21.03.2024 Єдиний унікальний номер 716/213/23
Провадження № 2-о/205/69/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 рік м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Бізяєвої Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Бородавка А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро, в порядку окремого провадження, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей Юрковецької сільської ради, Управління служби у справах дітей Маріупольської міської ради, про заміну опікуна над дитиною,-

ВСТАНОВИВ:

07.02.2023 року ОСОБА_1 звернулась до Заставнівського районного суду Чернівнцької області з заявою, в якій просила замінити опікуна на дитиною, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на опікуна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У березні 2023 року із Заставнівського районного суду Чернівецької області, на підставі ухвали суду від 28.02.2023 року, про передачу за підсудністю, до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, надійшла цивільна справа 716/213/23 за позовною заявою ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Кравцова І.В. до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Юрковецької сільської ради, Управління служби у справах дітей Маріупольської міської ради, про заміну опікуна над дитиною.

29.03.2023 року ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Кравцова І.В., на офіційну електронну скриньку Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, подано в порядку окремого провадження, зареєстровану в канцелярії заяву, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей Юрковецької сільської ради, Управління служби у справах дітей Маріупольської міської ради, в якій просить: замінити опікуна над дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_2 на ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви зазначила, що відповідач ОСОБА_2 є опікуном ОСОБА_3 , 2011 р.н., що підтверджується рішенням колегії Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради від 29.06.2017 р. № 132 «Про встановлення опіки над ОСОБА_3 , 2011 р.н.». ОСОБА_3 має діагноз ДЦП. Мати ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , батько дитини внесений по ч. 1 ст. 135 СК України зі слів матері. Позивачем у справі є ОСОБА_1 яка доводиться їй рідною бабусею, також у ОСОБА_3 є сестра - ОСОБА_5 , чоловік бабусі - ОСОБА_6 . До 24.02.2022 року всі разом мешкали у м. Маріуполі, та після обставин, які довелося пережити, вони переїхали до Чернівецької області, та оформили довідки ВПО за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_2 він є дядьком дитини і опікуном, залишився на окупованій території м. Маріуполя, він не виїзджав та виїзджати не збирається. На сьогоднішній день фізично відсутній опікун. Дитині необхідний догляд, її потрібно розвивати, водити до лікарні, представляти офіційно її у різних організаціях при оформленні інвалідності. Позивач лише є бабусею, хоча фактично з моменту смерті матері ОСОБА_3 опікуном є саме вона, дитина проживала увесь цей час з нею, а ОСОБА_7 був та є лише юридично опікуном дитини. Позивач після переїзду у Чернівецьку область влаштувалась на роботу, має постійний дохід. Відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків опікуна.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.04.2023 року відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору в розмірі 536 гривень 80 копійок у справі єдиний унікальний номер 716/213/23, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Відкрито провадження у справі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.08.2023 року клопотання представника управління служби у справах дітей Маріупольської міської ради Дубової М.О. - задоволено. Витребувано з органу опіки та піклування виконавчого комітету Юрковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області висновок, подання про доцільність призначення ОСОБА_1 опікуном ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актуальним на сьогодні, а саме на серпень 2023 рік.

На виконання ухвали суду про витребування доказів, 16.11.2023 року на адресу суду надійшов Висновок Виконавчого комітету Юрковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області від 30.10.2023 року про недоцільність призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 опікуном над ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_8 приймаючи участь через відеоконференц зв`язок, підтримали у повному обсязі заявлені вимоги, зазначаючи що онука ОСОБА_3 від самого народження і до сьогодні проживала з бабусею, яка як з народження так і до тепер забезпечує онуку ОСОБА_3 всім необхіднім на належному рівні. Стосовно Висновку про недоцільність призначення ОСОБА_1 опікуном, вважають що цей висновок є необґрунтованим та суперечливим. Так вказаний висновок прийнятий без участі ОСОБА_1 , не надавши можливості надати пояснення та не повідомивши про прийняття рішення . Крім того при наданні висновку орган опіки а піклування в порушення вимог чинного законодавства не врахував інтересів ОСОБА_3 та не з`ясував думки дитини. Надаючи висновок про недоцільність призначення ОСОБА_1 опікуном, виконавчий комітет послався лише на норми п. 10 ч. 1 ст. 212 СК України та п. 38 «Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності пов`язаної із захистом прав дитини», що вказує на формальний підхід до виконання фукцій по захисту прав неповнолітньої ОСОБА_3 . Зазначення у Висновку факту засудження заявниці у минулому, як підстави для відмови в призначенні її опікуном своєї малолітньої онуки, є безпідставними, так як судимість ОСОБА_1 є погашеною в силу приписів ст.. 89 КК України заявниця визнається такою, що не має судимісті.

В судовому засіданні начальник служби у справах дітей Юрковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області Давидюк Л.М. , приймаючи участь через відеоконференц зв`язок, не заперечувала проти заявленої заяви ОСОБА_1 , вказавши що за час проживання не території Юрковецької сільської ради, ОСОБА_1 виконує всі обов`язки відносно ОСОБА_3 добре, на момент прийняття Висновку про доцільність призначення ОСОБА_1 , запити щодо з`ясування можливих порушень у зв`язку з достроковим звільненням ОСОБА_1 з місць позбавлення волі до петенціарної служби не робили, також не з`ясовували чи притягувалась після 2016 року ОСОБА_1 до адміністративної або кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні представник Управління служби у справах дітей Маріупольської міської ради Олейніченко О.О., приймаючи участь через відеоконференц зв`язок, зазначила наступне, що хоча заявниця має погашену судимість, але ст.. 212 СК позбавляє можливості призначити її опікуном. Просила суд вирішити питання в інтересах дитини та в межах діючого законодавства.

