Провадження № 2/202/407/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі судді Михальченко А.О.,

секретар судового засідання Пономаренко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі

цивільну справу №202/14448/23 за позовом

Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк»

до

ОСОБА_1

про стягнення заборгованості,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

24.07.2023 АТ КБ «Приват Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовна заява вмотивована тим, що ОСОБА_1 у порушення ст.1049, ст. ст. 610, 611 ЦК України не виконує свої зобов`язання за кредитним договором б/н від 30.12.2013, а отже у неї виникла заборгованість. Просить суд стягнути з відповідача на користь АТ КБ «Приват Банк» заборгованість у сумі, що станом на 04.01.2023 становить 56 421,26 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 45 928,72 грн., заборгованість за простроченими відсотками в сумі 10 492,54 грн..

18.08.2023 по справі відкрите спрощене позовне провадження та відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов.

18.10.2023 через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Дибова О.В. надійшов відзив на позов.

Щодо строку подання відзиву суд зазначає, що ухвалу про відкриття провадження відповідач ОСОБА_1 , в особі свого представника адвоката Дибова О.В., отримала 10.10.2023, а відтак строк на подання відзиву, визначений в ухвалі від 18.08.2023, не пропущено. Відзив доставленого до електронного кабінету позивача 18.10.2023, що підтверджується відповідною квитанцією.

У поданому відзиві представник відповідача адвокат Дибов О.В. проти задоволення позовних вимог заперечує у повному обсязі з наступних підстав.

Так зазначив, що позивачем при пред`явленні позовної заяви невірно визначений предмет позовних вимог та правова природа виниклих відносин між Позивачем та Відповідачем. Позивач у позовній заяві невірно зазначає, що між Позивачем та Відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір. Позивач стверджує, що Відповідач ОСОБА_1 підписанням анкети-заяви, підтвердила свою згоду на те, що анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між Відповідачем та Позивачем кредитний договір.

Із наданих Позивачем доказів (анкети-заяви, Тарифів, Паспорту споживчого кредитування, Виписки банка, інших наданих доказів) в обґрунтування укладання кредитного договору із Відповідачем не можна встановити, що вони є однім цілим кредитного договору між Позивачем та Відповідачем. Зазначив, що Відповідач ОСОБА_1 з Позивачем АТ КБ «Приватбанк» кредитний договір в письмовій формі ніколи не укладала, розписки або іншого документу, про отримання грошових коштів Відповідач Позивачу не видавав, будь-якої письмової переписки з питань укладання, змін або розірвання кредитного договору Відповідач з Позивачем не здійснював.

27.07.2023р. Відповідач звернувся до Позивача з вимогою надати копії договорів, на що отримав відповідь від Позивача в якої той зазначив, що між ним та Відповідачем було укладено кредитний договір №б/н від 30.12.2013року. При цьому надати його копію Позивач відмовився, про що зазначив у цьому листі. Оскільки Позивачем не було задовільнено вимоги Відповідача, останній звернувся 21.08.2023р. листом до НБУ, як до органу який здійснює контроль за діяльністю банківських та фінансових установ. НБУ також не задовільнило вимоги Відповідача ставши на бік АТ КБ «Приватбанк», але повідомило деякі важливі обставини. Так, НБУ зазначає, що АТ КБ «Приватбанк» у відповіді на запит НБУ повідомив про те, що між АТ КБ «Приватбанк» та Відповідачем ОСОБА_1 нібито було укладено кредитний договір № SAMDNWFC*282071 від 01.06.2017. НБУ також зазначає, що АТ КБ «Приватбанк» була надана інформація ОСОБА_1 про те, що договір є закритим, тобто розірваним. При цьому, на адресу Відповідача не надходило жодної пропозиції від Позивача про укладання, зміну або розірвання будь-якого кредитного договору.

Крім того зазначив, що на картковому рахунку Відповідача відкритому Позивачем після подачі позову до суду з`явилась сума додаткового грошового зобов`язання на суму яка дорівнює сумі сплаченої АТ КБ «Приватбанк» судового збору за подачу ним до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська позову до Відповідача ОСОБА_1 по судовій справі № 202/14448/23.

