КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/9871/2024
У Х В А Л А

11 березня 2024 року місто Київ

справа № 755/11975/22

Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача Борисової О.В., перевіривши виконання вимог ст.356 ЦПК України за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 29 лютого 2024 року, ухвалене під головуванням судді Гаврилової О.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» про стягнення безпідставно отриманих коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 29 лютого 2024 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач ОСОБА_1 10 квітня 2024 року подав апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду.

Разом з апеляційною скаргою, позивачем було подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

В обґрунтування вимог посилався на те, що копію повного тексту оскаржуваного рішення було отримано ним 13 березня 2024 року.

А тому, просив поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки він пропущений з поважних причин.

Вважаю наведені апелянтом підстави для поновлення пропущеного строку неповажними виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або оспорюються, створено перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Проте, право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Голдер проти Великої Британії» від 21 лютого 1975 року.

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема з протоколу судового засідання від 29 лютого 2024 року, оскаржуване рішення було ухвалено за відсутності учасників справи (а.с.167).

Дати складення повного тексту оскаржуване рішення не містить.

Відповідно до довідки про доставку електронного листа, копію оскаржуваного рішення було направлено та доставлено до електронної скриньки позивача 01 березня 2024 року (а.с.180), яка зазначена позивачем в його заяві про отримання процесуальних документів в електронному вигляді від 27 березня 2023 року, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 89).

У постанові Верховного Суду від 20 січня 2023 року у справі №465/6147/18 суд виходив із того, що якщо учасник надав суду електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши їх у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них.

З огляду на це, суд, який комунікує з учасником справи за допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення.

Виходячи з дати доставлення копії рішення до електронної скриньки позивача, останнім днем для подання апеляційної скарги на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 29 лютого 2024 року є 01 квітня 2024 року.

Апеляційна скарга була подана до суду 10 квітня 2024 року.

Оскільки позивач ОСОБА_1 отримав копію оскаржуваного рішення суду 01 березня 2024 року, а томуапеляційна скарга на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 29 лютого 2024 року подана з пропуском встановленого законом строку без поважних причин.

Згідно з ч.3 ст.357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Тому апеляційну скаргу необхідно залишити без руху та надати апелянту строк для усунення недоліків, а саме для зазначення інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 29 лютого 2024 року в період з 02 квітня 2024 року по 09 квітня 2024 року та зазначити докази, що підтверджують вказані обставини.

Керуючись ст.357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 29 лютого 2024 року, ухвалене під головуванням судді Гаврилової О.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» про стягнення безпідставно отриманих коштів залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: Борисова О.В.