Справа № 468/2692/23
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

26.03.2024 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Янчука С.В., за участю секретаря судового засідання Онофрійчук М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Баштанка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання договору купівлі-продажу дійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку. На обґрунтування вимог позивач в заяві зазначила, що 07 квітня 1999 року її чоловік, ОСОБА_4 (покупець) уклав договір купівлі-продажу житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_1 з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (продавці).

Зазначений договір був укладений на Універсальній Товарній Біржі "Віконт-Т" за реєстраційним №1-348, та посвідчений підписами продавця, покупця, та керівником відділу Універсальної Товарної Біржі «Віконт-Т».

Будинок був придбаний за 18800 (вісімнадцять тисяч вісімсот) гривень. Сторонами була досягнута домовленість по всім істотним умовам договору і угодафактично виконана. Після цього чоловік вступив у володіння будинком, почав проживати в будинку зі своєю сім`єю, та використовувати на власний розсуд.

22.04.1999 року Баштанським бюро технічної інвентаризації на вказаному договорі зроблено реєстраційним напис на правовстановлюючому документі, згідно якого зазначений в цьому документі житловий будинок зареєстрований Баштанським БТІ на праві приватноївласності за ОСОБА_4 .

Після укладення правочину купівлі-продажі, договір нотаріально посвідчений не був, оскільки на час його укладення цього не вимагалось відповідно до норм закону України «Про товарну біржу» (ч.2 ст.15 Закону).

ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік позивача - ОСОБА_4 - помер.28.10.2023 року позивач разом з іншими спадкоємцями уклали нотаріально посвідчений договір про поділ спадщини, яка залишилася після смерті спадкодавця, відповідно до якого у спадщину до позивача має перейти вказаний житловий будинок з прилеглими до нього господарським та побутовими спорудами.

28.10.2023 року від нотаріуса позивач отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки наданий для видачі свідоцтва про право на спадщину договір, посвідчений товарною біржею, не може бути прийнятий нотаріусом як документ, що підтверджує право власності спадкоємця на житловий будинок, так як відповідно до ст.227 Цивільного кодексу УРСР від 18.07.1967 року, договір купівлі - продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору.

Вирішити вказане питання у досудовому порядку в позивача немає можливості, оскільки встановити місце заходження другої сторони договору - продавців будинку, не представляється можливим, тому позивач змушений звернутися до суду.

Позивач просила розглядати справу у її відсутність, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовільнити.

Відповідачі до суду не з`явилися, про дату та час розгляду повідомлявся вчасно та належним чином - рекомендованим повідомленням та оголошенням на сайті Баштанського районного суду. Заяв до суду не надходило.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши наявні у справі матеріали ( копію договору купівлі продажу житлового будинку з реєстраційним написом; копію технічного паспорту на будинок; копію свідоцтва про смерть ОСОБА_4 від 18.04.2023 року; копію свідоцтва про укладення шлюбу від 06.10.1973 року; копію витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі від 19.06.2023 року; копію договору про поділ спадщини від 28.10.2023 року; копію постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.10.2023 року), суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову.

В судовому засіданні встановлено, що 07 квітня 1999 року, ОСОБА_4 , уклав договір купівлі - продажу житлового будинку, який розташований АДРЕСА_1 з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .Зазначений договір був укладений, на Універсальній Товарній Біржі "Віконт-Т", реєстраційний №1-348, та посвідчений підписами продавців, покупца, та керівником відділу Універсальної Товарної Біржі "Віконт-Т". Сторонами була досягнута домовленість по всім істотним умовам договору і угода фактично виконана. Після укладення правочину купівлі-продажі, договір нотаріально посвідчений не був, оскільки на час його укладення цього не вимагалось відповідно до норм Закону України «Про товарну біржу» (ч.2 ст.15 Закону).

Таким чином судом встановлено, що при укладені угоди було порушене право покупця на належне оформлення договору купівлі-продажу квартири, який потребував нотаріального посвідчення відповідно до ст. 227 ЦК УРСР.

Зазначені правовідносини врегульовані ст.47 ЦК УРСР (яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), із змісту якої слідує, що нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. В цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Оскільки в судовому засіданні достеменно встановлено, що сторони угоди купівлі-продажу домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, а саме: договором купівлі-продажу № 1-348 від 07.04.1999 року, укладеним на Універсальній Товарній Біржі "Віконт-Т" та копією технічного паспорта вказаного будинку. Крім того, відбулося повне виконання договору, але продавці ухилилися від нотаріального посвідчення угоди, а в подальшому не представилось можливим встановити місце заходження другої сторони договору - зазначене в даному конкретному випадку, виходячи з принципу розумності та справедливості, є підставою для визнання дійсним договору купівлі-продажу спірного будинку.

На підставі ст.ст. 47; 227 ЦК УРСР та керуючись ст.ст. 12; 13; 81; 264; 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання договору купівлі-продажу дійсним - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_1 , укладений 07 квітня 1999 року між ОСОБА_4 (покупцем) та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 (продавцями), зареєстрований за №1-348 на Універсальній Товарній Біржі «Віконт-Т».

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду.

СУДДЯ: