Номер провадження: 22-ц/813/807/24
Справа № 495/1404/19
Головуючий у першій інстанції Шевчук Ю.В.
Доповідач Вадовська Л. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Комлевої О.С., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря - Венжик Л.С.,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

прокурора в особі прокурора відділу Одеської обласної прокуратури Бондаревського Ю.М.,

від відповідача Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району - не з`явились,

від відповідача ОСОБА_1 - не з`явились,

переглянувши справу №495/1404/19 за позовом першого заступника керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури до Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, ОСОБА_1 про визнання незаконним рішення ради, недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно за апеляційною скаргою заступника керівника Одеської обласної прокуратури на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05 квітня 2022 року у складі судді Шевчук Ю.В., -

в с т а н о в и в :

Прокурор в особі першого заступника керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури, звернувшись 28 лютого 2018 року до суду з вищеназваним позовом до ОСОБА_1 та інших громадян, вказав, що між Затоківською селищною радою та ТОВ «Кимстрой» 12 листопада 2004 року укладено договір оренди земельної ділянки площею 2,3 га для будівництва оздоровчо-розважального комплексу, розташованої за адресом: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, Лиманський район, зареєстрований у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі 23 листопада 2004 року за №04.04.506.00006.

Рішенням господарського суду Одеської області від 02 квітня 2013 року у справі №916/439/13-г за позовом прокурора в інтересах держави в особі Затоківської селищної ради договір оренди розірвано, зобов`язано ТОВ «Кимстрой» повернути земельну ділянку до земель комунальної власності смт. Затока.

В подальшому на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок із земель, наданих раніше у користування ТОВ «Кимстрой», проведено державну реєстрацію земельних ділянок по АДРЕСА_1 з кадастровими номерами. Після державної реєстрації земельних ділянок Затоківською селищною радою 29 грудня 2014 року прийнято рішення про відведення вказаних земельних ділянок у власність приватних осіб.

Так, рішенням Затоківської селищної ради від 29 грудня 2014 року №2698 земельну ділянку площею 0,0654 га по бульвару АДРЕСА_2 , кадастровий номер :02:005:0051 передано у власність ОСОБА_1 для індивідуального дачного будівництва. Державним реєстратором реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області видано свідоцтво про право власності ОСОБА_1 на нерухоме майно, індексний номер 32409487, на земельну ділянку площею 0,0654 га для індивідуального дачного будівництва за адресою: АДРЕСА_2 , що зареєстровано згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 19 січня 2015 року №18714605.

Прокурор зазначив, що розпорядження земельною ділянкою здійснено з порушенням законодавства. Так, з метою отримання земельної ділянки безоплатно у власність громадянами має бути виготовлено та надано на погодження відповідний проект землеустрою. Водночас, підставою для державної реєстрації земельної ділянки стала технічна документація із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 2.3 га, яка раніше перебувала у користуванні ТОВ «Кимстрой» згідно договору оренди від 12 листопада 2004 року. Згідно частини 6 статті 79-1 ЗК України формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення та за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Цільове призначення земельної ділянки, яка перебувала у користуванні ТОВ «Кимстрой», значилось як будівництво та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення. Після поділу цієї земельної ділянки Затоківська селищна рада мала розпорядитися ділянкою відповідно до цього ж цільового призначення, а не передавати земельну ділянку у власність для індивідуального дачного будівництва. У зв`язку з цим, у даному випадку має місце формування нової земельної ділянки (з іншими межами, конфігурацією, площею та цільовим призначенням), що в свою чергу вимагає виготовлення такого виду документації із землеустрою як проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Відведення земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва здійснено у порушення положень Генерального плану смт. Затока, згідно якого спірна земельна ділянка відноситься до земель рекреаційного призначення.

Порушення інтересів територіальної громади смт. Затока полягають у незаконному набутті ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку комунальної власності. Чинним законодавством України не визначено суб`єкта контролю за законністю прийняття органом місцевого самоврядування рішень щодо відведення земельних ділянок з відповідними повноваженнями на звернення до суду з позовами. У зв`язку з чим, прокурор самостійно виступає у якості позивача у даній справі.