Отже Позивач вдається до недобросовісної поведінки відносно Відповідача, порушуючи права останнього на отримання інформації про нього та його фінансові відносини із Позивачем, тим самим порушуючи право на захист від необґрунтованих та безпідставних позовних вимог, крім того безпідставно формує грошове зобов`язання на банківському рахунку Відповідача перед Позивачем за відсутності договірних відносин з Відповідачем. До таких саме неправомірних дій Позивач вдавався й при формуванні грошового зобов`язання Відповідача перед ним в межах неіснуючих договірних зобов`язань.

Позивач стверджує, що Відповідач підписав умови договору 30.12.2013 року, а уклав договір 02.06.2017р. тобто через 3,5 років. Вважає таке твердження Позивача маніпулятивним, безпідставним, не маючим фактичного підтвердження та правового обґрунтування.

Зазначене твердження Позивача прямо протирічить письмовим доказам наданим ним до позовної заяви, а саме: Анкета-заява Відповідачем ОСОБА_1 підписана 30.12.2013р., в анкеті-заяві відсутні будь-які пропозиції Позивача з укладання кредитного договору на певних умовах (не зазначено самої пропозиції про укладання кредитного договору, сума грошових коштів наданих в кредит, строк видачі кредиту, розмір відсотків по кредиту та строки й порядок їх сплати, строки повернення кредиту) адресовані Відповідачу. Також в анкеті-заяві від 3012.2013р. відсутні будь-які позначки зроблені Відповідачем, які б свідчили про прийняття ним пропозиції укласти кредитний договір на певних умовах запропонованих Позивачем. Під час заповнення анкети-заяви Позивач не ознайомлював Відповідача з умовами обслуговування і кредитування та Тарифами банку - анкета-заява не містить жодної позначки Відповідача ОСОБА_1 про застереження, що вона «ознайомилась із Тарифами, загальними умовами обслуговування і кредитування, отримала і ознайомилась з їх змістом під підпис». Та й взагалі Анкета-заява не містить жодних позначок участі Відповідача в опитувані, зазначені лише паспортні данні, її вік та місце реєстрації. Отже твердження Позивача про те, що Відповідач приєдналась до кредитного договору шляхом підписання анкети-заява, ознайомлена з Умовами и Тарифами кредитних послуг Позивача фактично не знаходять свого підтвердження.

Доданий Позивачем до позовної заяви у якості доказів позовних вимог Паспорт споживчого кредиту має позначку ознайомлення Відповідача із його змістом 27.05.2021року. І хоча Паспорт споживчого кредитування не є пропозицією по укладанню кредитного договору, але спростовує обставину на яку посилається Позивач, а саме: з умовами кредитування Позивач ознайомив Відповідача не 30.12.2013 року, а лише 27.05.2021р. Також зазначив, що в п.7 Паспорту споживчого кредитування наданого Позивачем прямо вказано, що Умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятись від інформації наведеної в цьому Паспорті. Таким чином, це прямо вказує, що Паспорт не є кредитним договором, або пропозицією укласти кредитний договір, та навіть ознайомлення із інформацією викладеною в цьому Паспорті може не відповідати Умовам майбутнього договору кредитування.

Письмові докази надані Позивачем до позовної заяви доводять і ту обставину, що мінімум два рази Позивач мав безпосередній контакт із Відповідачем ОСОБА_1 , тобто 30.12.2013р., 27.05.2021р., і жодного разу не запропонував Відповідачу укласти кредитний договір.

Додані Позивачем у якості доказів Витяг з Тарифів не має дату засвідчення, П.І.Б., підпису та посади особи, що її засвідчила. Актуальність даних зазначених в даному Витягу Тарифів припадає на 01.04.2015р. Про це свідчить застереження наприкінці Тарифів на дію яка вже відбулась, а саме зазначено: «з 01.04.2015р. змінено тарифи обслуговування кредитних карт «Універсальна» та «Універсальна ГОЛД»: розмір процентної ставки, пені тощо.» Що в черговий раз спростовує твердження Позивача про ознайомлення Відповідача із умовами надання кредитних послуг і Тарифами банку та «приєднання» Відповідача до умов кредитного договору. За умовами законодавства чинного на 30.12.2013року та 01.06.2017 (дати з якими Позивач пов`язує ніби з моментами підписання та укладання договору із Відповідачем) Позивач, як надавач послуг кредитування населенню, згідно п.2.1 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затв. Постановою НБУ від 10.05.2007 №168 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 травня 2007 р. № 541/13808 перед укладанням кредитного договору із Відповідачем був зобов`язаний ознайомити Відповідача з наступним: а) найменування та місцезнаходження банку - юридичної особи та його структурного підрозділу; б) умови кредитування, зокрема: можливу суму кредиту; строк, на який кредит може бути одержаний; мету, для якої кредит може бути використаний; форми та види його забезпечення; необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, у тому числі між зобов`язаннями споживача; тип процентної ставки (фіксована, плаваюча тощо); переваги та недоліки пропонованих схем кредитування; в) орієнтовну сукупну вартість кредиту з урахуванням: процентної ставки за кредитом, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов`язань споживача, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту (у тому числі на користь третіх осіб - страховиків, оцінювачів, реєстраторів, нотаріусів тощо); варіантів погашення кредиту, уключаючи кількість платежів, їх періодичність та обсяги; можливості та умов дострокового повернення кредиту; г) інші умови, передбачені законодавством. Позивач не надав доказів про те, що ним були виконані зазначені умови перед Відповідачем 30.12.2013 року або 01.06.2017 року, тобто на час видачі Відповідачу першої платіжної картки.

На відсутність укладеного між Позивачем та Відповідачем кредитного договору вказує й те, що додані до позовної заяви довідки Позивача про видачу платіжних карток, про зміну грошового ліміту, які не містять посилання на дату і номер кредитного договору, замість цього зазначено: «договір №б/н». Вочевидь таке позначення в Довідках відбувалось з причин відсутності кредитного договору в цивільному обороті. Також викликає сумнів в правдивості зазначених відомостей в цих Довідках. Так в Довідці про встановлення лімітів зазначено, що кредитний ліміт по платіжній картці № НОМЕР_1 змінювався включно до 28.10.2022 року, а в іншій довідки вказано, що платіжна картка № НОМЕР_1 має термін дії 5/21(до травня 2021року). Не зрозуміло яким чином міг змінюватися ліміт в бік збільшення по платіжній картці строк дії якої сплив. Також незрозумілим є позначення розміру ліміту як «збільшення кредитного ліміту» або «зменшення кредитного ліміту» в період з 28.10.2022р. по 12.12.2022 тоді як в цей період сума зазначеного кредитного ліміту є незмінною і становить 47 000 грн. Довідки не мають дати складання, через що не набули будь-якої юридичної значимості, і не можуть бути враховані як доказ будь-яких обставин.

Також зазначив, що Відповідач, з причин вказаних вище, не визнає перед Позивачем борг за відсотками по користуванню грошовими коштами Позивача внаслідок відсутності договірних відносин за кредитним договором між Позивачем та Відповідачем. А відтак, Відповідач не визнає нараховані Позивачем суми процентів за користування грошовими коштами Позивача. Відповідач також зазначає, що за відсутності кредитного договору Позивач не мав правових підстав стягувати з карткового рахунку Відповідача відсотки на свою користь, а тому такі кошти слід визнати, як погашення основної суми боргу перед Позивачем, про що Відповідач не заперечує та наводить свій контррозрахунок суми боргу перед Позивачем внаслідок користування картковим рахунком відкритим на його ім`я Позивачем.

Враховуючи викладене просив суд в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 30.12.2013року у розмірі 56 421,26грн. з ОСОБА_1 відмовити повністю.

31.10.2023 позивач направив поштовим відправлення відповідь на відзив, яка отримана судом 02.11.2023.

З відповіді на відзив випливає, що Позивач вважає, що ОСОБА_1 підписавши 30.12.2013 заяву б/н про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг приєдналася до запропонованих банком Умов та Тарифів, які є публічною офертою, що місять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг Банку, приєднується та зобов`язується виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку Договорі банківського обслуговування в цілому.

Відтак, на думку позивача, заява про приєднання до Умов та Правил з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку (www.privatbank.ua) складають Договір про надання банківських послуг. Зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві Позичальника, Умовах та Правилах надання банківських послуг та Тарифах. Отже, між Банком та Позичальником укладається договір у письмовій формі, що не суперечить чинному законодавству України.

