 Дніпропетровська область, м.Дніпро, вул.Автотранспортна, буд.2, офіс205, , р/p№ НОМЕР_1 в ПАТ «Приватбанк», МФО 305299, разом з усіма додатками до нього (в т.ч. графік здійснення платежів) та додатковими договорами 9 угодами). Договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами - згідно Договору №GL48N717070_1_4 про відступлення прав вимоги право Первісного Іпотекодержателя за іпотечним договором: договір іпотеки від 26.06.2007, посвідчений приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області Слаєвою Р.К., реєстраційний номер №9250. За яким в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №ОД13/06/2007/840-К/74 від 26.06.2007 (а.с.27-31 т.1).

Також, судом досліджено копії:

- квитанцій, згідно яких вбачається, що ОСОБА_1 здійснювала погашення кредитного зобов`язання (а.с.202-250 т.2; а.с.1-40 т.3);

- медичних документів хворого ОСОБА_6 , виписок з історії хвороби (сина позивачки), довідок з історії хвороби (а.с.41-445, 106-107 т.3);

- листування представника позивача з Фондом гарантування вкладів (а.с.46-47, 49-52 т.3)

- висновку економічної експертизи (а.с.53-67 т.3).

ІV. Оцінка Суду.

Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що відповідно до протоколу електронного аукціону, який відбувся 22.05.2020 року, Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» продав права вимоги за кредитними договорами, зокрема за кредитним договором №ОД13/06/2007/840-к/74 від 26.06.2007, що укладався між Позивачем та ПАТ КБ «Надра», у тому числі Договором іпотеки від 26.06.2007, що укладався між Позивачем та ПАТ КБ «Надра».

21.07.2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» укладено Договір № GL48N718070_I_4 про відступлення права вимоги, відповідно до якого ПАТ КБ «Надра» відступило ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» право вимоги, зокрема до Позивача за кредитним договором №ОД13/06/2007/840-к/74 від 26.06.2007, укладеним між Позивачем та ПАТ КБ «Надра», у тому числі Договором іпотеки від 26.06.2007, що укладався між Позивачем та ПАТ КБ «Надра».

У справі, що розглядається, позивач стверджує в позові, що 17.08.2020 їй стало відомо, що квартира АДРЕСА_1 , яка є предметом іпотеки продана ФГВФО на Голландський аукціон під лотом F51GL 42734. Торги відбулись 22.05.2020 з початковою ціною лоту 703 714,18 грн.

Також, позивач вказує що торги відбулися з суттями порушеннями без проведення оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, сума заборгованості не відповідає дійсності і оспорюється в Шевченківському районному суді м.Києва, ліквідатором не враховані платежі, які були зроблені позичальником після проголошення ПАТ «КБ Надра» банкрутом та скасовано ліцензію.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не мав права без урахування особливостей визначення ціни лоту, передбачених п. 12 розділу VII Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, яке затверджене Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.03.2016 р. № 388, змінювати умови торгів.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення від 13.03.2019 № 908 «Про затвердження умов продажу активів банку», яким визначено активи ПАТ «Комерційний банк «НАДРА», що підлягають продажу на відкритих торгах (аукціоні), а саме: права вимоги за кредитним договором №ОД13/08/2007/240-К/74 від 26.06.2007. Торги мали відбутись 07.05.2019, виставлений ФГВФО на Голландський аукціон під лотом F51GL 42734 за кредитним договором №ОД13/08/2007/240-К/74 від 26.06.2007 з стартовою ціною лоту 630 884,35 грн.

Позивач посилається на неправомірність прийнятого рішення, на підставі п.7 розділу VII Положення щодо організації продажу, яким встановлено, що відкриті торги (аукціон) не можуть вважатися такими, що відбулися, у разі відсутності кроку відкритих торгів (аукціону) у розрізі лотів або якщо на участь у відкритих торгах (аукціоні) було зареєстровано лише одного потенційного покупця (учасника).

Так як торги відбулися 22.02.2020 ТОВ «ФК Дніпрофінансгруп» у порушення п.2 Розділу VI Положення щодо організації продажу, щодо термінів 20 робочих днів з дати завершення відкритих торгів (аукціону) лише через 62 робочих дні оформлює Договір №GL48N717070_1_4 про відступлення прав вимоги (загальний строк не може перевищувати 42 робочих дні).