Прокурор просив:

визнати незаконним рішення Затоківської селищної ради від 29 грудня 2014 року №2698 «Про передачу гр. ОСОБА_1 у власність земельної ділянки площею 0,0654 га, кадастровий номер :02:005:0051 для індивідуального дачного будівництва, розташованої за адресом: АДРЕСА_2 ;

визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно НОМЕР_2 від 19 січня 2015 року щодо земельної ділянки площею 0,0654 га, кадастровий номер :02:005:0051, для індивідуального дачного будівництва, розташованої за адресом: АДРЕСА_2

стягнути судові витрати (т.1 а.с.2-30).

Ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03 березня 2018 року відкрито провадження у справі №495/1429/18 (т.1 а.с.43-45).

Ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30 січня 2019 року у справі №495/1429/18 виділено у самостійне провадження, зокрема, позовні вимоги до ОСОБА_1 (т.1 а.с.48-50).

Ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 лютого 2019 року позовним вимогам до ОСОБА_1 присвоєно №495/1404/19, справу призначено до розгляду (т.1 а.с.52-53)

Відповідач Затоківська селищна рада позов визнала, просила розглянути справу за відсутності ради (а.с.31, 100).

Відповідач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 позов не визнав, про що вказав у клопотаннях про витребування доказів, у заяві про застосування наслідків спливу позовної давності, у письмових поясненнях та у дебатах, де серед іншого приведено актуальну судову практику касаційної інстанції. Вказано, що за оскаржуваним рішенням ради ОСОБА_1 передано у власність земельну ділянку із визначеним кадастровим номером, видом використання «для індивідуального дачного будівництва», на підставі технічної документації щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, з огляду на що відсутні підстави вважати наявність порушень земельного законодавства. Для отримання спірної земельної ділянки в порядку безоплатної приватизації за встановлених у справі обставин не було необхідності ОСОБА_1 розробляти проект землеустрою. Зміна використання земельної ділянки з виду «для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення» (Е07 підрозділ 07.01) на вид використання «для індивідуального дачного будівництва» (Е07 підрозділ 07.03) не призводить до зміни цільового призначення земельної ділянки та відбувається у межах однієї категорії земель (т.1 а.с.139-145, 146-148, 177-180, 238-239, 245-247).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 травня 2021 року замінено Білгород-Дністровську місцеву прокуратуру на правонаступника Білгород-Дністровську окружну прокуратуру (т.1 а.с.228-229).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 травня 2021 року замінено відповідача Затоківську селищну раду на належного відповідача Кароліно-Бугазьку сільську раду (т.1 а.с.226-227).

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05 квітня 2022 року в задоволенні позову відмовлено (т.2 а.с.12-22).

Висновок суду мотивовано тим, що спірна земельна ділянка була зареєстрована в Державному земельному кадастрі із визначеним видом використання як то «для індивідуального дачного будівництва»; визначення даного виду використання земельної ділянки та внесення зазначених відомостей до Державного земельного кадастру є офіційним та обов`язковим для використання у відносинах, пов`язаних із відчуженням, передачею земельної ділянки. Приймаючи рішення про передачу спірної земельної ділянки із визначеним кадастровим номером, цільовим призначенням земельної ділянки та видом її використання, Затоківська селищна рада не порушила вимог законодавства в частині надання її у власність фізичній особі в межах безоплатної приватизації. Зміна виду використання земельної ділянки в межах однієї категорії (за виключенням земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) здійснюється її власником або користувачем самостійно. Зміна виду використання земельної ділянки в межах однієї категорії не є зміною її цільового призначення, тому не потребує проходження процедур, які відповідно до земельного законодавства України застосовуються при зміні цільового призначення (розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, його затвердження тощо). Доводи про порушення положень Генерального плату смт. Затока безпідставні, так як до процесу формування та передачі спірної земельної ділянки положення частин 3, 4 статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» не застосовуються. Розроблення детального плату на час винесення спірного рішення відносно передачі земельної ділянки у власність ОСОБА_3 діючим законодавством не вимагалось. Право визначати, які об`єкти рекреації буде розміщено на земельних ділянках і для яких цілей будуть використовуватись земельні ділянки, належить виключно власнику земельних ділянок. Генеральний план населеного пункту визначає можливість забудови земельних ділянок (території населеного пункту) вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, планування та забудову території населеного пункту з урахуванням можливих обмежень щодо окремих територій, в тому числі земель рекреаційного призначення. На момент виникнення спірних правовідносин відсутні Генеральний план смт. Затока та (або) пояснювальні записки до нього щодо розташування земельної ділянки кадастровий номер :02:005:0051 в зоні територій з можливими обмеженнями щодо використання земель рекреаційного призначення. За таких обставин, будівництво індивідуального дачного будинку, для якого відводилась спірна земельна ділянка, не суперечить Генеральному плану смт. Затока, тобто не суперечить вимогам містобудівної документації на місцевому рівні та не порушує прав та інтересів третіх осіб. Прокурор обґрунтовує позовні вимоги порушеннями, які допустили орган місцевого самоврядування та його посадові особи. ОСОБА_1 жодним чином не впливав на порядок реєстрації земельної ділянки в державному земельному кадастрі, на прийняття радою рішення тощо. Прокурором не доведено, яким саме чином позбавлення ОСОБА_1 права на спірну ділянку сприятиме задоволенню суспільного інтересу. Судом приведено актуальну практику у схожих правовідносинах.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21 червня 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора на рішення суду.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Одеської області просить скасувати судове рішення суду першої інстанції повністю і ухвалити нове рішення про задоволення позову (т.2 а.с.23-33).

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає в наступному. Недотримання встановленого порядку набуття права власності на землю з боку хоча б однієї із сторін є порушенням чинного земельного законодавства. ОСОБА_1 спірну земельну ділянку передано у власність для індивідуального дачного будівництва, тобто за іншим видом призначення, тому мав розроблятися проект відведення земельної ділянки. Відповідачі не спростували твердження прокурора про відсутність детального плану території щодо спірної земельної ділянки. ТОВ «Кимстрой» у тимчасове користування для будівництва оздоровчо-розважального комплексу надавалась ділянка на узбережжі Чорного моря загальною площею 2,3 га. Проте, всупереч приписів статті 24 Закону України «Про оренду землі» землю поділено на ділянки, які у подальшому передано у власність окремим громадянам для індивідуального будівництва. Звернення прокурора у цій справі з позовом є поновленням порушених інтересів держави на особливо цінні землі рекреаційного призначення через позбавлення територіальної громади права власності на них та можливості використання необмеженого кола населення, що вказує на наявність «суспільного інтересу».

В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.

Відзиви на апеляційну скаргу не подано.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з огляду на наступне.

Учасники справи в порядку доведення обставин, на які посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.

Згідно Договору оренди від 12 листопада 2004 року, укладеного між Затоківською селищною радою та товариством з обмеженою відповідальністю «Кимстрой», земельна ділянка площею 2,3 га, розташована за адресом: смт. Затока м. Білгород-Дністровський Одеської області, була передана в оренду (довгострокове платне користування) на двадцять п`ять років для будівництва оздоровчо-розважального комплексу (т.1 а.с.31-38).

Рішенням господарського суду Одеської області від 02 квітня 2013 року у справі №916/439/13-г договір оренди розірвано (т.1 а.с.39-41).

На підставі технічної документації щодо поділу земельної ділянки площею 2,3 га, яка раніше перебувала у користуванні ТОВ «Кимстрой» на підставі Договору оренди від 12 листопада 2004 року, було сформовано 32 земельних ділянок, яким присвоєно кадастрові номери, в тому числі й земельна ділянка кадастровий номер :02:005:0051, які передано громадянам у власність для індивідуального дачного будівництва (т.1 а.с.42).

Рішенням Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області від 29 грудня 2014 року №2698 «Про передачу гр. ОСОБА_1 у власність земельної ділянки площею 0,0654 га (кадастровий номер :02:005:0051) для індивідуального дачного будівництва за адресою: АДРЕСА_2 » передано гр. ОСОБА_1 у власність земельну ділянку площею 0,0654 га (кадастровий номер :02:005:0051) для індивідуального дачного будівництва за адресою: АДРЕСА_2 (т.1 а.с.101, 117).

За інформацією з Державного земельного кадастру станом на 25 грудня 2014 року земельна ділянка кадастровий номер :02:005:0051 має наступну інформацію: площа: 0,0654 га; цільове призначення: Е.07.03 Для індивідуального дачного будівництва; категорія землі: землі рекреаційного призначення; вид використання земельної ділянки: для індивідуального дачного будівництва; інформація про документацію із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки: технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, виготовлена 20 жовтня 2014 року ФОП ОСОБА_4 ; форма власності: комунальна; орган, який зареєстрував земельну ділянку: Відділ Держземагенства у м. Білгород-Дністровському; державна реєстрація земельної ділянки проведена 25 грудня 2014 року (т.1 а.с.118-122).

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 19 січня 2015 року земельна ділянка кадастровий номер :02:005:0051 має наступну інформацію: реєстраційний номер 03; площа: 0,0654 га; дата державної реєстрації земельної ділянки: 25 грудня 2014 року; орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки: Відділ Держкомзему у Білгород-Дністровському районі Одеської області; цільове призначення: для індивідуального дачного будівництва; адреса: АДРЕСА_2 ; підстава виникнення права власності: свідоцтво про право власності, серія та номер: 32409487, видане 19 січня 2015 року, видавник: Реєстраційна служба Білгород-Дністровського міськрайонне управління юстиції в Одеській області; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 18714605 від 19 січня 2016 року, 18:14:45; державний реєстратор: Алексєєнко В.А., Реєстраційна служба Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області; форма власності: приватна; розмір частки: 1/1; власник: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 (т.1 а.с.135-137).

Щодо повноважень прокурора для звернення до суду.

Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За частиною 1 статті 16 ЦК України, частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Повноваження прокурора у спірних правовідносинах визначено Конституцією України та Законом України «Про прокуратуру».

Пунктом 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України передбачено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках, що визначені законом.

У випадках, визначених законом, на прокуратуру покладається функція з представництва інтересів громадянина або держави в суді (п.2 ч.1 ст.2 Закону України «Про прокуратуру»).

Представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді визначено положеннями статті 23 Закону України «Про прокуратуру».

Відповідно до частини 2 статті 4 ЦПК України у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересів.

Згідно із частиною 1 статті 56 ЦПК України у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 статті 56 ЦПК України.

За частиною 5 статті 56 ЦПК України у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави у зв`язку з відсутністю органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, прокурор зазначає про це в позовній заяві, в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Зважаючи на відсутність органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, місцева прокуратура у даній справі набула статусу позивача у відповідності до положень частини 5 статті 56 ЦПК України.

Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що якщо підставою для представництва інтересів держави прокурор зазначив відсутність органу, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, цей довід прокурора суд повинен перевірити незалежно від того, чи надав прокурор докази вчинення ним дій, спрямованих на встановлення відповідного органу. Тобто, суд самостійно перевіряє, чи справді відсутній орган, що мав би для захисту інтересів держави звернутися до суду з таким позовом як заявив прокурор. Процедура, передбачена абзацами третім і четвертим частини 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» застосовується тільки до встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження з такого захисту (п.70 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі №587/430/16-ц).

Крім того, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 15 січня 2020 року у справі №698/119/18 дійшла висновку, що у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві, і в такому разі прокурор набуває статусу позивача (абзац 2 частини 5 статті 56 ЦПК України).

Звертаючись до суду з цим позовом, прокурор зазначив, що законодавством України не визначено суб`єкта контролю за законністю прийняття органом місцевого самоврядування рішень щодо відведення земельних ділянок з відповідними повноваженнями на звернення до суду з позовами, через що прокурор самостійно виступає як позивач у цій справі, оскільки в спірному випадку порушені інтереси держави залишилися незахищеними.

Прокурор навів підставу для представництва інтересів територіальної громади смт. Затока, обґрунтував у чому полягає порушення цих інтересів, визначив Затоківську селищну раду одним зі співвідповідачів у справі та заявив вимогу про визнання незаконним і скасування рішення ради, тобто прокурор виконав вимогу частини 4 статті 56 ЦПК України.

Щодо зміни виду використання земельної ділянки.

Склад земель визначено статтею 18 ЗК України, відповідно до положень частин 1, 2 даної статті до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об`єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії; категорії земель України мають особливий правовий режим.

Категорії земель визначено статтею 19 ЗК України, відповідно до положень частини 1 даної статті землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; г') землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Земельні ділянки кожної категорії, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі (ч.2 ст.19 ЗК України).

Встановлення та зміна цільового призначення земельних ділянок врегульовані статтею 20 ЗК України, відповідно до положень частини 1 даної статті віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень; зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу (ч.2 ст.20 ЗК України).

У статті 1 Закону України «Про землеустрій» зазначено, що цільове призначення земельної ділянки - використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Отже, основою для визначення цільового призначення земельної ділянки є її належність до відповідної категорії земель і відповідного способу використання.

Відповідно до абзаців 1, 2 частини 5 статті 20 ЗК України види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою; земельні ділянки сільськогосподарського призначення використовуються їх власниками або користувачами виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання.

Отже, за цільовим призначенням землі України поділяються на категорії; у межах кожної категорії земель виділяються види використання земельної ділянки, які визначаються її власником або користувачем самостійно (з урахуванням виключення).

До земель рекреаційного призначення належать землі, які використовуються для організації відпочинку населення, туризму та проведення спортивних заходів (ст.50 ЗК України).

Склад земель рекреаційного призначення визначено статтею 51 ЗК України, відповідно до якої до земель рекреаційного призначення належать земельні ділянки зелених зон і зелених насаджень міст та інших населених пунктів, навчально-туристських та екологічних стежок, маркованих трас, земельні ділянки, зайняті територіями будинків відпочинку, пансіонатів, об`єктів фізичної культури і спору, туристичних баз, кемпінгів, яхт-клубів, стаціонарних і наметових туристично-оздоровчих таборів, будинків рибалок і мисливців, дитячих туристичних станцій, дитячих та спортивних таборів, інших аналогічних об`єктів, а також земельні ділянки, надані для дачного будівництва і спорудження інших об`єктів стаціонарної рекреації.

Статтею 52 ЗК України визначено, що землі рекреаційного призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. На землях рекреаційного призначення забороняється діяльність, що перешкоджає або може перешкоджати використанню їх за призначенням, а також негативно впливає або може вплинути на природний стан цих земель. Порядок використання земель рекреаційного призначення визначається законом.

Отже, відповідно до закріпленого принципу раціонального використання та охорони земель земельні ділянки рекреаційного призначення підлягають використанню виключно відповідно до видів їх використання, які відповідають їх цільовому призначенню.

Відповідно до Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 23 липня 2010 року №548, землі рекреаційного призначення (секція Е 07) (земельні ділянки зелених зон і земельних насаджень міст та інших населених пунктів, навчально-туристських та екологічних стежок, маркованих трас, земельні ділянки, зайняті територіями будинків відпочинку, пансіонатів, об`єктів фізичної культури і спору, туристичних баз, кемпінгів, яхт-клубів, стаціонарних і наметових туристично-оздоровчих таборів, будинків рибалок і мисливців, дитячих туристичних станцій, дитячих та спортивних таборів, інших аналогічних об`єктів, а також земельні ділянки, надані для дачного будівництва і спорудження інших об`єктів стаціонарної рекреації):

07.01 - Для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення;

07.02 - Для будівництва та обслуговування об`єктів фізичної культури і спору;

07.03 - Для індивідуального дачного будівництва;

07.04 - Для колективного дачного будівництва;

07.05 - Для цілей підрозділів 07.01-07.04 та для збереження та використання земель природно-заповідного фонду.

Велика Палата Верховного Суду постановою від 1 червня 2021 року у справі №925/929/19 відступила від висновку, викладеного в постановах Верховного Суду України від 5 березня 2013 року у справі №21-417а12, від 8 квітня 2015 року у справі №6-32цс15, постанові Великої палати Верховного Суду від 11 вересня 2018 року у справі №712/10864/16-а та постановах Касаційного цивільного суду від 26 червня 2019 року у справі №701/902/17-ц, від 3 червня 2019 року у справі №708/933/17, від 24 лютого 2020 року у справі №701/473/17, про те, що зміна виду використання землі в межах її цільового призначення повинна проводитися в порядку, встановленому для зміни цільового призначення такої землі.

Відповідно до частини 2 статті 416 ЦПК України та частини 1 статті 417 ЦПК України висновок Великої Палати Верховного Суду про те, як саме повинна застосовуватися норма матеріального права, є обов`язковим для застосування судами.

