Справа № 686/1364/23
Провадження № 2/686/968/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 березня 2024 року Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Приступи Д.І.,

секретаря Люкової Л.С.,

з участю:

представника позивача-відповідача ОСОБА_1 ,

відповідача-позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача-позивача ОСОБА_3 ,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання права особистої приватної власності на майно одного з подружжя, що було придбано під час перебування у шлюбі та поділ майна подружжя,

встановив:

16 січня 2023 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про поділ майна подружжя, посилаючись на те, що з 10 листопада 2013 року до 31 жовтня 2019 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу подружжям було придбано квартиру АДРЕСА_1 . Сторони не можуть дійти згоди щодо поділу наявного майна, а тому позивач з огляду на положення ст.ст.69, 70, 71 СК України, просить поділити спільне майно та визнавши за нею право власності на частині квартири.

17 лютого 2023 року відповідач ОСОБА_2 подав до суду зустрічну позовну заяву про визнання права особистої приватної власності на майно одного з подружжя, що було придбано під час перебування у шлюбі та поділ майна подружжя в якій зазначив, що до укладення шлюбу від придбав кв. АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 04.06.2020р. У 2015р. вирішив продати дану квартиру за 94 526,28 грн для придбання житла у новобудові за 285 244 грн. Просив визнати за ним 33/100 частини кв. АДРЕСА_1 право власності. Визнати спільною сумісною власністю подружжя наступне майно: 66/100 частини кв. АДРЕСА_1 , домоволодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0036 за адресою: АДРЕСА_3 . Виділити йому у власність кв. АДРЕСА_1 . Виділити відповідачці у власність наступне мано: домоволодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0036 за адресою: АДРЕСА_3 , земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0037 площа 0,2307га за адресою: АДРЕСА_3 .

В судовому засіданні представник позивача-відповідача ОСОБА_1 просила первісний позов задоволити, а в задоволені зустрічного відмовити.

У своєму відзиві на позовну заяву відповідач-позивач ОСОБА_2 зазначив, що квартира є його особистим майном.

Представник відповідача-позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні щодо задоволення первісного позову заперечила, а також просила задоволити зустрічний позов в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позов слід задовольнити частково з огляду на наступне.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_4 та ОСОБА_2 з 10 листопада 2013 року до 31 жовтня 2019 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 жовтня 2019 року.

Під час перебування в шлюбі за спільні кошти сторонами було придбано квартиру АДРЕСА_1 , домоволодіння за адресою АДРЕСА_3 , земельну ділянку 0,2307 га з кадастровим номером :02:001:0037 та земельну ділянку 0,2500 га з кадастровим номером :02:001:0036 за адресою АДРЕСА_3 .

В силу ст.ст.60, 61 СК України, ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 21.12.2007, № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» звернуто увагу судів на те, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.

Майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох.

Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

За загальним правилом застосування презумпції згідно зі ст. 60 СК України майно, одержане одним із подружжя як набувачем за договором, що укладений під час перебування набувача в шлюбі, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Той із подружжя, який порушує питання про спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести обставини, що її спростовують. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18).

Стосовно позовних вимог про поділ домоволодіння, земельних ділянок та визнання вказаного майна спільною сумісною власністю та визнання права сторін на частини вказаного майна, суд приходить до висновку про необхідність їх задоволення, оскільки в цей факт сторонами не оспорююється.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Вимоги щодо належності, допустимості, достатності та достовірності доказів сформульовані у статтях 77-80 ЦПК України.

За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України).

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Стосовно позовної вимоги про поділ квартири, суд приходить до наступного.

Судом не встановлено факту витрачання особистих коштів відповідача за первісним позовом на придбання квартири. Зокрема відповідачем за первісним позовом не надано на підтвердження своїх тверджень жодних належних та допустимих доказів.

Відтак підстав для визнання 33/100 квартири особистою приватною власністю ОСОБА_2 немає. Натомість спірну квартиру слід визнати об`єктом спільної сумісної власності подружжя та здійснити її поділ.

Не підлягають до задоволення і позовні вимоги щодо виділення у власність ОСОБА_2 квартири, а ОСОБА_4 виділення у власність домоволодіння та земельних ділянок, оскільки, на думку суду, такий розподіл не є співмірним та враховується, що такий варіант категорично оспорюється стороною позивача за первісним позовом.

Судові витрати слід покласти на сторони в рівних частинах (8 052 + 1073,60 = 9 125,60. 9 125 : 2 = 4 562,80).

Керуючись ст.ст.60, 61, 70, 71 СК України, ст.ст. 76, 258, 264, 265, 354 ЦПК України,суд,-

ухвалив:

Первісний позов та зустрічний позов задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) право власності на частину квартири АДРЕСА_1 .

Залишити у власності ОСОБА_2 (номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) частину квартири АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) право власності на частину домоволодіння по АДРЕСА_3 площею 48.7 кв.м., що складається з житлового будинку А-1, хліва-Б, гаража-В, Хліва-Г, підвалу-Д.

Залишити у власності ОСОБА_2 (номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) частину домоволодіння по АДРЕСА_3 площею 48.7 кв.м., що складається з житлового будинку А-1, хліва-Б, гаража-В, Хліва-Г, підвалу-Д.

Визнати за ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) право власності на частину земельної ділянки, кадастровий номер :02:001:0036 площа 0,25га, для будівництва і обслуговування будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_3 .

Залишити у власності ОСОБА_2 (номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) частину земельної ділянки, кадастровий номер :02:001:0036 площа 0,25га, для будівництва і обслуговування будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_3 .

Визнати за ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) право власності на частину земельної ділянки, кадастровий номер :02:001:0037 площа 0,2307га, для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_3 .

Залишити у власності ОСОБА_2 (номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) частину земельної ділянки, кадастровий номер:02:001:0037 площа 0,2307га, для ведення особистого селянського господарства за адресою: АДРЕСА_3 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 3 489,20 грн. судових витрат.

В задоволенні решти вимог відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його виготовлення.

Рішення суду набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи.

Позивач-відповідач ОСОБА_4 , місце проживання АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач-позивач ОСОБА_2 , місце проживання АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя: Д.І. Приступа