УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року

м. Харків

Справа № 638/4628/24

Провадження № 2-н/638/924/24

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Яковлева В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитини,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою та просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї другої заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Суддя, вивчивши заяву, прийшла до такого.

Частиною 1 статті 160 ЦПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини1 статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Враховуючи викладене, заявником заявлено вимогу, яка не відповідає положенням статті 161 ЦПК України.

Відповідно до частини 2 статті167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Пунктом 3 частини 1 статті165 ЦПК України встановлено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

З огляду на викладене, у видачі судового наказу необхідно відмовити, оскільки ОСОБА_1 заявлено вимогу про стягнення на її користь аліментів на утримання ОСОБА_3 у розмірі однієї другої заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, яка не передбачена статтею 161 ЦПК України, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до частини2 статті166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у порядку позовного провадження.

Керуючись статтістатті165,258,260 ЦПК України, суд -

постановив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитини.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання відповідно до частини 2 статті 261 ЦПК України та може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.М. Яковлева