Справа № 153/823/22
Провадження № 22-ц/801/357/2024
№ 22-ц/801/469/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Скаковська І. В.
Доповідач:Сало Т. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2024 рокуСправа № 153/823/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сала Т.Б., суддів Ковальчука О.В., Панасюка О.С., секретар Луцишин О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 та апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 20 листопада 2023 року, ухвалене суддею Скаковською І.В. в смт Томашпіль, повне рішення суду складено 28 листопада 2023 року, а також апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Томашпільського районного суду Вінницької області від 28 грудня 2023 року про залишення заяви без розгляду, постановлену суддею Скаковською І.В., в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Ямпільської міської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Приватного підприємства «Дністер» про визнання права власності на земельну ділянку, про витребування майна з чужого незаконного володіння, про визнання недійсними рішень сільської ради та про скасування державної реєстрації земельних ділянок,

встановив:

12 травня 2023 року на адресу Томашпільського районного суду надійшли цивільні справи: № 153 /524/22 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , Ямпільської міської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання недійсним рішення Ямпільської міської ради Могилів-Подільського району Вінницької області та скасування державної реєстрації земельної ділянки; 153/823/22 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , Ямпільської міської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання недійсними рішень Цекинівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області та скасування державної реєстрації земельних ділянок.

Ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області від 28 червня 2023 року зазначені цивільні справи об`єднано в одне провадження, присвоєно справі спільний номер № 153/823/22.

ОСОБА_3 , після об`єднання справ в одне провадження, надав суду першої інстанції позовну заяву в новій редакції (підсумкова), яка була прийнята судом, і остаточні вимоги були в наступній редакції:

- визнати за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку АДРЕСА_1 ;

- витребувати на користь ОСОБА_3 з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 спірну земельну ділянку з кадастровим номером :01:011:0015, загальною площею 0,11 га, що розташована в межах населеного пункту АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 256);

- витребувати на користь ОСОБА_3 з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 спірну земельну ділянку з кадастровим номером :01:011:0016, загальною площею 0,11 га, що розташована в межах населеного пункту АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 256);

- витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 земельну ділянку з кадастровим номером :01:011:0017, площею 0,1200 га, яка розміщена в межах населеного пункту с. Цекинівка Ямпільської міської територіальної громади (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 256);

- визнати недійсним рішення Цекинівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області № 577, прийняте 04 листопада 2020 року на 39 сесії 7 скликання «Про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення (землі запасу) в межах населеного пункту по Цекинівській сільській раді ОСОБА_4 »;

- визнати недійсним рішення Цекинівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області № 578, прийняте 04 листопада 2020 року на 39 сесії 7 скликання «Про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення (землі запасу) в межах населеного пункту по Цекинівській сільській раді ОСОБА_5 »;

- визнати недійсним рішення № 896, прийняте 30 червня 2021 року на 10 сесії 8 скликання Ямпільською міською радою Могилів-Подільського району Вінницької області «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки ОСОБА_2 площею 0,1200 га для індивідуального садівництва в межах населеного пункту с. Цекинівка Ямпільської міської територіальної громади»;

- скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :01:011:0015, площею 0,11 га, з цільовим призначенням - для індивідуального садівництва, яка розташована в межах населеного пункту с. Цекинівка Ямпільської міської територіальної громади, з одночасним припиненням усіх речових прав зареєстрованих щодо вказаної земельної ділянки;

- скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :01:011:0016, площею 0,11 га, з цільовим призначенням - для індивідуального садівництва, яка розміщена в межах населеного пункту с. Цекинівка Ямпільської міської територіальної громади, з одночасним припиненням усіх речових прав зареєстрованих щодо вказаної земельної ділянки;

- скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :01:011:0017, площею 0,12 га, з цільовим призначенням - для індивідуального садівництва, яка розміщена в межах населеного пункту с. Цекинівка Ямпільської міської територіальної громади, з одночасним припиненням усіх речових прав зареєстрованих щодо вказаної земельної ділянки.

Позовні вимоги ОСОБА_3 мотивовано тим, що 11 листопада 1994 року рішенням 2 сесії 22 скликання Цекинівської сільської ради КСП «Дністер» було передано у колективну власність 1 895,5 га землі сільськогоспоадрського призначення і на підставі вказаного рішення підприємству було видано Державний акт на право колективної власності на землю серії ВН 000001 від 13 вересня 1995 року, зокрема, на земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 0,5 га по АДРЕСА_2 .

У лютому 2011 року ОСОБА_3 на підставі майнового сертифікату серії ВІ ХХVІІ №0130156, виданого Цекинівською сільською радою 08 лютого 20211 року, було передано у власність тютюносушарки, які розташовані на земельній ділянці АДРЕСА_1 . Факт набуття ним права власності на вказані об`єкти нерухомого майна було встановлено в судовому порядку рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 27 серпня 2012 року в справі №231/2326/12, яке набрало законної сили 06 вересня 2012 року.

На підставі цього рішення за ОСОБА_3 було зареєстровано право власності на три тютюносушарки літера «А», «Б», «В», які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 . Належні позивачеві тютюносушарки розташовані на земельній ділянці № 13, яку згідно державного акту на право колективної власності на землю від 13 вересня 1995 року було передано у власність КСП «Дністер», правонаступником якого є ПП «Дністер».

У відповідності до ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України одночасно з набуттям позивачем у власність тютюносушарок до нього від ПП «Дністер» перейшло право власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 0,5 га, на якій вони знаходяться. Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не визнають факт набуття позивачем у власність зазначеної земельної ділянки № НОМЕР_1 , тому він просить визнати за ним право власності на належну йому земельну ділянку № НОМЕР_1 .

ОСОБА_3 зазначає, що після набуття позивачем у власність вказаних тютюносушарок йому неодноразово чинились перешкоди у оформленні права власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 , на якій вони розташовані, зокрема, у зв`язку з незаконним розпорядженням нею Цекинівською сільською радою, що не належало до її компетенції, оскільки земельна ділянка не була віднесена до земель комунальної власності, а перебувала в колективній власності.

Ще у 2011 році позивач звертався до Цекинівської сільської ради із заявою про надання йому дозволу на відведення у власність земельної ділянки, на якій розташовані належні йому господарські будівлі, проте йому було відмовлено.

20 серпня 2020 року на 38 сесії 7 скликання Цекинівською сільською радою були прийняті рішення №570 та №571 про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , якими надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення їм у власність земельних ділянок орієнтовною площею 0,12 га в межах АДРЕСА_2 . Оскільки вказана земля не належала до комунальної власності, то Цекинівська сільська рада незаконно надала дозволи на розробку проектів землеустрою. Вказані рішення сільської ради оскаржувалися позивачем в судовому порядку, однак, Цекиніською сільською радою на 39 сесії 7 скликання були прийняті рішення №577 та №578 про затвердження проектів землеустрою та надано ОСОБА_4 у власність земельну ділянку з кадастровим номером :01:011:0016 площею 0,11 га для індивідуального садівництва, а також надано ОСОБА_5 у власність земельну ділянку з кадастровим номером :01:011:0015 площею 0,11 га для індивідуального садівництва. 09 листопада 2020 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 здійснили державну реєстрацію прав на вказані земельні ділянки. У зв`язку із вказаним позивачу знову рішенням відділу в Ямпільському району ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 30 грудня 2020 року було відмовлено у реєстрації земельної ділянки № НОМЕР_1 , оскільки в її межах знаходяться згадані вище дві земельні ділянки.

У подальшому вказані земельні ділянки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було відчужено ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу.

30 червня 2021 року рішенням Ямпільської міської ради №896 ОСОБА_2 було відведено земельну ділянку з кадастровим номером :01:011:0017, площею 0,12 га, яка також накладається на належну позивачу ділянку № НОМЕР_1 .

Загалом земельні ділянки з кадастровими номерами :01:011:0015, :01:011:0016 та :01:011:0017 незаконно були виділені органом місцевого самоврядування їх власникам, оскільки вони накладаються на земельну ділянку № НОМЕР_1 , площею 0,5 га, яка була включена до виданого ПП «Дністер» Державного акту на право колективної власності на землю та яка не перебувала у колективній власності, а перейшла до позивача від ПП «Дністер».

Рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 20 листопада 2023 року задоволено позов.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку АДРЕСА_1 .

Визнано недійсним рішення Цекинівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області № 577, прийняте 04 листопада 2020 року на 39 сесії 7 скликання «Про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення (землі запасу) в межах населеного пункту по Цекинівській сільській раді ОСОБА_4 ».

Визнано недійсним рішення Цекинівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області № 578, прийняте 04 листопада 2020 року на 39 сесії 7 скликання «Про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення (землі запасу) в межах населеного пункту по Цекинівській сільській раді ОСОБА_5 ».

Визнано недійсним рішення № 896, прийняте 30 червня 2021 року на 10 сесії 8 скликання Ямпільською міською радою Могилів-Подільського району Вінницької області «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки ОСОБА_2 площею 0,1200 га для індивідуального садівництва в межах населеного пункту с. Цекинівка Ямпільської міської територіальної громади».

Скасовано в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :01:011:0015, площею 0,11 га, з цільовим призначенням - для індивідуального садівництва, яка розташована в межах населеного пункту с. Цекинівка Ямпільської міської територіальної громади, з одночасним припиненням усіх речових прав зареєстрованих щодо вказаної земельної ділянки.

Скасовано в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :01:011:0016, площею 0,11 га, з цільовим призначенням - для індивідуального садівництва, яка розміщена в межах населеного пункту с. Цекинівка Ямпільської міської територіальної громади, з одночасним припиненням усіх речових прав зареєстрованих щодо вказаної земельної ділянки.

Скасовано в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :01:011:0017, площею 0,12 га, з цільовим призначенням - для індивідуального садівництва, яка розміщена в межах населеного пункту с. Цекинівка Ямпільської міської територіальної громади, з одночасним припиненням усіх речових прав зареєстрованих щодо вказаної земельної ділянки.

Витребувано на користь ОСОБА_3 з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 спірну земельну ділянку з кадастровим номером :01:011:0015, загальною площею 0,11 га, що розташована в межах населеного пункту АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 256).

Витребувано на користь ОСОБА_3 з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 спірну земельну ділянку з кадастровим номером :01:011:0016, загальною площею 0,11 га, що розташована в межах населеного пункту АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 256).

Витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 земельну ділянку з кадастровим номером :01:011:0017, площею 0,1200 га, яка розміщена в межах населеного пункту с. Цекинівка Ямпільської міської територіальної громади (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 256).

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Ямпільської міської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 12 984,80 грн.

Ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області від 28 грудня 2023 року заяву представника позивача ОСОБА_7 адвоката Кравченко В.В. про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат залишено без розгляду.

Не погодившись із рішенням суду, адвокат Сухая М.В. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду в частині позовних вимог ОСОБА_3 про визнання за ним права власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 , визнання недійсними рішень сільської ради №577 та №578, скасування державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами :01:011:0015 та :01:011:0016 і витребування на його користь цих двох земельних ділянок. Просила ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_3 у задоволенні цих позовних вимог.

Також адвокат Сухая М.В. в інтересах ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду в частині позовних вимог ОСОБА_3 про визнання за ОСОБА_3 права власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 , визнання недійсним рішення сільської ради №896, скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :01:011:0017 і витребувати на його користь цю земельну ділянку. Просила ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_3 у задоволенні цих позовних вимог.

