Справа № 212/294/24
У Х В А Л А

19 січня 2024 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Пустовіт О.Г., розглянувши заяву Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за послугу з постачання теплової енергії,-

ВСТАНОВИВ:

08 січня 2024 року Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» звернулися до суду із заявою про видачу судового наказу про солідарне стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 5 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

На виконання вимог передбачених ч. 5 ст. 165 ЦПК України, судом направлено до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи запит щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржників.

19 січня 2024 року на запит суду надана інформація, з якої вбачається, що за відомостями Реєстру Криворізької міської територіальної громади боржник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знята з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 з 10.03.2020 року, у зв`язку зі смертю особи ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином з огляду на вказане, суддя приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу виходячи з наступних підстав.

Згідно з п. 4 ч.1ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу.

Відповідно до п.6 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

При цьому відповідно до положень ст. ст. 25, 30 ЦК України, ст.ст. 46, 48 ЦПК України заява про видачу судового наказу може бути подана лише до особи (боржника), яка має цивільну процесуальну правоздатність та дієздатність. З моменту смерті фізичної особи цивільна процесуальну правоздатність та дієздатність припиняються. При цьому якщо фізична особа боржник у справі помер до подання заяви про видачу судового наказу, а права та обов`язки померлого переходять до його спадкоємців чи іншої особи, заявник повинен подати заяву про видачу судового наказу безпосередньо щодо його спадкоємців чи іншої особи.

Як встановлено судом, боржник помер до пред`явлення заяви про видачу судового наказу, в момент смерті боржника припинилася його цивільно -процесуальна правоздатність та дієздатність, тому зобов`язання між ним та заявником припинилися. Питання щодо процесуального правонаступництва, яке передбачене ст.55 ЦПК України, на стадії вирішення питання про видачу судового наказу не підлягає застосуванню, оскільки вказана норма закону може бути застосована лише у разі, коли боржник на момент звернення до суду мав цивільну процесуальну дієздатність та помер в процесі розгляду справи.

Згідно Постанови №14 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» якщо у заяві про видачу судовою наказу об`єднано вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, та такі вимоги між собою взаємопов`язані, та окремий їх розгляд неможливий, то суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи, що заявник просить суд видати судовий наказ про солідарне стягнення з боржників заборгованості за спожиту послугу з постачання теплової енергії, а боржник ОСОБА_2 померла та знята з реєстрації, суд вважає необхідним відмовити у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст.164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Відповідно до ч.2 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 165,166, 353 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

У видачі судового наказу за заявою Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за послугу з постачання теплової енергії відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду складена та підписана 19 січня 2024 року.

Суддя О. Г. Пустовіт