Отже, земельним законодавством встановлено, що за проектами землеустрою та з дотриманням відповідної процедури здійснюється зміна цільового призначення земельних ділянок. Для зміни виду використання земельної ділянки без зміни її категорії цільового призначення такої процедури чинним законодавством не передбачено. Зміна виду використання земельної ділянки в межах однієї категорії земель не є зміною її цільового призначення, як наслідок, не потребує проходження процедур, які відповідно до земельного законодавства України застосовуються при зміні цільового призначення (розробки проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, його затвердження тощо).

Зміна використання земельної ділянки з виду «Для будівництва оздоровчо-розважального комплексу» (Розділ секція Е07 підрозділ 07.01) на вид використання «Для індивідуального дачного будівництва» (Розділ секція Е07 підрозділ 07.03) не призводить до зміни цільового призначення земельної ділянки та відбувається у межах однієї категорії земель (землі рекреаційного призначення).

Аналогічний висновок щодо застосування норм права у спірних подібних правовідносинах викладений у постановах Верховного Суді від 24 листопада 2021 року в справі №495/1439/18, від 4 травня 2022 року у справі №495/6-94/17.

Земельна ділянка площею 2,3 га, що перебувала в оренді ТОВ «Кимстрой», за категорією землі є землею рекреаційного призначення та мала вид використання «для будівництва оздоровчо-розважального комплексу», що відповідно до Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 23 липня 2010 року №548, входить у вид 07.01 «Для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення».

Земельна ділянка площею 0,0654 га кадастровий номер :02:005:0051, що сформована на підставі технічної документації щодо поділу земельної ділянки, яка раніше перебувала в оренди ТОВ «Кимстрой», за категорією землі є землею рекреаційного призначення та мала вид використання «для індивідуального дачного будівництва», що відповідно до Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 23 липня 2010 року №548, входить у вид 07.03 «Для індивідуального будівництва» (в Державному земельному кадастрі дана земельна ділянка зареєстрована Відділом Держземагенства у м. Білгороді-Дністровському 25 грудня 2014 року, тобто у період після розірвання договору оренди та до передачі у приватну власність).

Земельна ділянка площею 0,0654 га кадастровий номер :02:005:0051, що передана рішенням ради від 29 грудня 2014 року №2698 у приватну власність ОСОБА_1 , за категорією землі є землею рекреаційного призначення та має вид використання «Для індивідуального дачного будівництва», що відповідно до Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 23 липня 2010 року №548, входить у вид 07.03 «Для індивідуального дачного будівництва».

В даному випадку зміна цільового призначення землі не відбулася, змінився вид використання землі в межах однієї категорії землі (землі рекреаційного призначення), що не призвело до зміни цільового призначення земельної ділянки та, відповідно, не вимагало розробки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та його затвердження.

Затоківська селищна рада як власник земельної ділянки кадастровий номер :02:005:0051 мала право визначати вид її використання в межах категорії землі рекреаційного призначення. На підставі технічної документації щодо поділу земельної ділянки, яка раніше перебувала в оренді ТОВ «Кимстрой», були сформовані земельні ділянки з присвоєнням таким кадастрових номерів та реєстрацією в Державному земельному кадастрі. Лише потому ці сформовані та зареєстровані земельні ділянки були передані громадянам у власність.

Генеральним планом смт. Затока (зі змінами від 16 березня 2015 року) спірна земельна ділянка віднесена до земель рекреаційного призначення об`єктів стаціонарної рекреації, дачного будівництва.

Отже, прийняття Затоківською селищною радою рішення від 29 грудня 2014 року №2698, яким передано ОСОБА_1 у власність земельну ділянку кадастровий номер :02:005:0051 для індивідуального дачного будівництва за адресою: АДРЕСА_2 , не суперечить Генеральному плану смт. Затока.

Правові підстави для задоволення позову прокурора відсутні, з чим суд першої інстанції визначився правильно.

Щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21 червня 2022 року при вирішенні питання відкриття апеляційного провадження відстрочено Одеській обласній прокуратурі сплату за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції судового збору в сумі 5763,00 грн. до ухвалення судового рішення.

Питання щодо судового збору, сплату якого відстрочено, підлягає вирішенню в порядку ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури залишити без задоволення.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05 квітня 2022 року в справі за позовом першого заступника керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури до Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, ОСОБА_1 про визнання незаконним рішення ради, недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 квітня 2024 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді О.С.Комлева

Є.С.Сєвєрова