Справа№591/8480/23
Провадження №2/592/258/24

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі головуючого судді Корольової Г.Ю., за участю секретаря судового засідання Панасовської В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

у с т а н о в и в:

25.09.2023 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому свої вимоги мотивує тим, що 07.08.2019 року між відповідачем та АТ «РВС БАНК» було підписано Заяву-Договір №0037367 про надання банківської послуги, що є договором про приєднання до Публічної пропозиції АТ «РВС БАНК» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. За умовами Заяви відповідачу було надано споживний кредит, шляхом перерахування на картковий рахунок у сумі 30769,23 гривень, строк дії кредиту 24 місяці, процентна ставка, % річних - 18, тип ставки - фіксована, разова комісія при видачі кредиту: 2,5% від суми наданого Кредиту, щомісячна комісія за супроводження кредиту: 3% від суми наданого Кредиту. В день підписання Заяви-Договору №0037367 від 07.08.2019 року, відповідач отримав платіжну картку, яка відкрита згідно умов Заяви-Договору. Крім того, 08.10.2019 року між відповідачем та АТ «РВС БАНК» було підписано Заяву-Договір №1037367 про надання банківської послуги, що є договором про приєднання до Публічної пропозиції АТ «РВС БАНК» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. За умовами Заяви відповідачу було надано споживний кредит, шляхом перерахування на картковий рахунок у сумі 20512,82 гривень, строк дії кредиту 24 місяці, процентна ставка, % річних - 18, тип ставки - фіксована, разова комісія при видачі кредиту: 5% від суми наданого Кредиту, щомісячна комісія за супроводження кредиту: 0% від суми наданого Кредиту. В день підписання Заяви-Договору №1037367 від 08.10.2019 року, Відповідач отримав платіжну картку, яка відкрита згідно умов Заяви-Договору. 28.10.2021 року між АТ «РВС БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Паріс» було укладено Договір про відступлення права вимоги №28/10/2021-1. Як вбачається з Додатку № 1 до Договору про відступлення права вимоги, АТ «РВС БАНК» відступило ТОВ «ФК «Паріс» право вимоги до відповідача за Заявою- Договором №0037367 від 07.08.2019 року на загальну суму 46422,55 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 22953,27 гривень; заборгованість за процентами - 6853,84 гривень; заборгованість за комісією - 16615,44 гривень; заборгованість за штрафними санкціями (пеня) - 0,00 гривень. Також, згідно Додатку № 1 до Договору про відступлення права вимоги, АТ «РВС БАНК» відступило ТОВ «ФК «Паріс» право вимоги до відповідача за Заявою-Договором №1037367 від 08.10.2019 року на загальну суму 21739,11 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 16 846,35 гривень; заборгованість за процентами - 4 892,76 гривень; заборгованість за комісією - 0,00 гривень; заборгованість за штрафними санкціями (пеня) - 0,00 гривень. На дату звернення до суду відповідач грошові кошти отримані в кредит не повернув проценти за користування кредитними коштами та інші платежі передбачені умовами Договору не сплатив. За таких обставин просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 68161,66 грн та судовий збір у розмірі 2684 грн.

Ухвалою суду про відкриття провадження у справі від 23.10.2023 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.

У судове засідання сторони не з`явилися.

Представником відповідача адвокатом Грищуком Д.В. подано відзив на позовну заяву, де вказав, що аргументи позивача, наведені в позовній заяві, не обґрунтовані та не підтверджені належними, допустимими й достовірними доказами, а тому є всі підстави для відмови в задоволенні позову.

Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов такого висновку.

Судом установлено, що 07.08.2019 року між відповідачем та АТ «РВС БАНК» було підписано Заяву-Договір №0037367 про надання банківської послуги, що є договором про приєднання до Публічної пропозиції АТ «РВС БАНК» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб.

За умовами Заяви відповідачу було надано споживний кредит, шляхом перерахування на картковий рахунок у сумі 30769,23 гривень, строк дії кредиту 24 місяці, процентна ставка, % річних - 18, тип ставки - фіксована, разова комісія при видачі кредиту: 2,5% від суми наданого Кредиту, щомісячна комісія за супроводження кредиту: 3% від суми наданого Кредиту.

