КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року місто Київ.

Справа № 756/11469/23

Апеляційне провадження № 22-ц/824/1890/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Судді-доповідача Желепи О.В.,

суддів: Немировська О.В., Мазурик О.Ф.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2023 року (у складі судді Шролик І.С., повний текст складено 06.10.2023)

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків

встановив:

У вересні 2023 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить суд: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування спричинених збитків грошові кошти в розмірі 3066,00 грн та судові витрати у розмірі 11073, 60 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03 грудня 2022 року у м. Києві поблизу буд. 26-А на просп. Г. Сталінграда відповідач ОСОБА_2 шляхом навмисного нанесення удару рукою розбив лобове скло на належному позивачці транспортному засобі Geely, д.н.з. НОМЕР_1 , який стояв, спричинивши матеріальні збитки.

На місце події водій автомобіля Geely ОСОБА_3 викликав поліцію. Подію зафіксовано працівниками Оболонського УП ГУ НП та пізніше за фактом хуліганських дій ОСОБА_2 слідчим порушено кримінальне провадження № 0001465.

Позивач вказує, що факт навмисного спричинення удару та розбиття лобового скла підтверджено матеріалами справи по заяві ОСОБА_3 , а саме поясненнями ОСОБА_2 , який визнав факт того, що він перелякався та відштовхнувся від машини. Але в дійсності він наніс умисно удар рукою і розбив скло з хуліганських мотивів. Вказує, що на ремонт лобового скла витрачено кошти у сумі 3066,00 грн, на час звернення з позовом матеріальні збитки власнику автомобіля не відшкодовані. З наведених підстав ОСОБА_4 просила суд компенсувати за рахунок відповідача завдані матеріальні збитки, пошкодженням транспортного засобу.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2023 року відмовлено в задоволенні позову.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 , 09 листопада 2023 року засобами поштового зв`язку направив до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу в якій просить суд скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким задовольнити позов.

Вказує, що судове засідання по суті було лише одне в яке Відповідач та свідок ОСОБА_6 не з`явились. Але судом було вивчено письмові пояснення цих осіб які і стали підставою для відмови у позові. При цьому свідчення свідка водія ОСОБА_7 , який керував зазначеним автомобілем, безпосередньо бачив момент спричинення шкоди, викликав у зв`язку з цим патрульну поліцію та особисто дав свідчення та відповів на всі питання суду в рішенні суду майже не описані. Та належної правової оцінки судом цим свідченням не дано. І навіть не описано які саме детально дав свідчення свідок про момент спричинення шкоди. В той же час суддя зробила акцент на факті складання протоколу на свідка за порушення ПДР, який не передбачає встановлення причинного зв`язку з наслідками, як це є в ст. 124 КУпАП

Судом не перевірено письмові покази свідка ОСОБА_6 , яка вказала, що начеб-то автомобіль майже не збив чоловіка. Такі свідчення не мають конкретики про обставини пригоди, адже якщо пішоходи йшли разом, то чому обидва не реагували однаково на рух автомобіля. Свідок пише що чоловік «після чого відштовхнув машину рукою по лобовому склу» Такі свідчення повністю підтверджують позовні вимоги, адже висновок суду про те що Позивачем начеб-то не доведено спричинення шкоди діями Відповідача не відповідає цим свідченням. Таким чином в цій частині свідчення ОСОБА_6 підтверджують позовні вимоги.

На думку скаржника свідчення свідка ОСОБА_6 в частині того, що вона бачила пошкодження на склі до моменту зустрічі з автомобілем мають бути оцінені критично, оскільки пошкоджень на склі не було.

Ухвалою від 29 листопада 2023 року Київським апеляційним судом відкрито апеляційне провадження в даній справі та надано учасникам справи 5-ти денний строк з моменту отримання ухвали для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач вважає апеляційну скаргу необґрунтованою та просить її залишити без задоволення.

Вказує, що безпідставним є посилання та твердження Позивача, що наїзду на пішохода не було і що автомобіль стояв на місці, а потім трохи почав їхати і знову зупинився, де саме і як це відбувалось, Позивач чітко не вказує, оскільки в нього відсутній будь який документ чи експертиза, що саме Відповідач завдав шкоди його автомобілю, а не навпаки його автомобіль скоїв наїзд на пішоходів, коли вважає що він зупинився при виявленні пішоходів за два метри. Ті аргументи, що наводить Позивач не відповідають дійсності і не підтверджені належними доказами

Вважає, що безпідставно позивач також свідчить, що свідки пішоходи приховують правдиву інформацію і посилаються на пошкоджене скло в автомобілі, яке не можливо не помітити, оскільки автомобіль рухався на швидкості і здійснив зупинку свою біля пішоходів на яких майже не спричинив наїзд. Отже жодного факту та доказу Позивач не наводить суду так як і не навів суду першої інстанції, яким чином було пошкоджене скло, і чому саме майже через місяць він звернувся з метою ремонту скла автомобіля і чому відразу не зробив експертизу, яким чином було здійснення розбиття скла і чи воно взагалі було розбите від руки Відповідача.

