Справа № 740/8446/23
Провадження № 2-о/740/24/24
РІШЕННЯ

іменем України

03 січня 2024 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді Олійника В.П., при секретарі судового засідання Пулинець Ю.О.,

за участі представника заявника ОСОБА_1 -адвоката Моргун І.А. (в режимі відеоконференції), заінтересованої особи ОСОБА_2 та його представника адвоката Іллющенка С.В.,

розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,

встановив:

26 грудня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису щодо ОСОБА_2 на строк 6 місяців у виді заборони перебування за місцем її проживання в АДРЕСА_1 , із забороною наближення до місця проживання, розшукування, переслідування та спілкування з нею особисто, через засоби зв`язку і через третіх осіб. Заява обгрунтована тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі із 25 червня 2005 року, останні є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_2 16 листопада 2023 року за місцем спільного проживання в АДРЕСА_1 , вчинив щодо заявника та дочки домашнє насильство, про що поліцейськими складені відповідні протоколи та видано термінові заборонні приписи стосовно заборони у будь-який спосіб контактувати і перебувати за місцем проживання. 18 грудня 2023 року ОСОБА_2 порушив вимоги заборонного припису, внаслідок чого на нього був складений протокол про адміністративне правопорушення. Постановами Ніжинського міськрайонного суду від 18 грудня 2023 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП з накладенням 255 грн. штрафу по справі №740/7581/23, 340 грн. штрафу по справі №740/7642/23, по справі №740/7579/23-провадження закрито за відсутністю складу правопорушення. Вчинення домашнього насильства зі сторони ОСОБА_2 є тривалим і стабільним,-образи, лайки, емоційний тиск і приниження, побої, позбавлення грошей, обмеження у покупках. До правохоронних органів не зверталась, оскільки боялась осуду суспільства. У 2015 році мала намір розірвати шлюб із ОСОБА_2 , її позовна заява залишена без розгляду. 16 листопада 2023 року заявник, не витримавши емоційного напруження, злякавшись за її безпеку та доньки, повідомила про факти домашнього насильства представникам поліції, однак не отримала належного захисту і перебуває в постійному стані страху за свою безпеку, не може повернутись додому, вимушена переховуватись, шукати разом із дочкою місце проживання, оскільки ОСОБА_2 продовжує жити у її власному будинку і не бажає його покидати, що свідчить про продовження психологічного тиску, оскільки існує ймовірність, в разі повернення до належного будинку, повторного травмування та вчинення щодо неї домашнього насильства. Неодноразові притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за домашнє насильство не вплинули на його поведінку, а захист від правоохоронних органів є відстороненим і пасивним, що оскаржено заявником у встановленому порядку. Також внаслідок домашнього насильства істотно погіршився стан здоров`я заявника і є ризик подальшої загрози здоров`ю. Видача обмежувального припису забезпечить їй порятунок від систематичного домашнього насильства зі сторонни ОСОБА_2 , заявник бажає та має усі законні підстави для проживання у власному будинку без страху отримання домашнього насильства. Просить заяву задовольнити.

Призначений розгляд справи на 10-30 год. 28 грудня 2023 року згідно клопотання заінтересованої особи ОСОБА_2 щодо скористання правовою допомогою,-відкладено на 03 січня 2024 року.

В судовому засіданні представник заявника адвокат Моргун І.А. підтримала заявлені вимоги за вищевикладених обставин, пояснивши, що ОСОБА_2 продовжує психологічно тиснути на заявника, яка разом із дочкою вимушені проживати в іншому місці.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні вимоги заяви не визнав, пояснивши, що з 2005 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_1 , від якого мають спільну дитину ОСОБА_3 , 2010 року народження. У сім`ї виникають побутові сварки, домашнього насильства щодо ОСОБА_1 та дочки не вчиняв, які з 18 листопада 2023 року після виклику поліції проживають в іншому місці. Має намір налагодити стосунки із ОСОБА_1 , яка має захворювання і в цьому стані вчиняє безпідставні дії щодо нього. Останні 18 років належно облаштував і відремонтував буд. АДРЕСА_1 , власником якого згідно договору дарування є ОСОБА_1 , і в якому він має єдине місце проживання. Про судові рішення йому не відомо, його ніхто не повідомляв, копій судовий рішень не вручав. Дана позиція в судовому засіданні підтримана його представником адвокатом Іллющенко С.В., який зазначив, що відсутні докази систематичності домашнього насильства, фактично заявник своїми діями спровокувала ОСОБА_2 на порушення умов припису, заявник згідно запису телефонної розмови виганяє чоловіка із будинку з погрозами.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що є рідною тіткою ОСОБА_2 , який характеризується виключно позитивно і вклав значні кошти в облаштування буд. АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вказує неправду.

