Справа № 369/9746/15-ц
Провадження №6/369/73/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2024 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді- Пінкевич Н.С.,

за участі секретаря судових засідань Соловюк В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖІ ФІНАНС», заінтересовані особи: ПАТ «Дельта Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження,

встановив:

04.10.2023 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла на розгляд заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖІ ФІНАНС», заінтересовані особи: ПАТ «Дельта Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження.

Свої вимоги мотивували тим, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02.11.2015 року по справі № 369/9746/15-ц було вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором .

18.09.2019 між ПАТ «Дельта Банк» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено Договір факторингу № 1930/К, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № .

14.04.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖІ ФІНАНС» було укладено Договір факторингу № 1404 ДФВ, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № .

У зв`язку з чим виникла необхідність замінити стягувача на правонаступника.

Просили суд замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖІ ФІНАНС» (, місцезнаходження: 04112, м.Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8) у виконавчих листах виданих на виконання рішення у справі №369/9746/15-ц.

Сторони та зацікавлені особи в судове засідання не прибули, про розгляд заяви повідомлялися належним чином, відповідно до ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи не перешкоджає вирішенню питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Суд, дослідивши матеріали заяви, матеріали цивільної справи, у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02.11.2015 року по справі № 369/9746/15-ц було вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 305718,75 грн.

18.09.2019 між ПАТ «Дельта Банк» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено Договір факторингу № 1930/К, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № .

14.04.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖІ ФІНАНС» було укладено Договір факторингу № 1404 ДФВ, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» відступило ТОВ «ДІДЖІ ФІНАНС», а ТОВ «ДІДЖІ ФІНАНС» набуло права вимоги за кредитним договором № .

Відповідно до п. 1 ч. 2ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України передбачено, що у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Згідно вимог ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 1ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

В правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 20.11.2013 року (справа № 6-122 цс13) зазначено, що виходячи зі змісту статей512,514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст.8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

У відповідності до вимог ч. 5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Слід зазначити, що згідно вимог чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін або вказівку закону (відступлення права вимоги) є частковим правонаступництвом (сингулярне правонаступництво), оскільки не передбачає переходу всієї сукупності прав та обов`язків до правонаступника (що має місце у випадках припинення юридичної особи та спадкового наступництва, у випадку смерті фізичної особи), однак є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Отже, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається, на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин і не впливає на правомірність цесії.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

У ч. 1ст. 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19.03.1997 року).

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Суд вважає, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖІ ФІНАНС» підлягає задоволенню, оскільки рішення не виконано, а доводи наведені у заяві про заміну сторони правонаступником є обґрунтованими та підтверджені матеріалами справи.

Керуючись ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст.512,514 ЦК України,442 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖІ ФІНАНС», заінтересовані особи: ПАТ «Дельта Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарнтія», ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження -задовольнити.

Замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖІ ФІНАНС» (, місцезнаходження: 04112, м.Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8) у виконавчих листах, виданих на виконання судового рішення у справі №369/9746/15-ц.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення або складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлений 16 січня 2024 року.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