У день підписання Заяви-Договору №0037367 від 07.08.2019 року, відповідач отримав платіжну картку, яка відкрита згідно умов Заяви-Договору.

Крім того, 08.10.2019 року між відповідачем та АТ «РВС БАНК» було підписано Заяву-Договір №1037367 про надання банківської послуги, що є договором про приєднання до Публічної пропозиції АТ «РВС БАНК» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб.

За умовами Заяви відповідачу було надано споживний кредит, шляхом перерахування на картковий рахунок у сумі 20512,82 гривень, строк дії кредиту 24 місяці, процентна ставка, % річних - 18, тип ставки - фіксована, разова комісія при видачі кредиту: 5% від суми наданого Кредиту, щомісячна комісія за супроводження кредиту: 0% від суми наданого Кредиту.

У день підписання Заяви-Договору №1037367 від 08.10.2019 року, Відповідач отримав платіжну картку, яка відкрита згідно умов Заяви-Договору.

28.10.2021 року між АТ «РВС БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Паріс» було укладено Договір про відступлення права вимоги №28/10/2021-1.

Як вбачається з Додатку № 1 до Договору про відступлення права вимоги, АТ «РВС БАНК» відступило ТОВ «ФК «Паріс» право вимоги до відповідача за Заявою- Договором №0037367 від 07.08.2019 року на загальну суму 46422,55 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 22953,27 гривень; заборгованість за процентами - 6853,84 гривень; заборгованість за комісією - 16615,44 гривень; заборгованість за штрафними санкціями (пеня) - 0,00 гривень.

Також, згідно Додатку № 1 до Договору про відступлення права вимоги, АТ «РВС БАНК» відступило ТОВ «ФК «Паріс» право вимоги до відповідача за Заявою-Договором №1037367 від 08.10.2019 року на загальну суму 21739,11 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 16 846,35 гривень; заборгованість за процентами - 4 892,76 гривень; заборгованість за комісією - 0,00 гривень; заборгованість за штрафними санкціями (пеня) - 0,00 гривень.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначено законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як передбачено ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України).

Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

На думку суду умови договорів приєднання, які розроблені банком, повинні бути доступними та в повній мірі зрозумілими усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли умови на які він посилається. Тому з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Частиною 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».

Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, -щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21).

Умовами укладеного між сторонами договору встановлено щомісячну комісію за супроводження кредиту в розмірі 3% від суми наданого кредиту та разову комісію в розмірі 2,5% від суми наданого кредиту, тобто фактично встановлено плату позичальника за надання кредиту та надання інформації щодо кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена частиною першою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування».

Необхідність внесення плати за обслуговування кредиту передбачена й у графіку платежів, який є частиною кредитного договору від 07.08.2019 року.

Враховуючи наведене, оскільки було встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, визначені в заяві №0037367 від 07.08.2019 року на приєднання до договору умови щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію за супровід кредиту щомісячно та разову комісію за видачу кредиту у терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними.

На підставі викладеного суд не вбачає правових підстав для задоволення вимог позивача в частині стягнення з відповідача заборгованість за комісією у сумі 16615,44 грн за Заявою-Договором №0037367 від 07.08.2019 року.

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ТОВ «Фінансова компанія «Паріс» не повернуті, що свідчить про порушення його прав, тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Розподіляючи судові витрати між сторонами, суд керується ст. 141 ЦПК України і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачені судові витрати по справі в сумі 2684,00 грн., оскільки саме така сума відповідає мінімальному встановленому ЗУ «Про судовий збір» розміру судового збору для звернення юридичної особи до суду із майновими вимогами. Стягнення судом судового збору в сумі нижчій за встановлений мінімальний розмір - законом не передбачено.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263, 264, 263-265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» (м.Київ, вул.Велика Васильківська, буд.77А, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» заборгованість на загальну суму 51546 грн 22 коп, яка складається, з:

за Заявою-Договором №0037367 від 07.08.2019 року в сумі 29807,11 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 22953,27 гривень; заборгованість за процентами - 6853,84 гривень;

за Заявою-Договором №1037367 від 08.10.2019 року у сумі 21739,11 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 16 846,35 гривень; заборгованість за процентами - 4 892,76 гривень.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» судовий збір у сумі 2684 грн 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.Ю. Корольова