Доводи апелянтів зводяться до того, що рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 27 серпня 2012 року у справі №231//2326/12, яким встановлено факт набуття ОСОБА_3 права власності на тютюносушарки, не породжує право власності позивача на це майно, що залишено судом поза увагою. ОСОБА_3 була виділена лише частина тютюносушарок, у зв`язку з чим у його власність 09 лютого 2011 року не могла перейти вся земельна ділянка № НОМЕР_1 . ПП «Дністер» не володіло правом власності на тютюносушарки і не могло передати його ОСОБА_3 .. Судом не було враховано вимоги Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України 14 березня 2001 року №62. Судом незаконно враховано Державний акт на право колективної власності на землю серії ВН 00001 від 13 вересня 1995 року, як доказ існування земельної ділянки №13 як об`єкта цивільних прав. Суд визнав за позивачем право власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 щодо якої відсутні докази точного місяця її розташування, її меж, конфігурації, координат і взагалі її існування як об`єкта цивільних прав. Висновок суду про те, спірна земельна ділянка не переходила в комунальну власність Цекинівської сільської ради або Ямпільської міської ради суперечить обставинам справи та наявним у ній доказам. Докази того, що ПП «Дністер» було правонаступником КСП «Дністер» і власником майна, яке перебувало в останнього, в матеріалах справи відсутні. Положення вимог ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України не можуть бути застосовані до приватизаційних правовідносин. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження права власності позивача на земельну ділянку № НОМЕР_1 , а також доказів її існування в натурі. Оскільки позивач не був власником цієї земельної ділянки, тому він не має права обґрунтовувати свої позовні вимоги тим, що спірні земельні ділянки накладаються на його земельну ділянку. У зв`язку з цим відсутні підстави для витребування спірних земельних ділянок у відповідача. До вимог позивача має бути застосована позовна давність, про що стороною відповідача подано окрему заяву.

У поданих на апеляційні скарги відзивах ОСОБА_3 просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 та апеляційної скарги ОСОБА_2 , а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Також ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на ухвалу суду, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У скарзі зазначає, що висновок суду про подання позивачем заяви про ухвалення додаткового рішення з пропуском встановленого законом процесуального строку є помилковим. Поновлення строку на подання до суду доказів понесення судових витрат після ухвалення у справі рішення передбачено ст. 127 ЦПК України. У резолютивній частині судового рішення не зазначено висновок про відмову в поновленні відповідного процесуального строку. Судом не враховано факт висловлення позивачем заяви про розподіл судових витрат під час розгляду справи та часткову наявність в матеріалах справи доказів на підтвердження таких витрат.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 12 березня 2024 року залучено ПП «Дністер» до участі в даній цивільній справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість судових рішень суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг дійшов до висновку, що апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягають задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що одночасно з набуттям позивачем у власність тютюносушарок, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , до нього перейшло право власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 0,5 га, на якій вони знаходяться. Всупереч вимогам ст. 20 ЗК України щодо зміни цільового призначення земельних ділянок рішеннями Цекинівської сільської ради та Ямпільської міської ради при виділенні земельних ділянок з кадастровими номерами :01:011:0015, :01:011:0016 та :01:011:0017 у власність ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , розпорядившись фактично неналежною їм земельною ділянкою № 13, яка віднесена до земель сільськогосподарського призначення, було змінено цільове призначення виділених з неї нових спірних земельних ділянок на призначення для індивідуального садівництва. Спірні земельні ділянки з кадастровими номерами накладаються на належну позивачу земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 0,5 га.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_3 відповідають передбаченим законом способам захисту порушених прав, а відтак наявні підстави для задоволення зазначених позовних вимог, що забезпечить відновлення порушених прав та законних інтересів позивача, як власника спірної земельної ділянки № НОМЕР_1 та розташованих на ній об`єктів нерухомого майна (тютюносушарок).

Апеляційний суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, адже вони зроблені з порушенням вимог процесуального закону.

Встановлено, що 11 листопада 1994 року рішенням 2 сесії 22 скликання Цекинівської сільської Ради народних депутатів Колективному сільськогосподарському підприємству «Дністер» було передано у колективну власність 1895,5 гектарів землі сільськогосподарського призначення.

На підставі вказаного рішення КСП «Дністер» Цекинівською сільською Радою народних депутатів видано Державний акт на право колективної власності на землю серії ВН 000001 від 13 вересня 1995 року.

До складу переданої в колективну власність земельної ділянки загальною площею 1895,5 га входить, в тому числі, і земельна ділянка № НОМЕР_1 площею 0,5 га, що слідує з плану зовнішніх меж земель, переданих у колективну власність (а.с.73-76 т.1).

За змістом статті 23 ЗК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірний правовідносин) право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян.

Відтак, земельна ділянка № НОМЕР_1 належала на праві власності КСП «Дністер».

