УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого судді Кузнєцова Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Карпішиної С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з указаним позовом, в якому просить визнати недійсним заповіт ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Савіцькою Т.В. 11.01.2016 року.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 18 листопада 2020 року відкрито провадження у даній цивільній справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами загального позовного провадження.

Внаслідок смерті відповідача ОСОБА_4 ухвалою суду від 13.06.2022 року провадження по справі зупинене до залучення до участі у справі правонаступника чи законного представника відповідача.

Ухвалою суду від 14.03.2023 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 25.04.2023, яка була постановлена у судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати та зафіксована у протоколі судового засідання, за клопотанням представника позивача до участі у справі в якості відповідача залучено ОСОБА_2 , як правонаступника ОСОБА_4 відповідно до положень ст. 55 ЦПК України.

В судове засідання 07.02.2024 року сторони не з`явилися, через канцелярію суду учасниками справи подано проєкт мирової угоди, який останні просили затвердити.

Вивчивши зміст мирової угоди, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вбачає наявність підстав для затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

11.01.2016 року ОСОБА_3 був складений заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Савіцькою Т.В. та зареєстрований в реєстрі за №51, відповідно до якого все своє майно спадкодавець заповіла громадянці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

07.02.2024 року до суду надійшов проєкт мирової угоди, укладеної між позивачем та відповідачем, в якій сторони дійшли згоди щодо наступного: ОСОБА_2 визнає в повному обсязі вимоги про визнання недійним заповіту ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Савіцькою Т.В. 11.01.2016 року. В свою чергу, ОСОБА_1 відмовляється від стягнення усіх судових витрат з ОСОБА_2 , тобто всі понесені позивачем витрати пов`язані з розглядом справи він залишає за собою.

Згідно з вимогами статті 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

За змістом ч. 4 ст. 207 ЦПК України укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Враховуючи, що укладена сторонами мирова угода не суперечить закону, виконання мирової угоди не порушує інтересів інших осіб, суд у відповідності до норм статтей 207 та 208 ЦПК України вважає за можливе ухвалою затвердити мирову угоду та закрити провадження у справі.

Суд вважає за доцільне роз`яснити, що згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Керуючись ст.ст. 207, 208, 255, 256, 260, 353, 354 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Затвердити мирову угоду, укладену 07.02.2024 року між позивачем ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) та відповідачем ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на наступних умовах:

ОСОБА_2 визнає в повному обсязі вимоги про визнання недійним заповіту ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Савіцькою Т.В. 11.01.2016 року;

ОСОБА_1 відмовляється від стягнення усіх судових витрат з ОСОБА_2 , тобто всі понесені позивачем витрати пов`язані з розглядом справи ОСОБА_1 залишає за собою.

Провадження у цивільній справі №295/13140/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним закрити .

Роз`яснити учасникам справи, що згідно зі ст. 208 ЦПК України ухвала про затвердження даної мирової угоди є виконавчим документом і у разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 261 ЦПК України.

Суддя Д.В. Кузнєцов