Фактичні обставини та мотиви, з яких виходить суд, із застосованими нормами права.

Відповідно до ст.1 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству домашнє насильство-діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

В судовому засіданні встановлено, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та заінтересована особа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 25 червня 2005 року перебувають у зареєстрованому шлюбу, останні є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване і фактичне (постійне) місце проживання яких в АДРЕСА_1 , даний будинок з 23 листопада 2017 року зареєстрований на праві приватної власності за ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 23 листопада 2017 року. Вказані обставини учасниками судового розгляду не заперечуються, також заінтересованою особою в судовому засіданні не заперечується факт непроживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у даному будинку з 18 листопада 2023 року і на час розгляду вказаної заяви.

Постановою Ніжинського міськрайонного суду від 18 грудня 2023 року (справа №740/7642/23), яка набрала законної сили, ОСОБА_2 , який був присутнім під час судового розгляду, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП з накладенням стягнення у виді 340 грн. штрафу за порушення 18 листопада 2023 року правил тимчасового заборонного припису від 16 листопада 2023 року щодо заборони спілкування із ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 .

Постановою Ніжинського міськрайонного суду від 18 грудня 2023 року (справа №740/7581/23), яка набрала законної сили, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП з накладенням стягнення у виді 255 грн. штрафу за вчинення 16 листопада 2023 року в АДРЕСА_1 , домашнього насильства по відношенню до дружини ОСОБА_1 (образи, нецензурна лайка).

Постановою Ніжинського міськрайонного суду від 18 грудня 2023 року (справа №740/7579/23), яка набрала законної сили, закрито провадження щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.173-2 КУпАП (по протоколу від 16 листопада 2023 року щодо вчинення ОСОБА_2 16 листопада 2023 року в АДРЕСА_1 , домашнього насильства стосовно ОСОБА_1 , про що стала свідком ОСОБА_3 ) за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки протокол не містить відомостей про вчинення ОСОБА_2 будь-яких дій стосовно ОСОБА_3 , із письмових пояснень якої слідує, що конфлікт стався між батьком та матір`ю, під час якого ОСОБА_2 ображав нецензурною лайкою ОСОБА_1 , також батько часто конфліктує із матір`ю та ображає її.

Частиною 6 ст.82 ЦПК України встановлено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З даних підстав ОСОБА_2 18 грудня 2023 року за місцем спільного проживання його сім`ї в буд. АДРЕСА_1 , порушені вимоги тимчасового заборонного припису від 16 листопада 2023 року щодо заборони спілкування із ОСОБА_1 ; вчинена нецензурна сварка із образами щодо дружини ОСОБА_1 в присутності малолітньої дочки, що вказує на ознаки психологічного насильства, як форми домашнього насильства, що включає зокрема словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Також судом встановлено, що заявник разом із своєю малолітньою дочкою не проживають у буд. АДРЕСА_1 , який є власністю заявника, з 18 листопада 2023 року і по час розгляду даної заяви, що із врахуванням наявності вищезазначеного доведеного психологічного насильства, є підставою для висновку про наявність також і економічного насильства по відношенню як до дружини так і дочки, яке є формою домашнього насильства, що включає зокрема умисне позбавлення житла, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, і яке за встановлених в судовому засіданні триває і на час розгляду справи.

За таких обставин ОСОБА_2 вчиняє систематичне психологічне та економічне насильство по відношенню до своєї дружини ОСОБА_1 , при цьому вказані дії вчиняються в присутності малолітньої ОСОБА_3 , що призводить до негативних наслідків психологічного, морального та духовного розвитку дитини, також до погіршення стану здоров`я ОСОБА_1 , яка зокрема після 18 листопада 2023 року неодноразово лікувалась у Ніжинській ЦМЛ.

Дані дії ОСОБА_2 є неприпустимими при вирішенні будь-яких питань, зокрема щодо ініційованого заявником розірвання шлюбу в судовому порядку, питання щодо спільного майна подружжя, що в свою чергу має негативний вплив на заявника ОСОБА_1 , яка зокрема, як власник будинку, тривалий час разом із дочкою в ньому не проживає, при цьому ОСОБА_2 не вчинено належних заходів для повернення сім`ї, зокрема і малолітньої дочки, до постійного місця проживання.

Також в судовому засіданні встановлена висока вірогідність продовження вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства по відношенню до заявника, настання тяжких та особливо тяжких наслідків його вчинення, такі ризики є реальними, що є підставою для видачі обмежувального припису щодо останнього відповідно до ст.26 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству у вигляді заборони перебувати в місці проживання (перебування) заявника-у власному її будинку, заборони наближення, переслідування, спілкування, із визначенням строку обмежувального припису, із врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин,-чотири місяці.

Підстави для визначення строку обмежувального припису в шість місяців в судовому засіданні не встановлені.

За таких обставин заява підлягає частковому задоволенню.

Також судом враховується, що ОСОБА_2 станом на час судового розгляду виповнився 41 рік, при цьому ч.3 ст.350-6 ЦПК України встановлено, що обмежувальний припис, виданий судом стосовно особи, яка на момент винесення рішення суду не досягла вісімнадцятирічного віку, не може обмежувати право проживання (перебування) цієї особи у місці свого постійного проживання (перебування). Аналогічні норми зазначені також в ч.7 ст.26 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству.

Обмеження для ОСОБА_2 у зв`язку з його протиправною поведінкою відносно заявника ОСОБА_1 є пропорційним втручанням у його життя в силу приписів Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству, так як вони мають на меті охорону гарантованих ст.ст.3, 27-30 Конституції України прав заявника, які він порушує.

Також наявність неприязних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зокрема з приводу майна подружжя і по будинку, що є очевидним і має вирішуватись виключно у встановленому законом порядку, а не шляхом вчинення протиправних дій відносно дружини і в присутності малолітньої дитини, не спростовує вищевказаних встановлених обставин щодо систематичної протиправної поведінки останнього відносно заявника та не може бути правовою підставою для відмови у захисті прав заявника, як жертви домашнього насильства.

ОСОБА_2 в судовому засіданні суду поданий СД-диск із звукозаписом телефонної розмови, як зазначено ним,- із ОСОБА_1 ..

Стаття 31 Конституції України гарантує кожному таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції. Винятки можуть встановлюватися лише судом у випадках, передбачених законом, з метою запобігти злочинові чи з`ясувати істину під час розслідування кримінальної справи, якщо іншими способами одержати інформацію неможливо.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази (рішення у справі Шабельника проти України від 19 лютого 2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканність, на повагу до приватного і сімейного життя, таємницю кореспонденції, на недоторканність житла (ст.5, 8 Конвенції) тощо.

Здійснення звукового запису голосу особи без її згоди порушує право на охорону інтересів особи. Голос фізичної особи належить до прояву особистого характеру, що охороняється, його звуковий запис можна здійснювати або використовувати тільки з відома фізичної особи.

Також судом враховуються висновки, що містяться у рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням СБУ щодо офіційного тлумачення положення ч.3 ст.62 Конституції України №12-рп/2011 від 20.10.2011 року по справі №1-31/2011, та оцінює поданий заінтересованою особою звукозапис на диску, як такий, що є недопустимим і таким, що порушує встановлене ст.32 Конституції України право на таємницю телефонних розмов.

Також заінтересованою особою суду не надано доказів щодо попередження та отримання згоди іншої особи по розмові на здійснення її запису, як не надано і будь-яких інших доказів наявності у нього законних підстав втручання у приватне спілкування особи та здійснення звукозапису розмов.

За таких обставин суд приходить до висновку, що наданий заінтересованою особою звукозапис розмови,є недопустимим доказом, як такий, що отриманий з порушенням прав і свобод людини і громадянина, гарантованих Конституцією України, про що заявлено в судовому засіданні представником заявника.

Відповідно до ч.1 ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

Відповідно до ст.350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Керуючись ст.ст.350-1 -350-6 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

Заяву задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання в АДРЕСА_1 , якому визначити наступні заходи тимчасового обмеження його прав відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на строк 04 (чотири) місяці:

заборонити перебувати в місці проживання ОСОБА_1 у буд. АДРЕСА_1 ;

заборонити наближатися на відстань менше 100 м до ОСОБА_1 ;

заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

заборонити вести листування, телефонні переговори із ОСОБА_1 та контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

У задоволенні інших вимог заяви відмовити.

Надати ОСОБА_2 семиденний строк, що обчислюється з наступного дня після проголошення рішення, протягом якого він у присутності та під наглядом компетентних посадових осіб Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області вправі забрати із буд. АДРЕСА_1 належні йому речі.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити Ніжинський РУП ГУНП в Чернігівській області для взяття ОСОБА_2 , стосовно якого видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також виконавчий комітет Ніжинської міської ради Чернігівської області.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі до Чернігівського апеляційного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.Олійник