Позивач вказує, що останньою ціновою пропозицією за лотом №F51GL 42734, які проводилися на підставі рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №922 від 12.05.2020 (другі торги (аукціон) шляхом збільшення суми лоту до 703 714,18 грн. без визначення оціночної вартості майна та рівня загальної заборгованості по кредитним договором, вчинено відповідачем всупереч положенням п.п.9, 12 Розділу VII Положення щодо організації продажу, тощо.

Відносини, що виникають у зв`язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон).

Згідно з п.п.2, 4, 9 ч.1 ст.48 Закону, Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює такі повноваження: приймає в управління майно (у тому числі кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу, виконує функції з управління та продає майно банку; вживає у встановленому законодавством порядку заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб; здійснює відчуження активів та/або зобов`язань банку, якщо це було передбачено планом врегулювання, або в інших випадках, передбачених цим Законом.

Частинами 1, 2, 3 статті 50 Закону визначено, що з дня початку процедури ліквідації банку Фонд гарантування приступає до інвентаризації та оцінки майна банку з метою формування ліквідаційної маси банку. До ліквідаційної маси банку включаються будь-яке нерухоме та рухоме майно, кошти, майнові права та інші активи банку. До ліквідаційної маси банку не включається майно у випадках, прямо передбачених законом. Майно банку, що включається до ліквідаційної маси, підлягає оцінці Фондом у порядку, встановленому Фондом гарантування. Перелік майна банку, що підлягає оцінці суб`єктами оціночної діяльності, встановлюється Фондом гарантування. Для проведення оцінки майна Фонд має право залучати суб`єктів оціночної діяльності з оплатою їх послуг за рахунок ліквідаційної маси банку.

Відповідно до ч.2 ст.51 Закону Фонд гарантування після затвердження виконавчою дирекцією Фонду результатів інвентаризації майна банку та формування ліквідаційної маси Фонд розпочинає передпродажну підготовку та реалізацію майна банку у порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами Фонду, за найвищою вартістю у найкоротший строк.

Згідно із ч.6 ст.51 Закону майно (активи) банку або кількох банків може бути реалізоване у такий спосіб: 1) на відкритих торгах (аукціоні); 2) шляхом продажу безпосередньо юридичній або фізичній особі. Продаж майна (активів) банку у спосіб, передбачений цією частиною, може проводитися в електронній формі (на електронних майданчиках). Порядок реалізації майна банку під час проведення ліквідаційної процедури регламентується нормативно-правовими актами Фонду.

Порядок реалізації майна банку під час проведення ліквідаційної процедури визначається Положенням щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від №388 від 24.03.2016 (далі - Положення), згідно абз.1 п.1 розділу V після прийняття рішення Фонду щодо затвердження умов продажу активу(ів) (майна) банк на своєму веб-сайті і Фонд на своєму офіційному веб-сайті оприлюднюють публічні паспорти активів (майна) та паспорти відкритих торгів (аукціонів) за формою та структурою інформації, визначеними у додатках 7 - 16 до цього Положення.

Фондом на своєму офіційному веб-сайті публічних паспортів активів (майна) та паспорта відкритих торгів (аукціонів) Фонд розміщує оголошення щодо продажу активів (майна) в друкованих засобах масової інформації, визначених виконавчою дирекцією Фонду (абз.2 п.1 розділу V Положення).

Пунктом 5 розділу V Положення визначено, що оголошення, яке розміщується на веб-сайті банку та офіційному веб-сайті Фонду, має містити: назву, опис, затверджену початкову ціну активу (майна) та іншу інформацію про такий актив (майно); місце проведення продажу безпосередньо юридичній або фізичній особі; час та місце особистого ознайомлення з активом (майном); місцезнаходження, номер телефону, час роботи відповідальної особи банку за продаж активу (майна) або організації роздрібної торгівлі.

На електронні торги (аукціон), що оскаржуються, було виставлено лот - пул активів, що складається з прав вимоги та інших майнових прав за кредитними договорами, що укладені з фізичними особами та суб`єктами господарювання, дебіторської заборгованості, майнових прав, що випливають з договорів врахування векселів, що укладені з суб`єктами господарювання, нерухомого майна та основних засобів, а не лише право вимоги за кредитним договором укладеним з Позивачем.

Відповідно до розділу VII Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються проведення відкритих (торгів) аукціону здійснюється на підставі договору, укладеного між організатором відкритих торгів (аукціону) та Фондом.

Для участі у відкритих торгах (аукціоні) потенційний покупець зобов`язаний внести на рахунок організатора відкритих торгів (аукціону) гарантійний внесок у вигляді грошових коштів, розмір яких встановлюється Фондом, та/або надати електронну банківську гарантію, яка передбачає строк для оплати вимоги не більше трьох робочих днів і бенефіціарами за якою є банк (кілька банків), майно (активи) якого (яких) виставляється для продажу, у розмірі грошового забезпечення (покриття) за мінусом винагороди організатора відкритих торгів (аукціону).

Відкриті торги (аукціон) не можуть вважатися такими, що відбулися, у разі відсутності кроку відкритих торгів (аукціону) у розрізі лотів або якщо на участь у відкритих торгах (аукціоні) було зареєстровано лише одного потенційного покупця (учасника).

Як вбачається з сайту https://prozorro.sale/auction/UA-EA-2020-05-12-000017-b (а.с.55-62 т.2), на оскаржуваних електронних торгах був зареєстрований не лише Відповідач 3, а й інші учасники, а отже твердження Позивача про те, що приймав участь лише Відповідач 3 також не знаходить свого підтвердження.

Пунктом 3 розділу VII Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються Банк укладає договір купівлі-продажу активу (майна) протягом 20 робочих днів з дня формування протоколу відкритих торгів (аукціону) з можливістю продовження такого строку за рішенням Фонду у разі отримання Фондом обґрунтованого подання від банку (у разі якщо Фонд не здійснює повноваження ліквідатора безпосередньо) та надходження на рахунок такого банку до кінця вісімнадцятого робочого дня з дати формування протоколу від переможця відкритих торгів (аукціону) повної оплати коштів за лот (загальний строк не може перевищувати 132 робочих днів та не може закінчуватися пізніше завершення строку ліквідації банку), забезпечує проведення розрахунків відповідно до нього та протягом наступного робочого дня після дня проведення розрахунків інформує про завершення розрахунків уповноважений структурний підрозділ Фонду.

Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №1044 від 04.06.2020 було продовжено строк для укладання договорів купівлі-продажу на 132 робочих дня. А отже договір про відступлення права вимоги був укладений у встановлені строки (а.с.63 т.2).

Отже, твердження Позивача щодо порушень допущених під час проведення оскаржуваних електронних торгів в цій частині не знаходять свого підтвердження в суді.

Також, суд не погоджується з твердженнями Позивача щодо не повідомлення її про проведення торгів з наступних підстав.

Згідно п.4 розділу VII Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються встановленою, що у разі встановлення, що переможець відкритих торгів (аукціону) з продажу прав вимоги або за договором забезпечення виконання зобов`язання є боржником та/або поручителем за такими договорами, уповноважена особа Фонду (у разі якщо Фонд не здійснює повноваження ліквідатора безпосередньо) інформує про це Фонд і результати відкритих торгів (аукціону) скасовуються.

Порядок проведення електронних торгів визначається «Регламентом роботи електронної торгової системи щодо організації та проведення відкритих торгів (аукціонів) з продажу активів ('майна)банків. що виводяться з ринку та банків, що ліквідуються» (надалі - Регламент ЕТС), який розроблено у відповідності до вимог діючого законодавства (текст даного регламенту знаходиться у вілкритому доступі на сайті https://prozoiTO.sale/maidanchikamI.

Відповідно до п.1.1 р.І Регламенту ЕТС, встановлено, що учасником є фізична особа, що має повну дієздатність, або юридична-особа, в особі уповноваженого представника, яка є користувачем ЕТС- виявила намір прийняти участь в електронних торгах, відповідає вимогам, встановленим цим Регламенту ЕТС та законодавством, сплатила гарантійний внесок, пройшла процедуру реєстрації для участі в електронних торгах відповідно до Регламенту ЕТС, отримала відповідне підтвердження про реєстрацію та індивідуальний код учасника. Учасником електронних торгів, предметом продажу на яких є права вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення, не може бути користувач, який є позичальником (боржником відносно банку) та/або поручителем (майновим поручителем) за такими кредитними договорами та/або договорами забезпечення.

Таким чином, учасником відкритих торгів і набувачем права вимоги за кредитним договором неплатоспроможного банку може бути будь-яка фізична особа або юридична особа крім позичальника (боржником відносно банку) та/або поручителем (майновим поручителем) за такими кредитними договорами та/або договорами забезпечення. Нормативно-правовими актами, що передбачають продаж активів неплатоспроможних банків не передбачено, що відступлення права вимоги за кредитним договорами має відбуватись лише на користь фінансових установ чи банків.

Отже, позивач не могла бути учасником оскаржуваних торгів та «набути у власність активи ПАК КБ «Надра».