У ст. 7 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) зазначено, що об`єктами права колективної власності підприємства є земля, інші основні та оборотні засоби виробництва, грошові та майнові внески його членів, вироблена ними продукція, одержані доходи, майно, придбане на законних підставах. Об`єктами права власності підприємства є також частки у майні та прибутках міжгосподарських підприємств та об`єднань, учасником яких є підприємство.

Суб`єктом права власності у підприємстві є підприємство як юридична особа, а його члени в частині майна, яку вони одержують при виході з підприємства.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 10 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», земля може належати підприємству на праві колективної власності, а також може бути надана у постійне або тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди.

Підприємство самостійно володіє, користується і розпоряджається належними йому об`єктами власності (стаття 8 цього Закону).

Право підприємства на земельну ділянку або її частину може бути припинено в порядку і на підставах, встановлених Земельним кодексом України.

В матеріалах справи міститься Висновок науково-правової експертизи від 19.01.2023, який підготовлений науково-правовим експертом, членом-кореспондентом НАН України, д.ю.н. професором Пархоменко Н.М., на вирішення якому було поставлено питання чи є ПП «Дністер» (ідентифікаційний код 03732749) правонаступником КСП «Дністер» (ідентифікаційний код 03732749). Даний висновок, відповідно до ст. 106 ЦПК України, був підготовлений для надання його до суду, а експерт попереджений про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку.

Експерт, дослідивши установчі документи реорганізованих та перейменованих підприємств, а також статистичну інформацію щодо підприємств, та інші реєстраційні документи надані йому, прийшов до висновку, що ПП «Дністер» із згаданим ідентифікаційним кодом є правонаступником КСП «Дністер», до якого перейшли відповідні права та обов`язки останнього.

З матеріалів експертизи вбачається, що КСП «Дністер» було перереєстровано у СТОВ «Дністер», яке в подальшому було перереєстровано в Приватно-орендне підприємство «Дністер», яке в свою чергу, було перейменовано в ПП «Дністер». Отже, ПП «Дністер» є правонаступником КСП «Дністер».

Обставини, встановлені даною експертизою, представниками відповідачів не спростовані.

До правонаступника переходять всі права та обов`язки правопопередника, в т.ч. і права на землю. ПП «Дністер» не припинено.

У лютому 2011 року ОСОБА_3 , на підставі майнового сертифікату серії ВІ ХХVІІ №0130156, виданого Цекинівською сільською радою Ямпільського району Вінницької області 08 лютого 2011 року ПП «Дністер», передано у власність об`єкти нерухомого майна, а саме тютюносушарки, які розташовані на спірній земельній ділянці № 13, площею 0,5 га.

Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 27 серпня 2012 року в справі №231/2326/12, яке набрало законної сили 06 вересня 2012 року, встановлено факт виникнення права власності за ОСОБА_3 на нерухоме майно тютюносушарки, які розташовані в АДРЕСА_3 .

Нерухоме майно тютюносушарки А, Б, В, (адреса АДРЕСА_2 ) на підставі згаданого рішення Ямпільського районного суду Вінницької області зареєстровані як приватна власність ОСОБА_3 (інформація з Державного реєстру речових права на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно).

В ході розгляду справи встановлено, що земельна ділянка № НОМЕР_1 в базу Державного земельного кадастру не внесена.

Державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Одними із основних принципів Державного земельного кадастру є, зокрема, обов`язковість внесення до Державного земельного кадастру відомостей про всі його об`єкти та об`єктивність, достовірність та повнота відомостей у Державному земельному кадастрі (ст.3 Закону України «Про земельний кадастр» (Закон № 3613-VI)).

Земельна ділянка є об`єктом Державного земельного кадастру (ст. 10 Закону № 3613-VI).

До Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку. (ч. 1 ст.15 Закону № 3613-VI)

Відомості про земельну ділянку містять інформацію про її власників (користувачів), зазначену в частині другій статті 30 цього Закону, зареєстровані речові права відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (ч. 2 ст. 15 Закону № 3613-VI).

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою власника земельної ділянки (ч. 3 ст. 24 Закону № 3613- VI), але ПП «Дністер» не подавав жодних заяв для державної реєстрації спірної земельної ділянки.

Право власності на спірну земельну ділянку № НОМЕР_1 у КСП «Дністер» виникло до 2004 року, а земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера, а відтак, земельна ділянка № НОМЕР_1 є сформованою.

У разі, якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3613-VI).

Апеляційний суд звертає увагу на ці норми Закону № 3613-VI, адже, відповідно до ст. 377 ЦК України ( в редакції на час ухвалення Ямпільським районним судом Вінницької області судового рішення про встановлення факту набуття за ОСОБА_3 права власності на тютюносушарки), яка була правовою підставою вимоги позивача про визнання права власності, говориться, що до особи, яка набула право власності на будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника.

Власник спірної земельної ділянки ПП «Дністер» не зареєстрував спірну земельну ділянку в ДЗК, а відтак, беззаперечно встановити усі відомості про земельну ділянку (ч.1.ст.15 Закону № 3613-VI), а отже, в якому обсязі, яке цільове призначення та на яких умовах спірна земельна ділянка перейшла до позивача, не можливо.

Також, беззаперечною обставиною є те, що право власності на спірну земельну ділянку в ПП «Дністер» не припинено, воно є власником цієї земельної ділянки до вирішення спору щодо неї.

Згідно із положеннями, зокрема, ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів.

З урахуванням цих норм, суд повинен установити чи було порушено, не визнано або оспорено права, свободи чи інтереси заявника, i залежно від установленого, вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні, в залежності від наявності для цього відповідних підстав, встановлених законом або договором.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

За приписами процесуального законодавства позивачами є особи, які подали позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу. Тобто, учасники справи - це суб`єкти матеріально-правових відносин, які виступають на захист своїх інтересів, і на яких поширюється законна сила судового рішення. Позивачем є особа, яка має право вимоги (кредитор), а відповідачем у позові про визнання права власності є будь-яка особа, яка сумнівається у належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності власника, або така особа, що має до майна власний інтерес.

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правовстановлюючих документів.

Позивачем у позові про визнання права власності може бути будь-який учасник цивільних відносин, який вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб.

Відповідачем у позові про визнання права власності виступає будь-яка особа, яка сумнівається в належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності володіння, користування і розпорядження таким майном, або має власний інтерес у межах існуючих правовідносин.

До таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2021 року у справі № 344/16879/15-ц (провадження № 14-31цс20).

Суд при розгляді справи має виходити зі складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем.

Водночас ЦПК України саме на позивача покладає обов`язок визначити належного відповідача у справі, а у випадку множинності учасників спірних матеріальних правовідносин, визначити усіх відповідачів, які мають відповідати за позовом.

У разі пред`явлення позову до неналежного відповідача або не до всіх належних відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і щодо тих відповідачів, які зазначені в ньому.

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно зі специфікою спірних правовідносин), суд повинен відмовляти у задоволенні позову.

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Разом з тим, установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Зазначені правові висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц; від 20.06.2018 у справі № 308/3162/15-ц; від 21.11.2018 у справі № 127/93/17-ц; від 12.12.2018 у справі № 570/3439/16-ц; від 12.12.2018 у справі № 372/51/16-ц; від 05.05.2019 у справі № 554/10058/17.

Предметом позову у даній справі є вимога позивача до відповідачів про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна через те, що відповідачі не визнають факт набуття ОСОБА_3 у власність земельної ділянки №13.

На думку колегії суддів, позивач формально зазначив цю підставу як підґрунтя до застосування ст. 392 ЦК України, а фактично, позивач визначив орган місцевого самоврядування відповідачем, адже останній, на його думку, порушив права позивача, як власника, прийнявши ряд оспорюваних рішень, а ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є відповідачами через те, що є власниками земельних ділянок, які накладаються на спірну земельну ділянку.

Крім того, апеляційний суд бере до уваги неодноразові правові позиції Верховного Суду з приводу того, що суд, вирішуючи спір про право власності на підставі ст. 392 ЦК України, повинен врахувати, що за змістом вказаної норми права судове рішення не породжує право власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його.

Передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності в судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами як права власності на майно, яке оспорюється або не визнається іншою особою, так і порушення цього права на спірне майно.

