Головуючий у суді першої інстанції: Лісовська О.В.
У Х В А Л А

26 березня 2024 року місто Київ

справа 754/18395/19

провадження№22-ц/824/9324/2024

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

вирішуючи питання про відкриття провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою адвокатом Осипенком Вадимом Юрійовичем на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 21 вересня 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Голд» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 21 вересня 2020 року задоволено позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Голд» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія Сіті Голд» грошові кошти у розмірі 500000, 00 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 7500, 00 грн.

Не погоджуючись з рішенням, 11 березня 2024 року, представник ОСОБА_1 - адвокат Осипенко В.Ю. подав апеляційну скаргу, разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування клопотання поважності пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, рішення Деснянського районного суду м. Києва від 21 вересня 2020 року отримано представником ОСОБА_1 21 лютого 2024 року особисто у приміщенні суду, після того, як представником було подано до архіву суду заяви про ознайомлення з матеріалами справи та про видачу копії рішення суду. До цього ОСОБА_1 не отримувала оскаржуваного рішення суду, що підтверджується матеріалами справи.

Розглянувши клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Осипенка В.Ю. про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд приходить до наступних висновків.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або оспорюються, створено перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Проте, право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Голдер проти Великої Британії» від 21 лютого 1975 року.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

З матеріалів справи вбачається, що справа неодноразово призначалася, як до підготовчого засідання так і в судове засідання.

Зокрема, про підготовче засідання призначене на 11 березня 2020 року відповідач по справі ОСОБА_1 була повідомлена належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.33).

11 березня 2020 року відповідач ОСОБА_1 ознайомлювалася з матеріалами справи, що підтверджується відповідною заявою. (а.с.34)

Крім того, матеріали справи містять розписку ОСОБА_1 про отримання останньою копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви. В цій же розписці ОСОБА_1 повідомлена про підготовчого засідання на 22 квітня 2020 року.(а.с.39)

21 квітня 2020 року від ОСОБА_1 до суду першої інстанції було подана заява про відкладення судового засідання. (а.с.43)

Справу призначено до розгляду на 27 травня 2020 року.

25 травня 2020 року від ОСОБА_1 до суду першої інстанції було подана заява про відкладення судового засідання. (а.с.50)

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 27 травня 2020 року закрито підготовче засідання у справі. Призначено справу до судового розгляду по суті на 27 липня 2020 року (а.с.54-55).

Про розгляд справи на 27 липня 2020 року о 10.00 год., відповідач по справі ОСОБА_1 була повідомлена належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.64).

У зв`язку з неявкою відповідача ОСОБА_1 розгляд справи відкладено на 21 вересня 2020 року. (а.с.65-66)

Про розгляд справи на 21 вересня 2020 року, відповідач по справі ОСОБА_1 також була повідомлена належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.63).

Матеріали справи беззаперечно засвідчують обізнаність відповідача ОСОБА_1 щодо розгляду даної цивільної справи Деснянським районним судом міста Києва з березня 2020 року, оскільки остання 11 березня 2020 року знайомилася з матеріалами справи та отримала копію ухвали про відкриття провадження справі та копію позовної заяви (а.с., а.с.34, 39).

Слід зазначити, що дані про хід розгляду справи є доступними для сторін як при безпосередньому зверненні до суду так і через мережу інтернет.

Згідно інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень, оскаржуване рішення надіслано судом 25 вересня 2020 року, зареєстроване 27 версеня 2020 року, оприлюднено 29 вересня2020 року.

Матеріали справи не містять даних про те, що відповідач ОСОБА_1 звертався до суду з заявою про видачу копії рішення суду та що йому в цьому було відмовлено.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд вважає, що визначені представником відповідач ОСОБА_1 - адвокатом Осипенко В.Ю. підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження є неповажними.

Апеляційна скарга та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження не містить посилань на обставини непереборної сили, які зумовили пропуск строку на апеляційне оскарження рішення суду понад три роки.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 2 ст. 358 ЦПК України, незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Виходячи з наведеної норми слід дійти висновку, що сплив річного строку з дня складення повного тексту рішення є підставою для відмови у відкритті провадження незалежно від причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

І лише у двох випадках апеляційним судом може бути прийнята апеляційна скарга, яка подана поза межами річного строку.

Крім того, на обставини непереборної сили особа, яка подає апеляційну скаргу, не посилається.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо при цьому не завдається шкоди самій суті права і переслідується легітимна мета за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановленні державами вимоги щодо строків оскарження судових рішень.

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм в тому числі і процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначав, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства, які призначені для належного відправлення правосуддя та забезпечення принципу юридичної визначеності (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Дія 97» проти України (заява № 19164/04) від 21 жовтня 2010 року, пункт 47).

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справу «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03) 03 квітня 2008 року, вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (пункт 41 рішення).

Оскільки, з дня ухвалення рішення суду минуло більше трьох року, про розгляд справи районним судом ОСОБА_1 повідомлено належним чином, доказів на підтвердження виникнення обставин непереборної сили, що стали перешкодою для подання апеляційної скарги, апелянтом не надано, тому наявні передбачені ч. 2 ст. 358 ЦПК України підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 358 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою адвокатом Осипенком Вадимом Юрійовичем на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 21 вересня 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Голд» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна