Номер провадження: 22-ц/813/1872/24
Справа № 493/1745/20
Головуючий у першій інстанції Тітова Т. П.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Карташова О.Ю.

суддів: Коновалової В.А., Кострицького В.В.

за участю секретаря судового засідання - Долгової В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду

апеляційну скаргу Балтського відділу державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)

на ухвалу Балтського районного суду Одеської області від 28 червня 2023 року

у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Балтського районного суду Одеської областізі скаргою на бездіяльність державного виконавця та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування скарги зазначила, що на виконанні у Балтському відділі ДВС у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління МЮ (м. Одеса) перебуває виконавче провадження № 71365212 з виконання виконавчого листа, виданого на підставі рішення Балтського районного суду Одеської області № 493/1745/20 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошових коштів у розмірі 1000 доларів США, що еквівалентно 27090 грн та судового збору у сумі 840,80 грн.

10.05.2023 року з push-повідомлення у мобільний додаток скаржнику стало відомо про те, що 22.03.2023 року державний виконавець Балтського відділу ДВС у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління МЮ (м. Одеса) прийняв постанову про арешт коштів боржника.

На підставі цієї постанови накладено арешт на грошові кошти боржника, які містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, в тому числі накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на картковому рахунку, призначеному для зарахування пенсії боржника.

Під час вчинення виконавчих дій з виконання виконавчого листа № 493/1745/20 державним виконавцем була прийнята постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та відповідно з її заробітної плати щомісяця буде утримуватися 20 відсотків доходів.

11.05.2023 року ОСОБА_1 подала державному виконавцю клопотання про зняття арешту із вказаного карткового рахунку, однак листом державний виконавець повідомив її, що підстав для зняття арешту з банківського рахунку в АТ «Райффайзен Банк» IBAN № НОМЕР_1 немає.

Посилаючись на те, що картковий рахунок боржника, на який зараховується пенсія, є рахунком зі спеціальним режимом використання (спеціальним рахунком), який за законом не підлягає арешту, а також що державним виконавцем вже звернено стягнення на заробітну плату боржника шляхом направлення відповідної постанови за її місцем роботи, заявник просила визнати бездіяльність державного виконавця, яка полягає у незнятті арешту з коштів на рахунку, що має спеціальний режим використання та зобов`язати державного виконавця зняти арешт з коштів, що розміщені в АТ «Райффайзен Банк», IBAN № НОМЕР_1 на рахунку зі спеціальним режимом призначення, для зарахування пенсії боржника.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 28 червня 2023 року постановлено скаргу ОСОБА_1 на дії/бездіяльність органу примусового виконання- задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Балтського відділу ДВС у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління МЮ (м. Одеса) Іванова С.В. щодо незняття арешту на картковому рахунку, що має спеціальний режим використання.

Зобов`язати державного виконавця Балтського відділу ДВС у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління МЮ (м. Одеса) Іванова С.В. вжити визначених ЗУ «Про виконавче провадження» заходів для зняття арешту з грошових коштів, розміщених на картковому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в АТ «Райффайзен Банк» на ім`я ОСОБА_1 .

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що оскільки державний виконавець, не відреагував на звернення боржника, і не зняв арешт з коштів, розміщених на рахунку, відкритому в АТ «Райффайзен Банк», призначеному для отримання пенсії, тобто рахунку, який має спеціальний режим використання, такі дії виконавця не відповідають приписам ч. 4 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження».

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Балтського відділу державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Балтського районного суду Одеської області від 28 червня 2023 року в частині визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця ОСОБА_4 щодо незняття арешту на картковому рахунку, що має спеціальний режим використання.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_1 при зверненні до Балтського відділу ДВС із заявою про зняття арешту не надала належних доказів, що картковий рахунок має спеціальний статус. Також посилається на те, що постанова про накладення арешту на грошові кошти позивача була прийнята АТ «Райффайзен Банк» до виконання та державний виконавець не отримував документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги Балтського відділу державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

У судовому засіданні, в режимі відеоконференції, представник скаржника ОСОБА_5 надав усні пояснення по суті справи, доводи скарги підтримав, зазначивши при цьому, що ухвала суду першої інстанції є помилковою, а також прийнятим з порушенням норм процесуального права.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належно.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що на виконанні Балтського відділу ДВС у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління МЮ (м. Одеса) перебуває виконавче провадження № 71365212 з примусового виконання виконавчого листа № 493/1745/20 від 17.10.2022 року про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошових коштів у розмірі 1000 доларів США, що еквівалентно 27090 грн та судового збору у сумі 840,80 грн.

Постановою державного виконавця Балтського відділу ДВС у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління МЮ (м. Одеса) ВП № 71365212 від 22.03.2023 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на яке заборонено законом, та належить боржнику.

ОСОБА_1 отримує пенсію шляхом безготівкового перерахування коштів на картковий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Райффайзен Банк».

11 травня 2023 року ОСОБА_1 подала державному виконавцю клопотання про зняття арешту із вказаного карткового рахунку, посилаючись на те, що рахунок має спеціальний статус.

