Справа № 758/6968/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2024 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва

у складі головуючого судді Ковбасюк О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Білоус А.О.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Леонтьєва Ніна Йосипівна, приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Ласкаржевська Ія Зігмундівна, про визнання заповіту недійсним, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні суду перебуває вказана цивільна справа, розгляд якої здійснюється за правилами загального позовного провадження.

У судове засідання позивач та її представник, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідач та її представник у судовому засіданні не заперечили щодо продовження судового розгляду за відсутності позивача та її представника. Разом із цим, з огляду на повторну неявку позивача в судове засідання, представник відповідача не заперечила щодо застосування наслідків неявки, передбачених п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України.

Відповідач підтримала позицію свого представника.

Треті особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

18.12.2023 до суду надійшла заява від приватного нотаріуса Ласкаржевської І.З. про розгляд справи за її відсутності.

Заслухавши думку відповідача та її представника, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Матеріалами справи підтверджується, що 24.05.2021 ОСОБА_3 звернулася до Подільського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Леонтьєва Н.Й., про визнання заповіту недійсним.

Ухвалою суду від 23.06.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального провадження.

Ухвалою суду від 19.01.2022 залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Ласкаржевську І.З.

Ухвалою суду від 14.09.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

В подальшому судом було розпочато судовий розгляд, заслухано вступні слова сторін та їх представників, показання свідків, а також розпочато дослідження письмових доказів.

Разом із цим, в судове засідання, яке було призначене на 19.12.2023 о 10 год. 00 хв., ні позивач, ні її представники не з`явилися. Про причини неявки вони суд не повідомили, жодні заяви чи клопотання від них до суду не надходили.

При цьому, як вбачається із матеріалів справи, про дату та час вказаного судового засідання позивач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_5 були ознайомлені особисто, що підтверджується їхніми підписами у відповідній письмовій розписці.

Крім того, в матеріалах справи міститься письмова розписка представника позивача ОСОБА_6 про ознайомлення її з матеріалами справи, у тому числі шляхом їх фотографування, 29.11.2023.

Однак в подальшому у судове засідання, призначене на 19.01.2024 о 10 год. 00 хв., позивач та її представники повторно не з`явилися, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, а саме: позивач - шляхом направлення SMS-повідомлень на вказаний нею абонентський номер телефону НОМЕР_1 , а також на номер НОМЕР_2 у додатку «Viber»; представники позивача, які є членами АО «АСПЕКТ» - шляхом направлення судової повістки в електронному вигляді на електронну адресу вказаного адвокатського об`єднання ІНФОРМАЦІЯ_1.

Доставка вказаних повідомлень адресатам підтверджується відповідними довідками, наявними в матеріалах справи.

Жодних клопотань від позивача чи її представника щодо відкладення розгляду справи чи проведення судового засідання за їх відсутності до суду не надходило, про причини неявки вони суд не повідомили.

Враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги те, що позивач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засідання, повторно не з`явилася у судове засідання та не повідомила про причини неявки, наявні підстави для залишення позову без розгляду.

При цьому, з огляду на стадію судового провадження та необхідність вчинення відповідних процесуальних дій, зокрема, приймаючи до уваги те, що судом не закінчено з`ясування фактичних обставин справи та перевірки їх доказами, суд вважає, що у даному випадку відсутність позивача або її представника та їх нез`явлення в судове засідання перешкоджають подальшому розгляду справи.

Вирішуючи питання щодо можливості подальшого розгляду справи, суд керується наступним.

Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності. Особа на власний розсуд користується своїми процесуальними правами та обов`язками, але зобов`язана здійснювати їх добросовісно, відповідно до зазначених положень, а також положень, визначених статтями 43, 44 цього Кодексу.

За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під «добросовісністю» необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» ЄСПЛ роз`яснив, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07.07.1989 ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06.09.2007, заява №3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Таким чином, прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Європейський суд у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі.

Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 11.09.2020 у справі №740/1734/18, у якій Верховний Суд звернув увагу на те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне.

Тобто, процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Також вказані норми законодавства не містять вказівки і на те, що для визнання неявки в судове засідання повторною попередня неявка повинна бути такою, що відбулася лише з невідомих суду причин, або з причин, що визнані судом неповажними.

Правове значення в цьому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 07.08.2020 у справі №405/8125/15-ц, від 16.03.2020 у справі №390/1076/18-ц, від 19.09.2018 у справі №760/1143/16-ц, від 27.06.2018 у справі№ 201/15122/15-ц.

Враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги те, що позивач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засідання, повторно не з`явилася у судове засідання та не повідомила суд про причини неявки, заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не подавала, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду.

Згідно із ч.2 ст. 258 ЦПК України процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 257-261, 353, 354 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Леонтьєва Ніна Йосипівна, приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Ласкаржевська Ія Зігмундівна, про визнання заповіту недійсним залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 24.01.2024.

СуддяОлена КОВБАСЮК