Справа №:755/3002/24
Провадження №: 2/755/2834/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" березня 2024 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Гаврилова О.В., вивчивши матеріали цивільної справи за позовною ОСОБА_1 до Державного підприємства «Київський державний науково-дослідний інститут текстильно-галантерейної промисловості» про стягнення заробітної плати та заборгованості по компенсації за невикористану відпустку під час звільнення, -

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва звернулась позивач ОСОБА_1 , через представника - адвоката Попову І.С., з позовом до Державного підприємства «Київський державний науково-дослідний інститут текстильно-галантерейної промисловості» про стягнення заробітної плати та заборгованості по компенсації за невикористану відпустку під час звільнення.

Зазначену позовну заяву передано в провадження судді Гаврилової О.В. на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 01 березня 2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків не більше ніж десять днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

В ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху зазначалось про необхідність сплати судового збору в сумі 1 211,20 грн та вказувалось на те, що жоден із долучених до позовної заяви документів не містить підпису позивача (представника позивача) із зазначенням дати, - на підтвердження відповідності копій письмових доказів оригіналам, які заходяться у позивача.

З метою усунення недоліків позовної заяви, позивач мав подати до суду оригінал платіжного документа про сплату судового збору в розмірі 1 211,20 грн, а також долучені до позовної заяви копії документів, оригінали яких знаходяться у позивача, посвідчені належним чином - підписом позивача із проставленням дати.

05 березня 2024 року копію ухвали суду було доставлено до електронних скриньок позивача та її представника позивача, за електронними адресами, зазначеними в позовній заяві, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

07 березня 2024 року представник позивача направила до суду заяву, до якої долучено платіжну інструкцію про сплату судового збору в сумі 1 211,20 грн.

Проте, позивачем проігноровані вимоги суду щодо подання до суду копій документів (долучених до позовної заяви), оригінали яких знаходяться у позивача, посвідчені належним чином - підписом позивача із проставленням дати.

Таким чином, станом на 21 березня 2024 року позивач у встановлений судом строк не усунула недоліки позовної заяви в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Судом при постановленні даної ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить із того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції в праві встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. (Рішення Суду у справі Жоффрделя Прадель проти Франції від 16.12.1992 р., (Judgement of ECHR of 16 December 1992 De Geouffre de la Pradelle v. France // Series A N 253- В).

З цього приводу прецедентними є також рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до змісту ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи, що позивачем не усунуто недоліки, вказані в ухвалі Дніпровського районного суду міста Києва від 01 березня 2024 року в повному обсязі, суд убачає визначені законом підстави для повернення позовної заяви позивачу.

Згідно ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 8, 14, 175, 177, 185, 258-261, 352-354 ЦПК України, суддя -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Київський державний науково-дослідний інститут текстильно-галантерейної промисловості» про стягнення заробітної плати та заборгованості по компенсації за невикористану відпустку під час звільнення - вважати неподаною і повернути позивачу.

Роз`яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: