Справа №735/970/23р.
Провадження по справі 2/735/43/2024р.

Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 січня 2024 року смт. Короп

Коропський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Грушко О.П.

при секретарі - Хілько Н.В.

з участю представника позивача Петренка М.О.

розглянувши, в режимі відеоконференції, у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю „Глобал Спліт до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні представник ТОВ „Глобал Спліт Петренко М.О. позовні вимоги підтримав та пояснив, що 18.02.2021 року між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 3/4015674 на суму 78200,00 грн. терміном на 60 місяців. Відповідач зобов`язалась повертати кредит щомісячними платежами. 23.01.2023 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ „Глобал Спліт було укладено Договір факторингу № 3-2023, відповідно до якого до ТОВ „Глобал Спліт перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 3/4015674 від 18.02.2021 року укладеним між АТ «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 . За час дії кредитного договору відповідач не сплачував кредит, відсотки за користування кредитом та комісію і має станом на 04.09.2023 року заборгованість в сумі 104146,06 грн., яка, складається з: строкова заборгованість 54707,64 грн.; прострочена заборгованість 13035,08 грн.; нараховані відсотки 225,81 грн.; прострочені відсотки 10448,66 грн.; комісії 1837,70 грн.; простроченої комісії 23891,17 грн. А тому позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 104146, 06 грн. та сплачений по цьому позову судовий збір в сумі 2684,00 грн.

В судовому засіданні 06.11.2023 року відповідач ОСОБА_1 позов визнала частково. Пояснила, що кредит брала на лікування тяжко хворого батька, який врешті помер. Вважає нараховану суму заборгованості занадто високою.

Даний позов зареєстровано в суді 12.09.2023 року. Згідно ухвали Коропського районного суду Чернігівської області від 02.10.2023 року відкрито провадження у справі та призначене спрощене позовне провадження.

Заслухавши учасників, дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку.

18.02.2021 року між Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 3/4015674 на суму 78200,00 грн. терміном на 60 місяців. Відповідач зобов`язалась повертати кредит рівними щомісячними платежами. Згідно умов договору, за користування кредитом позичальник сплачує: процентну винагороду щомісячно в розмірі 15% річних; комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в розмірі 2,35 % річних.

23.01.2023 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ „Глобал Спліт було укладено Договір факторингу № 3-2023, відповідно до якого до ТОВ „Глобал Спліт перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 3/4015674 від 18.02.2021 року укладеним між АТ «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 .

Відповідно до наданих позивачем розрахунків, відповідач має заборгованість в сумі 104146,06 грн., яка, складається з: строкова заборгованість 54707,64 грн.; прострочена заборгованість 13035,08 грн.; нараховані відсотки 225,81 грн.; прострочені відсотки 10448,66 грн.; комісії 1837,70 грн.; простроченої комісії 23891,17 грн.

Згідно ст. 516 ЦК України зміна кредитора у зобов`язанні відбувається без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України: За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 ЦК України: Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України: За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідач не надав суду доказів на підтвердження безпідставності нарахування заборгованості за тілом кредиту та процентів.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті кредиту та процентів є обгрунтованою і підлягає задоволенню.

Стосовно стягнення заборгованості за комісією, суд прийшов до такого висновку.

Згідно п. 1.3.2 Кредитного договору комісійна винагорода стягується за обслуговування кредитної заборгованості, що у свою чергу включає: моніторинг заборгованості, під яким розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через дистанційні системи обслуговування, інформування Позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування Позичальника (як усне, так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів, тощо.

Також, суд звертає увагу на те, що загальна сума Щомісячної комісії, яку Позичальник має сплатити Кредитору згідно графіку платежів, складає 110262 грн., тобто 141% тіла кредиту, а щомісячна її сума 1837,7 грн. Тобто, в рахунок сплати комісії позичальник має повернути банку у півтора рази більше від отриманого тіла кредиту. Сплата комісії передбачена незалежно від того, чи здійснює банк послуги, про які йдеться у договорі, чи ні. Тобто, сплата комісії передбачена навіть у ті місяці, коли Клієнт не проводить жодних операцій по рахунку.

Верховний Суд у своїй Постанові від 01 лютого 2023 року справа № 199/7014/20 провадження № 61-17825св21 зробив наступні висновки. До загальних засад цивільного законодавства належать справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 18 Закону № 1023-XII продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

В пункті 1.2 кредитного договору щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) визначена в розмірі 1,99 % від суми кредиту.

Необхідність внесення плати за додаткові, супутні послуги банку, пов`язанні з розрахунково-касовим обслуговуванням, передбачена в розділі 4 «Графік платежів/розрахунок загальної вартості кредиту для клієнта та реальної процентної ставки» кредитного договору (колонка 8 графіку). Щомісячний розмір комісії за розрахунково-касове обслуговування складає 3064,60 грн, а її загальний розмір (за весь період користування кредитом) 147100,80 грн.

Однак, встановивши у кредитному договорі сплату комісійної винагороди за обслуговування кредиту в розмірі 1,99 % від суми кредиту, що складає 3064,60 грн щомісячно, банк не повідомив, які саме послуги за вказану плату надаються позичальнику, а розмір такої комісійної винагороди, з огляду на обставини справи (зокрема, розмір кредиту та процентів), вносить істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу, що в сукупності свідчить про те, що оспорювані умови кредитного договору є несправедливими.

При цьому згідно з графіком платежів і розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки загальний розмір плати за розрахунково-касове обслуговування (147100,80 грн) наближений до розміру кредиту, отриманого для власних потреб (154000 грн), що вочевидь не можна визнати справедливим та розумним.

У справі, яка переглядається, Банк не було позбавлено можливості надати докази на підтвердження справедливості умов договору щодо встановленої комісії, зокрема з урахуванням переліку та обсягу послуг, які надаються позичальнику за таку плату. Разом з тим наявні в матеріалах справи документи взагалі не містять будь-якого опису послуг з розрахунково-касового обслуговування, за які банком встановлена комісія.

Тому в контексті обставин цієї справи, предмета та підстав зустрічного позову, а також характеру спірних правовідносин, судам належало визнати недійсними оспорювані умови кредитного договору відповідно до положень статей 203, 215 ЦК України, статті 18 Закону № 1023-XII.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, наведеним в постанові від 07 квітня 2021 року у справі № 766/8096/20 (провадження № 61-15716св20).

Таким чином, суд приходить до висновку, що умови кредитного договору про сплату відповідачем на користь позивача Комісійної винагороди є несправедливими, і в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Згідно з Розрахунком заборгованості (а.с. 11), позивач із сплачених відповідачем коштів на погашення кредиту зарахував в рахунок Щомісячної комісії 7350,8 грн.

Оскільки суд визнає умови договору зі сплати Комісійної винагороди несправедливими, у позові у цій частині відмовляє, а позивач не надав суду іншого розрахунку заборгованості, суд вважає за необхідне зменшити на вказану суму строкову заборгованість відповідача по кредиту, а саме: 54707,64-7350,8= 47356,84 грн.

Згідно з частиною першою статі 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд задовольняє позовні вимоги у числовому виразі на 68%.

Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у сумі 1825 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 512-519, 526, 530, 610 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 141, 263-265, 279 ЦПК України, суд , -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю „Глобал Спліт (м.Київ, вул. Жилянська, 5-Б, оф. 5, ) задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Глобал Спліт (м.Київ, вул. Жилянська, 5-Б, оф. 5, ) заборгованість за кредитним договором,в сумі 71066,39 (сімдесят одна тисяча шістдесят шість) гривень 39 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Глобал Спліт (м.Київ, вул. Жилянська, 5-Б, оф. 5, ) сплачений останнім судовий збір в сумі 1825 (одна тисяча вісімсот двадцять п`ять) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення в порядку, передбаченому ст.ст. 354, 355 ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду в повному обсязі виготовлено 17 січня 2024 року.

Суддя: О. П. Грушко