Справа № 573/130/24
Номер провадження 2/573/105/24
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

27 лютого 2024 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді СВИРГУНЕНКО Ю.М.,

з участю секретаря ФЕДОРЧЕНКО Г.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля заочно цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

У С Т А Н О В И В:

I. Стислий виклад позовної заяви

23 січня 2024 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 08 лютого 2020 року. У шлюбі в них народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Разом з ОСОБА_4 не проживають з вересня 2023 року. Сім`я фактично розпалася через відсутність взаєморозуміння. Посилаючись на те, що подальше спільне проживання з відповідачем не можливе, суперечить його інтересам та інтересам дитини, ОСОБА_3 просить розірвати шлюб з ОСОБА_4

ІІ. Процесуальні дії у справі

Ухвалою від 24 січня 2024 року відкрито провадження в справі за позовом ОСОБА_3 .. Справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 12 лютого 2024 року. Відповідачу запропоновано в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали надати відзив на позовну заяву (а. с. 15).

Протокольною ухвалою від 12 лютого 2024 року розгляд справи відкладено на 27 лютого 2024 року у зв`язку з неявкою відповідача (а. с. 18).

ІІІ. Заяви (клопотання) учасників справи

Позивач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує (а. с. 9).

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання двічі не з`явилася. Про час, день та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Правом подання відзиву на позовну заяву не скористалася. Заяви про відкладення розгляду справи на іншу дату не подала (а. с. 17-20).

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки під час підготовки справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін про її розгляд.

За правилами ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи, що належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання відповідач двічі в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив на позов не подав, а позивач проти заочного вирішення справи не заперечує, у суду наявні підстави для заочного розгляду справи і ухвалення заочного рішення на підставі наявних доказів.

У зв`язку з неявкою сторін у судове засідання, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом

Згідно з свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , 08 лютого 2020 року у Сумському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) зареєстрували шлюб ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , про що складено відповідний актовий запис №75. Після укладення шлюбу подружжю присвоєно спільне прізвище ОСОБА_7 (а. с. 5).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 сторони в справі є батьками дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 6).

За змістом позовної заяви, подружні стосунки між сторонами в справі припинені внаслідок відсутності взаєморозуміння та різних поглядів на життя. З цих підстав позивач не бажає продовжувати сімейні відносини з відповідачем.

V. Норми права, застосовані судом

Згідно з статтею 51 Конституції України, частиною першою статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Стаття 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року, також забезпечує рівноправність членів подружжя як під час перебування у шлюбі, так і у разі його розірвання.

Згідно з частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу.

Шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей (стаття 109 СК України).

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (стаття 110 СК України).

Відповідно до частини другої статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Частиною другою статті 114 СК України встановлено, що в разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до частини третьої статті 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

VІ. Висновки суду

Враховуючи обставини, викладені позивачем в заяві до суду, та встановлені фактичні обставини, суд дійшов висновку, що намір ОСОБА_3 розірвати шлюб з відповідачем є виваженим та свідомим. Причини, з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими. Сторони в справі не мають наміру поновлювати сімейно-шлюбні відносини, оскільки спільне життя у них не склалося, подружні стосунки припинені. Заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін. Після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права подружжя.

Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, тому позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Оскільки відповідач не висловила свого бажання про відновлення дошлюбного прізвища, суд вважає за необхідне залишити їй шлюбне прізвище ОСОБА_7 .

Судові витрати покласти позивача ОСОБА_3 на підставі його заяви від 18 січня 2024 року (а. с. 9).

На підставі викладеного, керуючись ст. 51 Конституції України, ст. ст. 24, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 5, 12, 81, 141-142, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , мешканки АДРЕСА_3 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , зареєстрований у Сумському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис №75 розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити відповідачу шлюбне прізвище ОСОБА_10 .

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем до Білопільського районного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя :