Справа №522/5095/21
Провадження №2-др/522/49/24
УХВАЛА

09 квітня 2024 року м.Одеса

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Навроцької Є.І.,

розглянувши у судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 адвоката Гайса Андрія Михайловича про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Прокуратури Одеської області, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м.Одеси перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Прокуратури Одеської області, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Рішенням суду від 29.02.2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Представник ОСОБА_1 адвокат Гайса А.М. 28.03.2024 року надав суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати на проведення судових психологічних експертиз у розмірі 19 326,96 грн.

Розгляд зазначеної заяви було призначено на 09.04.2024 року.

У судовому засіданні 09.04.2024 року була присутня ОСОБА_1 , вимоги заяви про стягнення судових витрат на проведення судових психологічних експертиз у розмірі 19 326,96 грн. підтримала у повному обсязі, просила суд задовольнити.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, представник ГУНП в Одеській області 09.04.2024 року через систему Електронний суд надала заперечення, в яких просила у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовити в повному обсязі, у зв`язку з несвоєчасним поданням заяви про ухвалення додаткового рішення, а саме, вирішення питання про судові витрати на проведення судових психологічних експертиз. Судове засідання просила провести за відсутністю представника ГУНП в Одеській області. Також заперечення на заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення на адресу суду поштою надійшли з Одеської обласної прокуратури, в яких просили відмовити у задоволенні зазначеної заяви.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою складання повного тексту рішення є 12.04.2024 року.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи встановлено, що в провадженні Приморського районного суду м.Одеси перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Прокуратури Одеської області, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Рішенням суду від 29.02.2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) компенсацію моральної шкоди у розмірі 300 000 (триста тисяч) гривень 00 копійок.

В іншій частині позову - відмовлено.

28.03.2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Гайса А.М. надав суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати на проведення судових психологічних експертиз у розмірі 19 326,96 грн.

В матеріалах справи наявні висновок судового експерта Рудакової В.Ю. №22-4923 від 26.04.2023 року, виготовленого за заявою ОСОБА_1 , вартість якої становить 13 591,44 грн., та висновок судового експерта Рудакової В.Ю. за результатами проведення додаткової судової психологічної експертизи №23-2195 від 08.11.2023 року згідно ухвали суду, вартість якої становить 5 735,52 грн. (а.с.30, 90 т.4).

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Впровадження зазначеного принципу має на меті забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (частина третя статті 133 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи (частина третя статті 133 ЦПК України).

Процесуальні питання розподілу судових витрат визначено статтею 141 ЦПК України.

Так, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

- чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

- чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до статті 134 ЦПК України передбачено обов`язок сторін попередньо визначити суми судових витрат. Зокрема, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (частина перша цієї статті).

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору (частина друга цієї статті).

З матеріалів справи вбачається, що позивачкою та/або її представником ані під час звернення до суду з позовом, ані під час розгляду справи до закінчення судових дебатів у справі не було зроблено заяв/клопотань щодо витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі про стягнення судових витрат на проведення судових психологічних експертиз у розмірі 19 326,96 грн.

За викладених обставин, з урахування заперечень представника ГУНП в Одеській області, суд вважає за необхідне відмовити представнику позивачки в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, у зв`язку з неподанням у встановлений законом порядку відповідної заяви відповідно до ст.134 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.4, 76-83,133, 134, 247, 258-260, 268, 270, 353, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Гайса Андрія Михайловича про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Прокуратури Одеської області, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали. Учасники справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Повний текст ухвали суду складено 12.04.2024 року.

Суддя Л.В.Домусчі