Більш того жодним нормативно-правовим документом не передбачено повідомлення боржника про проведення торгів (аукціону) продажу активів (майна), що включені до ліквідаційної маси банку, що ліквідується.

Отже, твердження Позивача про обов`язкове його повідомлення як боржника безпідставні та не ґрунтуються вимогами діючого законодавства України.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Таким чином, за загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, оскільки не впливає на характер, обсяг і порядок виконання ним своїх обов`язків, не погіршує становище боржника та не зачіпає його інтересів, однак сторони мають право додатково врегулювати порядок заміни кредитора у договорі.

Суд погоджується з доводами сторони відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» щодо відсутності порушення цивільних прав та інтересів позивача з наступних підстав.

Відповідно до ч.І ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частина 2 ст.16 ЦС У країни передбачає способи захисту цивільних прав та інтересів.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного суду від 25.08.2020 року, у справі №405/986/18 встановлено наступне:

«Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом, яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Відповідно до статей 76, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Таке розуміння визнання правочину недійсним, як способу захисту, є усталеним у судовій практиці.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 643/17966/14-ц (провадження № 14-203цс19) зазначено: «стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Таким чином., у разі не спростування презумпції правомірності договору (у справі, що переглядається, - у зв`язку зі скасуванням судового рішення) всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обоє 'язки підлягають виконанню».

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19) зроблено висновок, що «недійсність договору як приватноправова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність договору не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим».

У частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.215 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засада. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб`єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину й має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, передбачених законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене, в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулось»

Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду України від 12.04.2018 року по справі № 405/20/15-ц в ході розгляду справи суд прийшов до наступного висновку: «Відповідно до статей 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Таке розуміння визнання правочину недійсним, як способу захисту, є усталеним у судовій практиці. Це підтверджується висновками, що містяться в постановах Верховного Суду України (зокрема: постанова Верховного Суду України від 25 грудня 2013 у справі № 6-78цс13; постанова Верховного Суду України від 11 травня 2016 у справі № 6-806цс16).»

У справі, яка переглядалась суд встановив, що у ситуації, коли боржник звертається до суду з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу прав вимоги від 26 червня 2013 року, не зазначивши, які ж його цивільні права та інтереси були порушені (не визнані чи оспорені), то визнання правочину недійсним, як способу захисту, не може бути застосовано.

Судом першої та апеляційної інстанції не було встановлено, яке суб`єктивне цивільне право (інтерес) ОСОБА_2, ОСОБА_5 було порушене, не визнане чи оспорене, для того, щоб застосувати такий спосіб захисту, як визнання правочину недійсним. А тому висновки судів про відсутність підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу прав вимоги від 26 червня 2013 року є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Аналогічна правова позиція викладена і у постанові Верховного Суду України від 10.04.2019 року по справі № 522/9066/16

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Позивач по даній цивільній справі не довів належними та допустимими доказами, що проведення електронних торгів 22.05.2020 року та укладений за їх результатами оспорюваний договір № СЬ48К718070_І_4 порушують його права.

Не доводить Позивач і того, як заміна кредитора в зобов`язанні порушує права Позивача як боржника за кредитним договором №ОД13/06/2007/840-к/74 від 26.06.2007 року.

Отже не доведення Позивачем, що укладення відповідачами договору про відступлення права вимоги відбулося з порушенням його прав та законних інтересів є підставою для відмови у задоволенні позовної заяви.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до умов оскаржуваного Договору (п.2) права кредитора/іпотекодержателя за Основними договорами переходять до Нового кредитора/іпотекодержателя у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги. Тобто відступлення відбулося на умовах, які існували на момент укладання оскаржуваного Договору. Більш того, Відповідач 3 набув право вимоги не лише до Позивача а й до інших боржників, які не приймають участь у даній цивільній справі.

У зв`язку з чим суд приходить до висновку про необґрунтованість позову та відмову у його задоволенні у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для надання оцінки решті доводів, наведених сторонами по справі в обґрунтування власних правових позицій, оскільки їх дослідження судом у будь-якому випадку не матиме наслідком спростування висновків, до яких суд дійшов по тексту рішення вище щодо суті позовних вимог.

З цих підстав, керуючись ст.ст.2, 5, 10-13, 18, 141, 158, 258-259, 263 Цивільного-процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія - Дніпрофінансгруп», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 ) про визнання відкритих електронних торгів такими, що відбулись з порушеннями та скасування протоколу, визнання договору відступлення прав вимоги за кредитним договором недійсним - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області М.І.Петрюченко