В судовому засіданні була допитана неповнолітня ОСОБА_3 , в присутності психолога ОСОБА_10 , яка надала наступні пояснення, що раніше вона проживала в м. Маріуполі разом з сестрою ОСОБА_5 , бабусею ОСОБА_1 та дідусем ОСОБА_6 . Після початку воєнних дій, вони всі разом переїхали в с. Баламутівка, Чернівецька область. Проживаємо у будинку, маю окрему кімнату. Їй з бабусею та дідусем добре. Вона навчається у школі онлайн, друзів майже не має. Сестра завжди приїжджає на вихідні. Дядя ОСОБА_2 залишився у м. Маріуполі, зв`язок з ним відсутній.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 243 СК України передбачено перелік дітей, над якими встановлюється опіка, піклування. Опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.

В ході розгляду справи та вивчення судом обставин і наданих доказів судом встановлено, що Виконавчий комітет Юрковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області в особі органу опіки та піклування надав суду подання від 11 квітня 2023 року про доцільність призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 опікуном над ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказане подання грунтується на наступних висновках. ОСОБА_3 є дитиною- сиротою, над дитиною 29.06.2017 року рішенням Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради встановлено опіку о опікуном призначено ОСОБА_2 . Який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . Дитина на територію Юрковецької сільської ради прибула у супроводі бабусі ОСОБА_1 і взята на облік ВПО. ОСОБА_1 відповідно Висновку про стан здоров`я від 15.03.2023 - здорова. ОСОБА_1 є потенційним опікуном. ОСОБА_1 є повнолітньою, дієздатною особою.

Проте згідно Висновку Виконавчого комітету Юрковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області в особі органу опіки та піклування від 30.10.2023 року, зазначено, що беручи до уваги ч. 10 ст. 212, ч. 3 ст. 244 СК України, п. 38 «Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності пов`язаної із захистом прав дитини», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 №866, вважають за недоцільне влаштування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під опіку ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_3 .

Статтею 3 Конвенціі "Про права дитини" (Конвенцію ратифіковано Постановою ВР 789-XII (789-12) від 27.02.91) передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 18 вказаної Конвенції, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. 3 метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у цій Конвенції, Держави-учасниці надають батькам і законним опікунам належну допомогу у виконанні ними своїх обов`язків по вихованню дітей та забезпечують розвиток мережі дитячих установ.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років (стаття 243 СК).

Статтею 244 СК визначено, що опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Не можуть бути опікунами, піклувальниками дитини особи, зазначені в статті 212 цього Кодексу.

Статтею 212 СК встановлено перелік умов, за яких особа не може бути усиновлювачем. Зокрема, п. 10 ч. 1 вказаної статті зазначено, що не можуть бути усиновлювачами особи, які були засуджені за злочини проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших злочинів.

Відповідно інформації Міністерства внутрішніх справ № 82 від 16.08.2023 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 була засуджена Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя Донецької області за кількома статтями КК України 1960 року, серед яких ч. 1 ст. 115 (вбивство, умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі), ст. 166 (злісне невиконання обов`язків по догляду за дитиною або за особою, щодо якої встановлена опіка та піклування, що спричинило тяжкі наслідки) до 8 років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 01.08.2003 року. Указом Президента України від 18.12.2007 строк відбування покарання зменшено до 6 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнена 18.02.2008 з Приазовської ВК (№107) відповідно ухвали суду. Не відбута частина строку покарання 1 рік 5 місяців 26 днів.

Вказані злочини є такими, що спрямовані проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, громадської безпеки, громадського порядку та моральності, що унеможливлює призначення позивачки опікуном та піклувальником.

При цьому той факт, що позивачка в кримінально-правовому сенсі (ст. 89 КК України) вважається такою, що не має судимості, зазначеного висновку суду не спростовує.

Телеологічне та логічне тлумачення норм ст.. 212 СК України дає підстави для висновку про те, що для регульованих ними ситуацій сам по собі факт погашення судимості не має правового значення. Законодавцем чітко передбачена заборона бути опікуном особі, яка була засуджена за скоєння певних злочинів, що характеризує особу як таку, що не здатна надати дитині гідний рівень виховання й розвитку, та є підставою для відмови у задоволенні позову.

Погашену чи зняту в установленому законом порядку судимості має позитивне значення для вирішення питання щодо усиновлення (опіки, піклування) лише при вчиненні інших, окрім зазначених вище, злочинів.

На час розгляду справи, висновок Виконавчого комітету Юрковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області в особі органу опіки та піклування від 30.10.2023 року про недоцільність призначення опікуна ОСОБА_1 над неповнолітньою ОСОБА_3 , 2011 р.н. стороною не оскаржувався та не є скасованим.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що заява про заміну опікуна над дитиною не підлягає задоволенню через її невідповідність вимогам чинного Сімейного Кодексу України, зокрема - ст. 212 СК України.

Керуючись ст. ст. 12, 76, 77, 81, 82, 223, 259, 263-265 ЦПК України, ст. 212 СК України

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей Юрковецької сільської ради, Управління служби у справах дітей Маріупольської міської ради, про заміну опікуна над дитиною - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасник справи якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 01 квітня 2024 року.

Суддя: Н.О. Бізяєва