Справа № 490/1712/21
Центральний районний суд м. Миколаєва
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 лютого 2024 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді Шолох Л.М.,
за участі секретаря Хоменко Д.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Миколаєві справу запозовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,-
У березні 2021 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшов зазначений позов, у якому позивач просив суд ухвалити рішення, яким: стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 179 300,00 грн, яка складається з: 3 000,00 грн за проведення авто-товарного дослідження щодо вартості збитків; 18 300,00 грн втрати на правничу допомогу на досудовому слідстві і у судовому розгляді кримінальної справи за ч. 2 ст. 286 КК України за обвинуваченням ОСОБА_2 , 14 000,00 грн витрати на правничу допомогу під час розгляду цієї цивільної справи, 144 000,00 грн втрачена вигода за оренду автомобіля; стягнути з відповідачів на свою користь моральну шкоду у розмірі 200 000,00 грн.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2021 року визначено головуючого у справі суддю Шолох Л.М.
Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 15.03.2021 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення виявлених недоліків.
Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 29.03.2021 року справу прийнято до свого провадження суддею Шолох Л.М. та призначено її до розгляду у порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 25.07.2023 року закрито підготовче провадження у справі, а справу призначено до розгляду по суті.
У судове засідання сторони не з`явилися з невідомих суду причин. Від ОСОБА_3 , яка представляє інтереси позивача ОСОБА_1 , до суду надійшло клопотання, у якому представник просить провести розгляд справи за її з позивачем відсутності та задовольнити позовні вимоги повністю.
Відповідачі станом на час розгляду справи бажання брати участь у судових засіданнях не виявили, правом на подання відзиву не скористалися.
Враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду, належним чином повідомлення відповідача про дату та час слухання справи, суд відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України ухвалив провести розгляд справи у заочному порядку.
Дослідивши матеріали справи судом встановлено таке.
Позивач ОСОБА_1 є власником транспортного засобу "Hyundai Santa Fе", р.н. НОМЕР_1 , який відповідно до договору найму від 10 липня 2018 року передала у користування ТОВ «Укртрансюг» строком на два роки.
Відповідно до пункту 3.1. цього договору палата за користування транспортним засобом складає 12 000 грн щомісяця. Вартість транспортного засобу в договорі визначена в сумі 500 000 грн 00 коп.
16 серпня 2019 року у м. Миколаєві на вул. Пушкінська відбулася дорожньо транспортна пригода, внаслідок якої транспортний засіб позивача зазнав пошкоджень. Винним у скоєнні цієї ДТП визнано ОСОБА_2 .
Так, вироком Центрального районного суду м. Миколаєва №490/8524/19 від 05.05.2020 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо він протягом 3 років від дня проголошення вироку не вчинить нового злочину та виконуватиме покладені на нього судом обов`язки. На підставі ч. 1 ст. 76 КК України, покладено на ОСОБА_2 такі обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави витрати Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру на проведення судових експертиз на загальну суму 8 792, 56 коп.
Також цим вироком цивільний позов ОСОБА_1 до СК АТ «ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ» та ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково та стягнуто із СК АТ «ПРОСТО-страхування» на користь ОСОБА_1 100 000 грн страхового відшкодування. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 424 002, 02 грн і в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000 грн.
Вироком встановлено, що внаслідок дій ОСОБА_2 через порушення правил дорожнього руху нанесено шкоду автомобілю "Hyundai Santa Fе", р.н. НОМЕР_1 , що на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ належить ОСОБА_1 .
Відповідно до звіту №144 про оцінку автомобіля від 09.10.2019 року, вартість матеріального збитку завданого власникові "Hyundai Santa Fе", р.н. НОМЕР_1 в результаті його пошкодження внаслідок ДТП, що сталося 16.08.2019 року складає 524 002 грн. 20 коп.
В обґрунтування стягнення з відповідача на свою користь матеріальної шкоди у розмірі 179 300,00 грн ОСОБА_1 зазначила, що за договором найму (оренди) транспортного засобу від 10.07.2018 року вона могла використовувати його для власних потреб у зв`язку з чим отримати дохід за 24 місяці у розмірі 288 000,00 грн. Автомобіль був переданий і орендна плата нею отримувалася. Ці виплати (орендну плату) вона повинна була отримувати й надалі і використовувати їх в інтересах сім`ї, забезпечувати своє життя і побут, але у зв`язку зі знищенням автомобіля внаслідок ДТП вона втратила цей дохід за 12 місяців, який складає з моменту ДТП 144 000,00 грн (12 000,00 грн *12 місяців = 144 000,00 грн). Зазначена сума є упущеною вигодою, відшкодування якої вироком №490/8524/19 від 05.05.2020 року не стягнуто з відповідача на її користь, оскільки такі вимоги не підлягають розгляду у порядку кримінального судочинства.
Крім того ОСОБА_1 посилається на те, що вироком №490/8524/19 від 05.05.2020 року не вирішено питання щодо стягнення витрат на проведення оцінки вартості матеріальних збитків відповідно до звіту №144 від 09.10.2019 року у розмірі 3 000,00 грн, оскільки вона не залучила до матеріалів судової справи відповідних доказів (квитанції), що підтверджують здійснення зазначених витрат.