В даному випадку колегія суддів вважає, що позивач, пред`являючи позовну вимогу про визнання права власності, не захищає право власності, яке в нього вже виникло з відповідної підстави, а просить визнати за собою право власності, яке він бажає набути, і це при умові, що власником спірної земельної ділянки на час звернення до суду є ПП «Дністер».

Підсумовуючи, колегія суддів прийшла до висновку, що одним із відповідачів у даній справі, без якого не можливо вирішити вимоги про визнання права власності та інші вимоги позову, які базуються на праві власності, повинно бути ПП «Дністер», яке апеляційний судом було залучено до участі у справі як третя особа.

Відтак, позов ОСОБА_3 пред`явлений не до всіх осіб, чиїх прав та інтересів стосується предмет спору, зокрема, без залучення до участі у справі відповідачем ПП «Дністер», як власника та розпорядника спірною земельною ділянкою сільськогосподарського призначення.

Апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості визначити суб`єктний склад учасників справи, залучати на стадії апеляційного перегляду справи відповідачів та/або співвідповідачів.

Оскільки суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права та не залучив усіх суб`єктів, які мають відповідати за позовом у межах заявлених позовних вимог як відповідачі, рішення суду першої інстанції за цією вимогою підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні цієї вимоги.

Оскільки решта вимог позову (про витребування земельних ділянок, про визнання недійсними рішень сільської ради, про скасування державної реєстрації земельних ділянок) є похідними від вимоги позову про визнання права власності на земельну ділянку, адже решта вимог ОСОБА_3 висуває як власник земельної ділянки, а тому рішення суду першої інстанції за результатами їх розгляду також підлягає скасуванню.

Що стосується ухвали Томашпільського районного суду Вінницької області від 28 грудня 2023 року, то залишаючи без розгляду заяву ОСОБА_3 про стягнення судових витрат суд першої інстанції дійшов висновку, що таку заяву подано до суду з пропуском строку, передбаченого ч. 8 ст.141 ЦПК України.

З матеріалів справи встановлено, що подаючи позовну заяву в новій редакції ОСОБА_3 просив стягнути з відповідачів понесені ним судові витрати.

Рішення Томашпільським районним судом Вінницької області за результатами розгляду позову ОСОБА_3 ухвалено 20 листопада 2023 року, а заяву ОСОБА_3 про стягнення судових витрат подано 27 листопада 2023 року.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що докази на підтвердження витрат на правничу допомогу подаються стороною до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, що і було зроблено позивачем в даному випадку (останній день строку припадав на вихідний день).

Відтак, вказана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню. Однак, підстав для направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, про що просить скаржник, немає, оскільки апеляційним судом за результатом апеляційного перегляду скасовано рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 20 листопада 2023 року та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

У ч. 13 ст. 141 ЦПК України зазначено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Враховуючи, що у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено, підстав для відшкодування понесених ним витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції немає, а тому підстав для задоволення заяви ОСОБА_3 немає.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є порушення норм процесуального права.

З огляду на порушення судом першої інстанції вимог ч. 1 ст. 376 ЦПК України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційних скарг ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та скасування рішення суду першої інстанції із ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову. А також про часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3 , скасування ухвали суду першої інстанції із постановленням нової про відмову в задоволенні заяви про стягнення судових витрат.

У зв`язку із задоволенням вимог апеляційних скарг, враховуючи вимоги ч.1,13 ст. 141 ЦПК України, з позивача на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 10 542 грн, а також на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 6 076,20 грн.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 20 листопада 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Ямпільської міської ради Могилів-Подільського району Вінницької області, Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Приватного підприємства «Дністер» про визнання права власності на земельну ділянку, про витребування майна з чужого незаконного володіння, про визнання недійсними рішень сільської ради та про скасування державної реєстрації земельних ділянок відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги в розмірі 10 542 (десять тисяч п`ятсот сорок дві) гривні.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги в розмірі 6 076 (шість тисяч сімдесят шість) гривень 20 копійок.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Томашпільського районного суду Вінницької області від 28 грудня 2023 року скасувати та постановити нову, якою у задоволенні заяви ОСОБА_3 про стягнення судових витрат відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12 квітня 2024 року.

Головуючий Т.Б. Сало

Судді О.В. Ковальчук

О.С. Панасюк