16 травня 2023 року Балтським відділом ДВС надано відповідь про відсутність підстав для зняття арешту з рахунків боржника.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить апеляційний суд

Згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця).

У статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно зі статтею 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів/електронних грошей, що знаходяться на рахунках у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Згідно з частиною першою статті 69 Закону України «Про виконавче провадження» підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Відповідно до частини першої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Абзацами 4 і 5 частини 2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що з пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Припис абзацу четвертого частини другої статті 70 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) в тім, що він унеможливлює виплату - у розмірі не нижче прожиткового мінімуму - пенсії, що є основним джерелом існування, призначеної в установленому законом розмірі прожиткового мінімуму, згідно з Рішенням Конституційного Суду№ 3-р(II)/2023 від 22.03.2023.

Припис абзацу п`ятого частини другої статті 70 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) в тім, що він унеможливлює виплату - у розмірі не нижче прожиткового мінімуму - пенсії, що є основним джерелом існування, призначеної в установленому законом розмірі прожиткового мінімуму, згідно з Рішенням Конституційного Суду№ 3-р(II)/2023 від 22.03.2023.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника та/або з електронних грошей, які знаходяться на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку, небанківських надавачів платіжних послуг документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону.

За змістом пункту 1 частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, накладення арешту на які заборонено, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 (пункти 7.14, 7.15), а також підтверджений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 квітня 2022 року в справі № 756/8815/20.

Крім того, у пунктах 74-77 постанови від 20 квітня 2022 року в справі № 756/8815/20 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що передбачене абзацом другим частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язання виконавця зняти арешт на підставі повідомлення банку не виключає зняття такого арешту на підставі повідомлення боржника, та за наслідками здійснення контролю за правильністю стягнення на підставі наданих звітів про стягнення, оскільки у відповідності до підпункту 1 частини четвертої статті 59 цього закону підставами для зняття виконавцем арешту з майна боржника або його частини є отримання ним документального підтвердження, що звернення стягнення на такі кошти боржника заборонено законом.

Для боржника надання вищевказаних підтверджуваних документів є процесуальною можливістю відновити свої права, порушені у зв`язку з накладенням незаконного арешту, а для виконавця зняття такого арешту є здійсненням повноважень для усунення спричинених негативних наслідків. Однак це не виключає зобов`язання банку при виконанні приписів державного та/або приватного виконавця окремо від боржника повідомити виконавця про неможливість накладення арешту на грошові кошти боржника у зв`язку з забороною встановленою законом.

Наявність у виконавчому провадженні звітів підприємства, установи, організації, фізичної особи - підприємця, що здійснюють боржнику певні виплати про нарахування доходів та розмір утримань з цього доходу на погашення боргу, надає можливість виконавцю здійснювати не тільки контроль за правильністю такого утримання, а й можливість визначення розмір коштів, які складають дохід боржника, з якого здійснення стягнення неможливе.

У випадку, коли на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника-фізичної особи, що знаходяться на рахунку боржника та є заробітною платою боржника, виконавцю не вдалось виявити правову природу (статус) цих грошових коштів, як коштів на які накладення арешту заборонено законом, то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього та/або за результатами перевірки зазначених звітів.

Судом встановлено, що на виконання постанови державного виконавця Балтського відділу ДВС у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління МЮ (м. Одеса) ВП № 71365212 від 22.03.2023 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на яке заборонено законом, та належить боржнику

11 травня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до органу державної виконавчої служби із заявою про зняття арешту з грошових коштів на рахунку, що має спеціальний режим призначення, до якої, зокрема, додала на підтвердження того, що рахунок має спеціальний режим використання - копію заяви АТ «Райффайзен Банк» про виплату пенсії.

Проте вказана заява була залишена державним виконавцем без задоволення з посиланням на те, що повноваження щодо повернення постанови виконавця без виконання у разі визначення рахунків зі спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом, покладено на банківську установу, де відкрито такі рахунки.

За встановлених обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 , оскільки при розгляді заяви про зняття арешту з коштів на рахунку, призначеному для зарахування пенсії, державний виконавець діяв не у відповідності з вимогами Закону України «Про виконавче провадження».

Доводи апеляційної скарги про те, що боржник під час звернення до державного виконавця із заявою про зняття арешту з грошових коштів не надав достатніх доказів на підтвердження того, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом, спростовані змістом поданої заяви, до якої боржник долучив копію заяви АТ «Райффайзен Банк» про виплату пенсії.

Із відповіді органу державної виконавчої служби вбачається, що боржнику повідомлено про відсутність підстав для зняття арешту не у зв`язку з тим, що надані до заяви докази є недостатніми, а через те, що повноваження щодо повернення постанови виконавця без виконання у разі визначення рахунків зі спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом, покладено на банківську установу.

Натомість такі висновки суперечать вищенаведеним позиціям Великої Палати Верховного Суду про те, що виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Балтського відділу державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) залишити без задоволення.

Ухвалу Балтського районного суду Одеської області від 28 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді В.А. Коновалова

В.В. Кострицький