Щодо стягнення з відповідача 18 300,00 грн на свою користь, сплачених позивачем за надання їй правничої допомоги під час розгляду кримінальної справи №490/8524/19 за обвинуваченням ОСОБА_2 , Чорна зазначає, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та шкідливими наслідками, які були їй заподіяні, вона була вимушена звернутися за правничою допомогою, за отримання якої вона понесла витрати у розмірі 18 300,00 грн. У зв`язку з тим, що суд не вирішив питання щодо повернення цих коштів під час ухвалення вироку відносно відповідача у справі №490/8524/19 вона звертається до суду з приводу відшкодування цих витрат.
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог, суд зазначає таке.
Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (частина друга статі 22 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ кредитора, яке пов`язане з утиском його інтересів як учасника певних суспільних відносин і яке виражається у зроблених ним витратах, у втраті або пошкодженні його майна, у втраті доходів, які він повинен був отримати.
Статтею 22 Цивільного кодексу України визначено поняття збитків, яке поділяється на дві частини (види): реальні збитки і упущена вигода.
Відшкодування збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності і для застосування такої міри відповідальності необхідна наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності особи; шкідливого результату такої поведінки (збитків), наявності та розміру понесених збитків; причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного з елементів відповідальність у вигляду відшкодування збитків не наступає.
При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті особою щодо їх одержання.
Отже, для правильного вирішення спорів, пов`язаних з відшкодуванням шкоди, важливе значення має розподіл між сторонами обов`язку доказування, тобто визначення, які юридичні факти повинен довести позивач або відповідач.
Виходячи з цього, позивач повинен довести факт спричинення збитків, обґрунтувати їх розмір, довести безпосередній причинний зв`язок між правопорушенням та заподіянням збитків і розмір відшкодування. Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою та шкодою потерпілої сторони.
Враховуючи припис частини четвертої статті 623 Цивільного кодексу України, на кредитора покладений обов`язок довести розмір збитків, заподіяних йому порушенням зобов`язання. При цьому кредитор повинен не тільки точно підрахувати розмір збитків, але й підтвердити їх документально. При визначенні розміру упущеної вигоди мають враховуватися тільки ті точні дані, які безспірно підтверджують реальну можливість отримання грошових сум або інших цінностей, якби зобов`язання було виконано боржником належним чином.
Крім того, законодавець встановлює, що при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. Тобто, доказуючи наявність упущеної вигоди, кредитор має довести факти вжиття певних заходів щодо одержання таких доходів. Якщо неодержання кредитором очікуваних доходів є наслідком недбалої поведінки самого кредитора, така упущена вигода не підлягатиме відшкодуванню. Отже, підставою для відшкодування упущеної вигоди є протиправні дії, які мали наслідком неотримання позивачем доходу, на який він розраховував.
З матеріалів справи слідує, що транспортний засіб "Hyundai Santa Fе", р.н. НОМЕР_1 , який було пошкоджено внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачем був переданий у найм, за користування яким ТОВ «Укртрансюг» позивачу сплачувало по 12 000 грн 00 на місяць.
Внаслідок ДТП, що мала місце 16 серпня 2019 року, цей транспортний засіб було пошкоджено. У зв`язку із неможливістю його подальшого використання (розмір шкоди становить 524 002, 20 грн), договір найму, укладений між позивачем та ТОВ «Укртрансюг», 19 серпня 2019 року було розірвано.
З огляду на це суд дійшов висновку, що позивач втратила свій дохід у розмірі 12 000 грн на місяць. Позовні вимоги про стягнення з відповідача упущеної вигоди є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. За такого, з відповідача слід стягнути 144 000 грн 00 коп. (12 місяців х 12 000 = 144 000 грн 00 коп.).
Зі змісту вироку Центрального районного суду м. Миколаєва від 05 травня 2020 року сліду, що судом у порядку кримінального провадження не вирішувалося питання щодо стягнення судових витрат у розмірі 18 300 грн 00 коп. та про стягнення витрат за проведення оцінки вартості матеріальних збитків відповідно до звіту № 144 від 09 жовтня 2019 року.
З наявний у справі доказів слідує, що ОСОБА_1 сплатила 3000,00 грн за послуги екперта по складанню звіту № 144 від 18 вересня 2019 року та 32 300, 00 грн за послуги адвоката Олексієнко В.В. під час розгляду справи № 490/8524/19 та справи № 490/1712/21.
Суд дійшов всиновку про необхідність стягнення цієї суми з відповідача на користь позивача.
Щодо стягнення моральної шкоди завданої діями відповідача у сумі 200 000 грн 00 коп., то у їх задоволенні сліду відмовити, оскільки питання про відшкодування моральної шкоди судом вирішено у вироку Центрального районного суду м. Миколаєва від 05 травня 2020 року у справі №490/8524/2419.
Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 179 300 грн 00 коп. матеріальної шкоди. В задоволенні позову в іншій частині слід відмовити.
Відповідно до приписів статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 908 грн 00 коп.
Керуючись ст. ст. 141, 263-265, 273, 280 ЦПК України, суд
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 179 300 (сто сімдесят дев`ять тисяч триста) грн 00 коп.
В задоволенні позову в іншій частині відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн 00 коп.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Центральним районним судом міста Миколаєва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.
Інформація про сторони:
Позивача/стягувач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_2 ;
Відповідач/боржник: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Суддя Л.М. Шолох