Справа №:755/5399/23
Провадження №: 6/755/422/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" березня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Арапіної Н.Є.

з секретарем Цалко Д.М.

за участі

заявника ОСОБА_1

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва заяву ОСОБА_1 за участю заінтересованих осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» про розстрочення виконання судового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 за участю третьої особи Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,

в с т а н о в и в:

заявник звернулася до суду із заявою за участю заінтересованих осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» про розстрочення виконання судового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 за участю третьої особи Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. Свої вимоги мотивувала тим, що 12 вересня 2023 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва по справі № 755/5399/23 позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 за участю третьої особи Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири задоволено частково: стягнуто солідарно із відповідачів на користь позивача у відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, у розмірі 440 742 грн та у відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок залиття, квартири 20 000 грн. В рахунок погашення заборгованості у виконавчому провадженні з примусового виконання вищезазначеного рішення суду заявником сплачено 161 373,89 грн. Має важке матеріальне становище та станом на теперішній час сплатити вказаний залишок заборгованості одноразовим платежем не має можливості, оскільки її доходи складаються лише із пенсії по інвалідності у розмірі 2 760 грн та заробітної плати у розмірі 4 980,55 грн.

У зв`язку з чим просить розстрочити виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва по справі № 755/5399/23 на вісім місяців шляхом внесення щомісячних платежів у розмірі 37 952,26 грн щомісяця.

Заявник в судовому засіданні просила задовольнити заяву з викладених в ній підстав.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав письмові заперечення та просив відмовити у задоволенні заяви.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив.

Представник заінтересованої особи Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про розстрочення виконання рішення суду не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

12 вересня 2023 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва по справі № 755/5399/23 позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 за участю третьої особи Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири задоволено частково: стягнуто солідарно із відповідачів на користь позивача у відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, у розмірі 440 742 грн та у відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок залиття, квартири 20 000 грн (а.с. 178-183, т. 1).

В рахунок погашення заборгованості у виконавчому провадженні з примусового виконання вищезазначеного рішення суду заявником сплачено 161 373,89 грн (а.с.17, 18, 19, 20, 21, 36, т. 3).

Заявник просить розстрочити виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва по справі № 755/5399/23 на вісім місяців шляхом внесення щомісячних платежів у розмірі 37 952,26 грн щомісяця.

В обґрунтування заяви зазначила, що має важке матеріальне становище та станом на теперішній час сплатити вказаний залишок заборгованості одноразовим платежем не має можливості, оскільки її доходи складаються лише із пенсії по інвалідності у розмірі 2 760 грн та заробітної плати у розмірі 4 980,55 грн.

На підтвердження заяви надала довідку про доходи (а.с. 9, т. 3), копію пенсійного посвідчення (а.с. 10, т. 3), довідку про доходи з місця роботи (а.с. 22, т. 3), витяг з реєстру застрахованих осіб (а.с. 23-28, т. 3).

Заінтересована особа скористався своїм правом подачі заперечень на заяву про розстрочення виконання судового рішення відповідно до якоих заперечує проти задоволення заяви, оскільки обставини, на які посилається заявник не є винятковими.

Згідно вимог ч.ч. 1, 3-5 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

У справі «Soering vs UK» Європейський суд з прав людини визначив, що Конвенція як основоположний правовий акт, що підтверджує, забезпечує та надає захист прав людини, визначає, що її гарантії мають бути реальними та дієвими. Також, будь-яке тлумачення гарантованих прав та свобод, повинно відповідати загальним положенням Конвенції, метою якої є забезпечення і талий розвиток цінностей демократичного суспільства. Тобто, на державі лежить безпосередній обов`язок дотримуватися прав та свобод особи і забезпечувати своєчасне та в повному обсязі виконання судових рішень, що набрали законної сили. Виконання будь-якого рішення суду є обов`язковою стадією процесу правосуддя, і як наслідок, повинна відповідати вимогам ст. 6 Конвенції.

Судовий захист прав особи, як і діяльність суду, не може вважатися ефективним, якщо рішення суду не буде виконано або виконано неналежним чином і без подальшого контролю суду за їх виконанням. Пунктом 1 ст. 6 Конвенції гарантується право кожної особи на звернення до суду з позовом стосовно захисту її прав та обов`язків цивільного характеру. У справі «Горнсбі проти Греції» Європейський суд зазначив, що виконання судового рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина процесу розгляду справи судом.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним, але не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (Prince Hans-Adam II of Liechtenstein V. Germany).

Згідно з ч. 2 ст. 5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Відповідно до роз`яснень п.10 постанови пленуму Верховного суду України № 14 від 26 грудня 2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

При цьому, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини (справа «Горнсбі проти Греції»). Термін, протягом якого судове рішення залишається невиконаним, може ставити під сумнів розумність строків судового захисту. При вирішенні питання про затримку виконання судового рішення, слід враховувати інтереси обох сторін, як стягувача так і боржника, та дотримуватися їх балансу.

Виходячи з аналізу зазначених норм підставою для відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. При вирішенні питання про відстрочення або розстрочення виконання рішення суду судом також враховується: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Однак заявником не наведено у заяві про розстрочення виконання рішення суду обставин, які мають характер особливих або виняткових, оскільки обставини, на які посилається заявник, такого характеру не носять, а тому і не можуть бути прийняті судом до уваги для надання розстрочення виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 260-261, 353, 435 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

у задоволенні заяви ОСОБА_1 за участю заінтересованих осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» про розстрочення виконання судового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 за участю третьої особи Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя Н.Є.Арапіна