Справа № 132/3910/23
Провадження № 2/132/190/24
РІШЕННЯ

Іменем України

"22" січня 2024 р. Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Аліменко Ю.О.

секретаря Безулої К.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Калинівка справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення частки в спільному сумісному майні та визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в позові вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4 , з яким він проживав в місті Калинівка Хмільницького району Вінницької області.

Після його смерті відкрилась спадщина, яка складалась, з поміж іншого, з:

1/2 частки житлового будинку АДРЕСА_1 та належала померлому на підставі договору купівлі-продажу (біржового контракту № 892), виданого Вінницькою філією Української біржі нерухомості 11.02.1998 року. Право власності було зареєстровано Вінницьким відділом БТІ Калинівської РДА Вінницької області 23.02.1998 року за реєстраційним номером 2498-1 за ОСОБА_4 та позивачем ОСОБА_2 .

Позивач ОСОБА_1 фактично прийняв спадщину після смерті батька, оскільки відповідно до ст. 1268 ЦК України постійно проживав із покійним станом на день його смерті, а також подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, що підтверджується копією заяви, оригінал якої знаходиться в матеріалах спадкової справи.

Іншим спадкоємцем першої черги за законом майна померлого ОСОБА_4 є його старший син відповідач ОСОБА_3 , однак він спадщини після смерті батька не приймав та на неї не претендує про що подав відповідну заяву до нотаріальної контори.

Однак, на даний час оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі позивач ОСОБА_1 не може, оскільки за ОСОБА_4 та ОСОБА_2 не було визначено частки у спільній сумісній власності на спадковий житловий будинок. З цих підстав 20.11.2023 року державним нотаріусом Калинівської державної нотаріальної контори було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Тому позивачі звертаються до суду з даним позовом.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Тарасюк О.М. надала до суду заяву, відповідно до якої позов підтримує та просить справу розглянути за її відсутності.

Позивач ОСОБА_2 надала до суду заяву, відповідно до якої позов підтримує та просить справу розглянути за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи наявна заява відповідно до якої позовні вимоги позивачів визнає повністю та просить справу розглянути у його відсутність.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Так, судом достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , з яким він проживав в місті Калинівка Хмільницького району Вінницької області.

Після його смерті відкрилась спадщина, яка складалась, з поміж іншого, з:

1/2 частки житлового будинку АДРЕСА_1 та належала померлому на підставі договору купівлі-продажу (біржового контракту № 892), виданого Вінницькою філією Української біржі нерухомості 11.02.1998 року. Право власності було зареєстровано Вінницьким відділом БТІ Калинівської РДА Вінницької області 23.02.1998 року за реєстраційним номером 2498-1 за ОСОБА_4 та позивачем ОСОБА_2 .

Позивач ОСОБА_1 фактично прийняв спадщину після смерті батька, оскільки відповідно до ст. 1268 ЦК України постійно проживав із покійним станом на день його смерті, а також подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, що підтверджується копією заяви, оригінал якої знаходиться в матеріалах спадкової справи.

Іншим спадкоємцем першої черги за законом майна померлого ОСОБА_4 є його старший син відповідач ОСОБА_3 , однак він спадщини після смерті батька не приймав та на неї не претендує про що подав відповідну заяву до нотаріальної контори.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Однак, на даний час оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі позивач ОСОБА_1 не може, оскільки за ОСОБА_4 та ОСОБА_2 не було визначено частки у спільній сумісній власності на спадковий житловий будинок. З цих підстав 20.11.2023 року державним нотаріусом Калинівської державної нотаріальної контори було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Разом з тим, частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності згідно із ст. 370 ЦК України вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно із ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом ; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Згідно із ч.1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно зі ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності; у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відтак, співвласники ОСОБА_2 та померлий ОСОБА_4 володіли вказаним будинком АДРЕСА_1 у рівних частках по 1/2, однак, за життя ОСОБА_4 ці частки визначені не були і на даний час не можуть бути визначені у зв`язку із смертю одного із співвласників.

Враховуючи, що відповідач позов визнає, не заперечує проти задоволення позову, тому, відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності іх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

За вказаних обставин суд вважає за можливе визначити частки у праві власності на будинок та визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 325, 370, 1216, 1217, 1226, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст. 13, 81, 211, 247, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення частки в спільному сумісному майні та визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визначити, що частка ОСОБА_2 , у праві власності на житловий будинок АДРЕСА_1 становить 1/2.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який проживав і помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Калинівка Хмільницького району Вінницької області, право власності на 1/2 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною вартістю 248000,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ст. 354 ЦПК України.

Суддя: