Справа № 201/6498/23
Провадження № 2/201/312/2024
У Х В А Л А

18 січня 2024 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Батманова В.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться вищезазначена цивільна справа.

Ухвалою суду від 24 жовтня 2023 року провадження по справі було зупинене на період проведення судової оціночної експертизи (а.с. № 163-165).

16 січня 2024 року матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна було повернуто з Дніпровського апеляційного суду в провадження головуючого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.

До суду надійшла заява представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову, в обґрунтування якої вона посилалась на те, що захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 ЦК України.

Враховуючи необхідність запобігання ризику переоформлення спірного майна на іншого титульного власника, що зробить неефективним захист права, щодо яких позивач звернувся до суду з позовною заявою та унеможливить захист прав судом, представник позивача вважає, що необхідно вжити заходи забезпечення позову.

Крім того, в заяві було зазначено, що в матеріалах справи міститься копія попереднього договору купівлі-продажу спірної квартири від 01 червня 2023 року, укладеного між відповідачем ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що свідчить про намір відповідача здійснити відчуження спірної квартири.

На підставі наведеного представник позивача просила вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо квартири АДРЕСА_1 .

Також в заяві було наголошено про те, що позивач пропонує суму зустрічного забезпечення по справі в сумі 10000,00 грн., оскільки саме ця сума є об`єктивною в розумінні положень ЦПК України щодо забезпечення позову.

Враховуючи положення ст. 254 ЦПК України, вважаю за можливе поновити провадження по даній цивільній справі для розгляду заяви про забезпечення позову.

Ознайомившись із заявою про забезпечення позову, розглянувши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз`яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі, а п. 4 вказаної Постанови, передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Також відповідно до пункту 20 постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (статті 151, 152 ЦПК), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі відповідно до статті 976 ЦК (судовий секвестр).

Відповідно до роз`яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь- якої з осіб, котрі беруть участь у справі, а п. 4 вказаної Постанови, передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При цьому вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Оскільки предметом спору є витребування майна, вважаю за можливе задовольнити заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову

Заява подана з додержанням вимог статті 151 ЦПК України, а заходи забезпечення позову у вигляді накладення заборони на майно, що знаходяться у відповідача чи в інших осіб є видом забезпечення позову, передбаченими ст. 150 ЦПК України і відповідає предмету позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовані лише на збереження існуючого становища до завершення розгляду справи.

Спір між сторонами в досудовому порядку не вирішено, крім того є вірогідність того, що майно може бути відчужено на користь третіх осіб, також слід зазначити, що заборона вчинення дій з майном, що належить сторонам і знаходяться у них чи в інших осіб є видом забезпечення позову на будь-якій стадії розгляду справи, метою якого є запобігання можливості уникнення стороною виконання покладеного на неї зобов`язання, а тому дійсно є всі підстави вважати, що під час розгляду справи судом майно може бути відчужено на користь третіх осіб чи вчинені будь-які інші дії, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду по зазначеному спору, тому дійсно існує реальна загроза утруднення або неможливість виконання рішення суду, в зв`язку з чим невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, крім того слід зазначити, що вказаним не порушуються інтереси інших осіб, а тому не можуть бути взяті до уваги можливі їх заперечення щодо зазначеного, оскільки заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, однак справа ще не розглянута, по справі проводяться процесуальні дії з метою повного і всебічного її розгляду і з`ясування обставин та ін., всі ці обставини є предметом спору по справі між сторонами, по суті позовних вимог своїх пояснень сторони ще не давали, матеріали справи ще не досліджувалися. Таким чином на даний час, єдиним способом захисту законних прав та інтересів позивача є вжиття заходів забезпечення даного позову.

Разом за цим, відповідно до ч. 1 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Зустрічне забезпечення це гарантія відшкодування можливих для відповідача збитків. Він має на меті забезпечити певний баланс сторін і нейтралізувати можливі негативні наслідки, які можуть виникнути у результаті застосування судом забезпечувальних заходів.

Відповідно до ч. 4 ст. 154 ЦПК України зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом.

Згідно із ч. 5 ст. 154 ЦПК України розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Суд не може погодитись з думкою позивача про те, що 10000,00 гривень є достатньою сумою гарантія відшкодування можливих для відповідача збитків.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач придбав у власність спірну квартиру 1226090,00 грн., а отже з метою дотримання принципів розумності та справедливості суд вважає за необхідне застосувати зустрічне забезпечення в розмірі, який дорівнює ціні придбання нерухомого майна.

У відповідності до ч. 6 ст. 154 ЦПК України питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання. Копія ухвали про зустрічне забезпечення направляється учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення.

На підставі вищевикладеного, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», п.20 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», ст.ст. 12, 84, 149, 150, 254, 260, 353 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити провадження по цивільній справі № 201/6498/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна для розгляду заяви про забезпечення позову.

Заяву представника позивача про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна задовольнити.

Заборонити вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо квартири АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстроване за відповідачем ОСОБА_2 .

Застосувати до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) зустрічне забезпечення у вигляді внесення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на депозитний рахунок суду 1226090 (одного мільйона двохсот двадцяти шести тисяч дев`яноста) гривень 00 копійок.

Надати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) строк десять календарних днів з дня отримання ухвали про зустрічне забезпечення на внесення грошових коштів на депозитний рахунок суду та зобов`язати її надати документи на підтвердження надання зустрічного забезпечення.

У разі не надання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) доказів зустрічного забезпечення у визначений судом строк скасувати ухвалу про забезпечення позову від 18 січня 2024 року.

Реквізити для внесення коштів за депозитний рахунок: отримувач ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, код отримувача (ЄДРПОУ) 26239738, банк отримувача ДКСУ в м. Київ, МФО 820172, № рахунку UA0017442, призначення: вказувати хто платить і за що платить, № справи, суд що виносить рішення.

Ухвала в частині відновлення провадження оскарженню окремо від рішення суду не підлягає та заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала в частині забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя : В.В. Батманова