Справа № 226/2272/23

Провадження 2/226/639/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

26 лютого 2024 року Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Клепки Л.І.,

за участю секретаря Філіпповської Т.Г.,

розглянувши в заочному судовому засіданні в залі суду в місті Мирноград Донецької області справу за заявою Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за теплову енергію, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго звернувся до суду з позовом, уточненим до початку судового розгляду, до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію. В обґрунтування вимог вказав, що відповідач є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , та споживачем послуг з теплопостачання, які надаються йому в централізованому порядку з використанням внутрішньобудинкових систем на підставі особового рахунку № НОМЕР_1 , вартість яких відповідач не сплачує. Внаслідок цього за ним за період з 01.10.2018 до 01.11.2023 утворилася заборгованість в розмірі 35788,90грн. Жодних звернень від відповідача до ОКП «Донецьктеплокомуненерго» щодо непроведення стягнення за теплову енергію відповідно до Постанови Кабміну «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» не надходило. Посилаючись на Закон України «Про житлово-комунальні послуги», Закон України «Про теплопостачання», позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вказану заборгованість.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій висловлена згода на розгляд справи в заочному судовому засіданні в разі неявки відповідача.

Відповідач ОСОБА_1 , будучи повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання двічі не з`явився, причини неявки суду не повідомив, правом подачі відзиву на позов не скористався.

Приймаючи до уваги зазначені обставини, суд вважає за можливе відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України розглянути справу в заочному судовому засіданні та ухвалити рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Надавши оцінку спірним правовідносинам та дослідивши представлені позивачем докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з такого.

Відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг регулюються Житловим кодексом УРСР, Законом України «Про теплопостачання», Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та «Правилами надання послуг центрального опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року за №630.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Згідно ст.ст.67,68 Житлового Кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами, і має вноситися споживачами послуг своєчасно.

Відповідно до п.п.5, 10 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, а у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг.

Обов`язок споживача здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію визначено ст.19 Закону України «Про теплопостачання».

Відповідно до Правил надання послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.1997 ріку № 1497 (із змінами та доповненнями), розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати послуг є календарний місяць, плата за який вноситься не пізніше 10 числа наступного за розрахунковим місяцем, якщо договором не встановлено інших термінів.

Згідно з п. 18 Правил надання послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 ріку № 630 розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

В разі, якщо письмовий договір про надання послуг з централізованого опалення між споживачем та постачальником не укладався, плату за послуги теплопостачання споживач зобов`язаний внести не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяцем.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Недотримання вимог сторонами призводить до порушення зобов`язань.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 33,6 кв. м (житлова площа 22,2 кв.м), що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна(а.с.11).

Як вбачається з наданих позивачем розрахунків, плата за отримання послуг теплопостачання відповідачем з 01.10.2018 до 01.11.2023 не здійснювалася, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість в розмірі 39788,90 грн. Заборгованість відповідача зі сплати послуг за абонентське обслуговування за період з 01.10.2020 до 01.11.2023 склала 759,41 грн. Також у зв`язку з несплатою відповідачем послуг йому за період з 01.10.2018 до 01.02.2022 нараховано 3% річних в розмірі 1141,89 грн. та інфляційні втрати в розмірі 2779,97 грн. (а.с.13-14).

Після звернення позивача до суду відповідачем добровільно було сплачено заборгованість з абонентського обслуговування, 3% річних та судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у зв`язку з чим позивач зменшив позовні вимоги і просить суд стягнути з відповідача на його користь лише заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01.10.2018 до 01.11.2023, яка становить 35788,90 грн.

Оскільки вказана заборгованість виникла внаслідок не виконання відповідачем свого обов`язку зі сплати послуг за отримані послуги, розмір і період виникнення якої ним не спростовано, вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відсутність окремого договору між постачальником і споживачем не звільняє споживача від обов`язку сплачувати отримані житлово-комунальні послуги.

Отже, уточнені позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості за теплову енергію підлягають задоволенню в повному обсязі.

Так як витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, відповідачем до початку розгляду справи по суті сплачено, питання їх розподілу судом не вирішується.

Керуючись ст.ст.2, 5, 10-13, 141, 259, 265, 280-288 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» про стягнення заборгованості за теплову енергію задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» (84207, Донецька область, місто Дружківка, вулиця Космонавтів, будинок 39, код в ), заборгованість за теплову енергію, яка утворилася за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.10.2018 до 01.11.2023 в розмірі 35788 (тридцять п`ять тисяч сімсот вісімдесят вісім) грн. 90 коп., перерахувавши вказану суми на розрахунковий рахунок IBAN: НОМЕР_3 , банк ПАТ «БАНК «УКРАЇНСЬКИЙ КАПІТАЛ», призначення платежу: за судовим рішенням м.Мирноград.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано до Димитровського міського суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Л.І.Клепка