Також зазначили, що на підставі вказаних документів ОСОБА_1 було відкрито картковий рахунок № НОМЕР_1 ключем до якого є пластикова картка, яку отримав відповідач та мобільний телефон, який вказав Відповідач в Заяві.

Крім того, Банком надані докази, які підтверджують факт укладання кредитного договору та наявність не виконаних кредитних зобов`язань, а саме розпорядження від 15.03.2022 №8/0/9-22; розрахунок заборгованості; виписка по рахунку; довідка про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку; довідка про видані картки; копія заяви позичальника; копія Паспорту споживчого кредиту; витяг з «Тарифів»; витяг з «Умов та Правил надання банківських послуг» та «Тарифів» у редакції, що діяла на момент підписання заяви; копія документу, що посвідчує особу Відповідача.

Таким чином, на думку Позивача, кредитний договір укладений відповідно до норм чинного законодавства та є чинним.

Крім того, сторонами при укладенні Кредитного договору були досягнуті усі істотні умови договору. Умови та Правила надання банківських послуг, а також Тарифи є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях Банку та на офіційному сайті Банку.

Надали суду виписку з карткового рахунку, де чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримала кредитну картку «Універсальна», оскільки проведення вказаних операцій неможливо без картки.

З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів вбачається, що позивач частково сплачував заборгованість за договором. Надали виписку по рахунку, яка є первинним документом.

Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи не призначались.

Враховуючи викладене, просили суд позов задовольнити.

22.12.2023 представник відповідача за допомогою підсистеми «Електронний суд» надав пояснення на відповідь відзив у яких зазначив, що доводи викладені у відповіді на відзив не спростовують того, що в матеріалах справи відсутні докази укладання письмового кредитного договору між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 та передачу грошей відповідачу 30.12.2013.

Позивач не надав жодних посилань на існування наступних обставин: - наявність укладеного між Позивачем та Відповідачем в письмовій формі кредитного договору (письмовий текст кредитного договору підписаного Позивачем та Відповідачем, час та місце його укладання); - будь-які докази, з яких убачається що Позивач зробив пропозиції Відповідачу укласти кредитний договір на певних умовах. Так само відсутні докази, що Відповідачем прийнята від Позивача такі пропозиції(в жодних із наданих Позивачем письмових доказах не зазначено самої пропозиції Відповідачу про укладання кредитного договору, сума грошових коштів наданих Відповідачу в кредит, строк видачі кредиту Відповідачу, розмір відсотків по кредиту та строки й порядок їх сплати Відповідачем, строки повернення кредиту Відповідачем та інше); - про суму і дату надання Позивачем грошових коштів Відповідачу на виконання укладеного кредитного договору (відсутні будь-які докази передачі Позивачем Відповідачу будь-якої суми грошей на виконання конкретного договору кредитування, так само відсутні докази конкретної дати надання грошей за окремо укладеним кредитним договором); - внесення Позивачем змін в умови укладеного кредитного договору (письмові пропозиції Позивача надані Відповідачу про внесення змін до умов кредитного договору укладеному між Позивачем та Відповідачем, прийняття Відповідачем таких письмових пропозицій про внесення змін до укладеного кредитного договору).

Наведеними аргументами Позивач фактично підтвердив твердження Відповідача про те, що між Позивачем та Відповідачем кредитний договір не укладався та Позивачем не передавались грошові кошти Відповідачу (в готівковій або безготівковій формі) в межах окремо укладеного договору видачі кредиту.

Крім того, в обґрунтування власної позиції Позивач у Відповіді на відзив посилається на надані ним письмові докази, що створювались ним не 30.12.2013р. (тобто в день з яким Позивач пов`язує укладання договору кредитування) а значно пізніше. При цьому Позивач не надав жодних доказів за якими можливо було встановити конкретну дату та конкретну суму передачі Відповідачу грошових коштів на виконання окремо укладеного кредитного договору.

