УХВАЛА

21 березня 2024 року

м. Київ

справа № 520/10188/17

провадження № 61-3918ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Гулька Б. І.,

розглянув заяву суддів Верховного Суду: Коломієць Ганни Василівни, Гулька Бориса Івановича про самовідвід у справі за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - Одеська міська рада, про скасування запису про державну реєстрацію права власності, витребування майна із чужого незаконного володіння, усунення перешкод у здійсненні права користування майном шляхом виселення та визнання договору купівлі-продажу недійсним за касаційною скаргою Департаменту комунальної власності Одеської міської ради на рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 червня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 13 лютого 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - Одеська міська рада, про скасування запису про державну реєстрацію права власності, визнання договору купівлі-продажу недійсним, витребування майна із чужого незаконного володіння та усунення перешкод у здійсненні права користування майном шляхом виселення.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 11 червня 2018 року позов Департаменту комунальної власності Одеської міської ради задоволено частково.

Скасовано запис від 23 листопада 2013 року № 8259906 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1 .

Витребувано від ОСОБА_2 нежитлові приміщення першого поверху № НОМЕР_1 , загальною площею 75,2 кв. м, за адресою: АДРЕСА_2 , на користь територіальної громади м. Одеси (Одеська міська рада) в особі Департаменту комунальної власності Одеської міської ради.

Усунуто перешкоди у користуванні територіальною громадою м. Одеси (Одеська міська рада) в особі Департаменту комунальної власності Одеської міської ради нежитловими приміщеннями першого поверху НОМЕР_1, загальною площею 75,2 кв. м, за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом виселення ОСОБА_2 з указаного приміщення.

У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 10 листопада 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 11 червня 2018 року в частині задоволення позовних вимог Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про витребування майна із чужого незаконного володіння, усунення перешкод у користуванні майном скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення.

У задоволенні позову Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про витребування від ОСОБА_2 нежитлових приміщень першого поверху НОМЕР_1, загальною площею 75,2 кв. м, за адресою: АДРЕСА_2 , на користь територіальної громади м. Одеси (Одеська міська рада) в особі Департаменту комунальної власності Одеської міської ради та усунення перешкод у користуванні територіальною громадою м. Одеси (Одеська міська рада) в особі Департаменту комунальної власності Одеської міської ради шляхом виселення ОСОБА_2 з нежитлових приміщень першого поверху НОМЕР_1, загальною площею 75,2 кв. м, за адресою: АДРЕСА_2 , відмовлено.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 червня 2021 року касаційну скаргу Департаменту комунальної власності Одеської міської ради задоволено частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 11 червня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 10 листопада 2020 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції (касаційне провадження № 61-1748св21).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 29 червня 2023 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 13 лютого 2024 року, у задоволенні позову Департаменту комунальної власності Одеської міської ради відмовлено.

У березні 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Департаменту комунальної власності Одеської міської ради на рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 червня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 13 лютого 2024 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 березня 2024 року касаційну скаргу Департаменту комунальної власності Одеської міської ради на рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 червня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 13 лютого 2024 року у вказаній справі передано для розгляду колегії суддів: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач) та суддів, які входять до складу колегії: Гулейкова І. Ю., Луспеника Д. Д. (справа 520/10188/17, касаційне провадження № 61-3918ск24).

19 березня 2024 року судді Верховного Суду: Лідовець Р. А., Луспеник Д. Д. заявили про самовідвід у вищевказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 19 березня 2024 року заяву суддів Верховного Суду Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д. про самовідвід задоволено.

Відведено суддів Верховного Суду: Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д. за їхньою заявою від участі у розгляді вищевказаної справи.

Касаційну скаргу Департаменту комунальної власності Одеської міської ради на рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 червня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 13 лютого 2024 року передано для проведення повторного автоматизованого розподілу.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 березня 2024 року справу передано судді-доповідачеві

Коломієць Г. В., судді, які входять до складу колегії: Гулейков І. Ю., Гулько Б. І.

21 березня 2024 року судді Верховного Суду: Коломієць Г. В., Гулько Б. І. заявили про самовідвід у справі з тих підстав, що вони брали участь у перегляді цієї справи у суді касаційної інстанції, за наслідком якого Верховним Судом прийнято постанову від 09 червня 2021 року (касаційне провадження № 61-1748св21), якою судові рішення у цій справі скасовані, справу направлено на новий судовий розгляд, в якій висловлювалася правова позиція щодо вирішення спору, зокрема, щодо добросовісності дій відповідачів, способу судового захисту, позовної давності, тощо. Тому з метою уникнення сумнівів у неупередженості та забезпечення об`єктивності розгляду цієї справи вважають, що підлягають самовідводу.

Заява суддів Верховного Суду про самовідвід підлягає задоволенню.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у статтях 36, 37 ЦПК України.

Пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно із частиною першою статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до частини першої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 48).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 46).

Судді Верховного Суду Гулько Б. І., Коломієць Г. В. раніше брали участь у перегляді цієї справи у суді касаційної інстанції та висловлювали свою правову позицію щодо спірних правовідносин, тому з метою уникнення сумнівів у неупередженості чи об`єктивності суддів, заяву про самовідвід слід задовольнити та передати справу для проведення повторного автоматизованого розподілу.

Ураховуючи викладене, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення заяви про самовідвід суддів Верховного Суду: Гулька Б. І., Коломієць Г. В.

Керуючись статтями 36, 39, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву суддів Верховного Суду Гулька Бориса Івановича, Коломієць Ганни Василівни про самовідвід задовольнити.

Відвести суддів Верховного Суду: Гулька Бориса Івановича, Коломієць Ганну Василівну за їхньою заявою від участі у розгляді справи за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - Одеська міська рада, про скасування запису про державну реєстрацію права власності, витребування майна із чужого незаконного володіння, усунення перешкод

у здійсненні права користування майном шляхом виселення та визнання договору купівлі-продажу недійсним за касаційною скаргою Департаменту комунальної власності Одеської міської ради на рішення Київського районного суду м. Одеси

від 29 червня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 13 лютого 2024 року.

Касаційну скаргу Департаменту комунальної власності Одеської міської ради на рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 червня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 13 лютого 2024 року передати для проведення повторного автоматизованого розподілу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Г. В. Коломієць

І. Ю. Гулейков

Б. І. Гулько