КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М. МИКОЛАЄВА
Справа № 488/1893/23
Провадження № 2-ві/488/2/24
УХВАЛА

Іменем України

13.03.2024 року м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду міста Миколаєва Чернявська Я.А., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді Селіщевої Лариси Іванівни від розгляду заяви ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення від 05.12.2023 року по цивільній справі № 488/1893/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання батька,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, в якій просить суд скасувати заочне рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 05.12.2023 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання батька.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача (ч.1 ст. 284 ЦПК України).

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 29.02.2024 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення передано судді Селіщевій Л.І.

Ухвалою судді від 04.03.2024 року заява ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення по цивільній справі № 488/1893/23 залишена без руху.

04.03.2024 року відповідач ОСОБА_2 подав заяву про відвід судді Селіщевій Л.І. від розгляду заяви про перегляд вищезазначеного заочного рішення з мотивів сумніву в неупередженості судді, в зв`язку з тим, що у відповідача відсутня довіра до призначеного складу суду.

Суд під головуванням судді Селіщевої Л.І., дійшов висновку про необгрунтованість заявленого відводу та відповідно до вимог ч. 3 ст. 40 ЦПК України розгляд питання відводу передано судді, який не входить до складу суду та визначений в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Суд, дослідивши матеріали справи, ознайомившись із заявою про відвід судді, вважає, що заява про відвід головуючої у справі судді Селіщевої Л.І., не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 36 ЦПК України, зазначено перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

Відповідно до частин першої та другої наведеної статті суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Суд зазначає, що головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Європейський суд з прав людини зазначає, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". У випадку ж самовідводу сам суддя повинен бути переконаним, що є достатньо фактів, які свідчать про його безсторонність.

Таким чином, учаснику справи необхідно подати докази фактичної наявності упередженості судді для відводу його від справи, оскільки існує презумпція неупередженості судді. І тільки якщо з`являються об`єктивні сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді або його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Суд зазначає, що принципи судочинства виключають для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, правова чи процесуальна позиція яких не влаштовує сторону по справі.

Враховуючи наведене, зазначені обставини, на думку суду, не можу бути підставою для відводу судді.

Отже, доводи, викладені відповідачем у заяві про відвід судді, не можна вважати об`єктивно обґрунтованими, оскільки вони не свідчать про упередженість та необ`єктивність судді Селіщевої Л.І., безпосередньо та однозначно не вказують на її особисте упереджене ставлення до відповідача або особисту прихильність до інших учасників справи.

Необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість заяви про відвід судді Селіщевої Л.І., оскільки зазначені підстави відповідачем у заяві про відвід не є підставою для відводу, а обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 ЦПК України, статті 37 ЦПК України судом не встановлено.

Згідно з ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За такого, суд не вбачає підстав для задоволення відводу судді Селіщевої Л.І.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 36,39,40 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Селіщевої Лариси Іванівни від розгляду заяви ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення від 05.12.2023 року по цивільній справі № 488/1893/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання батька - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Я.А. Чернявська