Позивач не спростував твердження Відповідача про те, що «під час заповнення анкети-заяви 30.12.2013р. Позивач не ознайомлював Відповідача з умовами обслуговування і кредитування та Тарифами банку - анкета-заява не містить жодної позначки Відповідача ОСОБА_1 про застереження, що вона «ознайомилась із Тарифами, загальними умовами обслуговування і кредитування, отримала і ознайомилась з їх змістом під підпис». Та й взагалі Анкета-заява не містить жодних позначок участі Відповідача в опитувані, зазначені лише паспортні данні, її вік та місце реєстрації. Із змістом Паспорту споживчого кредиту Позивач ознайомив Відповідача лише 27.05.2021року, про що свідчить відповідна позначка зроблена Відповідачем.

Крім того, в п.7 Паспорту споживчого кредитування наданого Позивачем прямо вказано, що Умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятись від інформації наведеної в цьому Паспорті. Таким чином, це прямо вказує, що Паспорт не є кредитним договором, або пропозицією укласти кредитний договір.

Витяг з Тарифів взагалі не має дати засвідчення, ОСОБА_2 , підпису та посади особи, що її засвідчила. Актуальність даних зазначених в даному Витягу Тарифів припадає на 1.04.2015р. Про це свідчить застереження наприкінці Тарифів на дію яка вже відбулась, а саме зазначено: «з 01.04.2015р. змінено тарифи обслуговування кредитних карт «Універсальна» та «Універсальна ГОЛД»: розмір процентної ставки, пені тощо.» Що в черговий раз спростовує твердження Позивача про ознайомлення Відповідача із умовами надання кредитних послуг і Тарифами банку та «приєднання» Відповідача до умов кредитного договору.

Позивач не надав доказів про те, що ним були виконані зазначені умови перед Відповідачем 30.12.2013року. Платіжні картки видані Відповідачу (перша 01.06.2017, друга 27.05.2021 року) без жодних умов або застережень їх використання.

Просив у задоволенні позову відмовити.

Повідомлені через підсистему «Електронний суд» про час та місце судових засідань представник позивача, відповідач та його представник до суду не з`явилися. Факт повідомлення підтверджується відповідними довідками про доставку судових повісток до електронних кабінетів учасників справи, які містяться у матеріалах справи.

Приписами ч.1 ст.223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи викладене суд вважає за можливе розглянути справу без учасників справи, оскільки про дату, час і місце розгляду справи їх було повідомлено належним чином. Заяв про відкладення судового розгляду не надходило.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно зі ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. ст. 1054, 1049 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У даній справі Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, надав на підтвердження своїх вимог суду анкету-заяву від 30.12.2013, але у вказаній анкеті-заяві зазначено лише анкетні дані відповідача ОСОБА_1 , її контактна інформація. Те, який кредитний ліміт встановлено, тип картки, розмір процентів за користування кредитом, погоджений сторонами, передбачених за несвоєчасне погашення кредиту в анкеті-заяві не зазначено. Також не зазначено, що пам`ятку клієнта, яка містить, у тому числі, Тарифи та основні умови обслуговування та кредитування ОСОБА_1 отримала та ознайомилась з її змістом під підпис.

При цьому, надана банком довідка про видані відповідачці картки та строки їх дії, де зазначено, що видано картку за № НОМЕР_1 з датою відкриття 15.05.2017 та терміном дії - до 05/21, а також картку № НОМЕР_2 з датою відкриття 27.05.2021 з терміном дії 04/25 та довідку про зміну умов кредитування, де теж зазначено старт карткового рахунку 15.05.2017. Проте Банк посилається на умови договору (анкету-заяву), укладеного 30.12.2013, який підписано ОСОБА_1 . При цьому і в розрахунку заборгованості, і у виписці по рахунку ОСОБА_1 вбачається, що до червня 2016 року жодних коштів відповідачка не отримувала, а станом на 01.06.2017 року у графі розрахунку «заборгованість за наданим кредитом» та у виписці - «залишок після операції» вказано - 0,00 грн, жодних операцій до 02.06.2017, здійснених відповідачкою, банк не підтвердив, наявність інших договорів банк не надав.

З відповіді на запит представника позивача адвоката Дибова О.В. судом встановлено, що Національний банк України повідомив представник позивача про те, що між АТ КБ «Приватбанк» та Відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № SAMDNWFC*282071 від 01.06.2017. НБУ також зазначив, що АТ КБ «Приватбанк» була надана інформація ОСОБА_1 про те, що договір є закритим, тобто розірваним.

Доводи відзиву про те, що анкета-заява відповідачкою підписана 30.12.2013 і на підставі цієї заяви та підписання нею 27.05.2021 року паспорту споживчого кредиту їй 15.05.2017 відкрито картковий рахунок НОМЕР_1 , по суті, є зміною позовних вимог і обґрунтування позову, оскільки у позові Банк взагалі не вказував який картковий рахунок було відкрито ОСОБА_1 30.12.2013.

При цьому з розрахунку заборгованості убачається позначення руху грошових коштів по картковому рахунку НОМЕР_1 з 02.06.2017.

Посилання Банку на те, що відповідачка підписала паспорт споживчого кредиту, як підстава для задоволення позову, є необґрунтованим, оскільки Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20 (провадження №61-14545сво20) указав, що способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Тобто договір має бути укладено після, а не до підписання паспорту споживчого кредиту.

Позивач просив стягнути з ОСОБА_1 у тому числі, крім тіла кредиту, стягнути нараховані проценти.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги у цій частині, у тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилався на витяг з Тарифів банку та витяг з Умов та Правил надання батьківських послуг в ПриватБанку, які розміщені на сайті (https://privatbank.ua), як невід`ємні частини спірного договору.

Витягом з Умов та правил надання батьківських послуг в ПриватБанку, які розміщені на сайті: https:// www.privatbank.ua, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначено, зокрема: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування.

При цьому матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг з Умов та Правил розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та Правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді цієї справи.

Суд вважає, що в цьому випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (30.12.2013 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (24.07.2023 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Умов та Правил у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Отже, матеріали справи не містять підтверджень, що саме доданий до позовної заяви витяг з Умов, які надав банк, відповідач розуміла та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку.

Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) та постанові КЦС ВС від 03.08.2022 у справі №156/268/21 (провадження №61-17186св21).

У відповіді на відзив Банк стверджував, що відповідач погодила умови кредитного договору від 30.12.2013 року, зокрема щодо процентної ставки, щомісячних платежів та строку їх внесення, наслідки прострочення виконання зобов`язання, оскільки підписала паспорт споживчого кредитування 27.05.2021. Заперечень щодо підпису вказаного паспорту відповідач не надала.

Тобто, Банк указував на те, що паспорт споживчого кредиту є невід`ємною складовою частини спірного кредитного договору з огляду на згоду позичальника з умовами кредитування, яка підтверджена його підписом.

Однак суд не погоджується з цими доводами з огляду на таке.

Як вже було зазначено, кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (частина третя статті 1054 ЦК України).

Кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення (частина перша статті 9 Закону України «Про споживче кредитування»).

До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до Закону України «Про споживче кредитування», у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (частина друга статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця (стаття 13 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що: під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація; правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами: першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін; зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів, (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину; потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

До таких висновків дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20 (провадження № 61-14545 сво 20), при цьому відступив від висновку Верховного Суду про те, що паспорт споживчого кредиту є невід`ємною складовою частини спірного кредитного договору з огляду на згоду позичальника з умовами кредитування, яка підтверджена його підписом, викладений у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі № 284/157/20-ц (провадження № 61-13569 св 20), від 18 листопада 2020 року у справі № 313/346/20 (провадження № 61-14573 св 20) та у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 грудня 2019 року у справі № 467/555/19 (провадження № 61-17707 св 19).

Крім того, посилання Банку на те, що відповідач активувала картку, користувалася карткою, отримала кредитні кошти з власної ініціативи, здійснювала часткове погашення заборгованості по кредитному договору, що підтверджується банківською випискою, яка містить інформацію про рух коштів на балансі кредитної картки, не є підставою для задоволення позову, оскільки позивач не надав до суду доказів, які б підтверджували укладання кредитного договору 30.12.2013 та отримання кредитних коштів відповідно до укладеного договору (анкети-заяви) від 30.12.2013.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 76, 141, 263-265, 280-281 ЦПК України, ст. ст. 261, 509, 525, 526, 530, 551, 625, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено суддею 09.01.2024

Суддя А. О. Михальченко