За приписами ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційного оскарження, та вимог, що заявлялися в суді першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Як визначено ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 2 ст.89 ЦПК України визначено, що суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що не встановлено беззаперечно того факту, що саме діями відповідача ОСОБА_2 завдано шкоду майну ОСОБА_1 . Будь-яких доказів на спростування відомостей викладених відповідачем у відзиві стороною позивача не надано, як то і не надано доказів того, що внаслідок дій ОСОБА_2 завдано шкоди, наприклад відео фіксації обставин пригоди, або постанови чи рішення суду, якими би встановлено неправомірні дії відповідача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, з огляду на таке.

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам рішення районного суду відповідає.

відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

У зазначеній нормі права, яка встановлює загальні підстави відшкодування шкоди в рамках деліктних (позадоговірних) зобов`язань, під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається в зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Шкода це не тільки обов`язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки завдана шкода (реальна шкода та упущена вигода) відшкодовується в повному обсязі.

Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідачів покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.

Як роз`яснено у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відмовляючи у задоволенні позову судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль Geely, д.н.з. НОМЕР_1 , зареєстровано за ОСОБА_1 (а.с. 4).

Зі змісту протоколу огляду від 03 грудня 2022 року вбачається, що проведеним оглядом встановлено: об`єктом огляду місця події є асфальтована ділянка місцевості, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Тимошенко, 2/4. На вказаній ділянці місцевості виявлено автомобіль Geely, д.н.з. НОМЕР_1 . При огляді вказаного автомобіля виявлено пошкодження лобового скла, а саме скол та тріщини з лівого боку, а також тріщини, що йдуть від сколу (а.с. 9).

З наряду-замовлення Центру ремонту авто скла - «ГЛАС ЕКСПРЕС» (ФОП ОСОБА_8 ) від 06 січня 2023 року вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Geely, д.н.з. НОМЕР_1 склала 3066,00 грн. (а.с.13)

Судом досліджено письмові пояснення від 03 грудня 2022 року, надані ОСОБА_2 працівнику патрульної поліції, що 03 грудня 2022 року, приблизно о 11.10 год. за адресою: м. Київ, просп. Г. Сталінграда, 26-А, ОСОБА_2 переходячи дорогу та переконавшись у відсутності транспортного засобу у невстановленому місці зі своєю дружиною. Ми переконалися у відсутності небезпеки переходу через дорогу. Раптово одна з машин, що стояла в черзі перед світлофором на червоне світло, виїхала на зустрічну смугу та почала рухатись в нашому напрямку, побачивши машину, яка рухається на нас, я перелякався та відштовхнувся від машини марки Geely, д.н.з. НОМЕР_1 , жовтого кольору.

Також судом досліджено пояснення ОСОБА_9 , зі змісту яких вбачається, що 03 грудня 2022 року, приблизно о 11.10 год. за адресою: м. Київ, просп. Г. Сталінграда, 26-А, переходячи дорогу та переконавшись у відсутності руху транспортного засобу, разом з чоловіком почала переходити дорогу. Раптово одна із машин виїхала на зустрічну смугу та майже не збила чоловіка. Після чого, чоловік відштовхнув машину по лобовому склу. В даній машині перебувала одна особа (водій), що можуть підтвердити офіцери поліції, які приїхали за викликом. Також хочу зазначити, що до моменту зустрічі з машиною, я побачила, що лобове скло вже мало пошкодження у вигляді тріщини.

Як встановлено зі супровідного листа від 30 січня 2023 року Департаментом УПП в м. Києві на адресу Оболонського УП ГУНП у м. Києві повернуто матеріали події, яка мала місце 03 грудня 2022 року по пр. Івасюка, 26-А, за участю автомобіля Geely, д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки подія не підпадає під ознаки ДТП.

Згідно витягу з ЄРДР від 07 квітня 2023 року порушено кримінальне провадження №0001465 за ч. 1 ст. 194 КК України, за фактом того що 03 грудня 2022 року близько 11.15 год. невстановлена особа перебуваючи за адресою: м. Київ, просп. Героїв Сталінграда, 26-а, пошкодила лобове скло в автомобілі марки Geely, д.н.з. НОМЕР_1 , чим спричинила ОСОБА_10 матеріальну шкоду (ЖЕО № 12296 від 06 квітня 2023 року).

Підтверджуючи заявлені позовні вимоги позивачем додано до позовної заяви копію свідоцтва про реєстраціє транспортного засобу (а.с.4), копію паспорта позивача (а.с.5), пояснення ОСОБА_2 (а.с.6), витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с. 7), лист начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Євдокимова від 30 січня 2023 року №Ш-38/41/11-5/02-2023 (а.с.8), копія протоколу огляду від 03 грудня 2022 року (а.с.9-10), копії фото автомобіля (а.с.11-12), копія нараду замовлення від 05 січня 2023 року (а.с.13), копія товарного чека від 06 січня 2023 року (а.с.14), копія виписки з Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.15).

Заперечуючи проти позовних вимог відповідачем надано суду копію пояснень ОСОБА_9 (а.с.31).

Верховний Суд у постанові від 10 червня 2019 року у справі № 591/5118/14-ц дійшов висновку про те, що хоча цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях і передбачає презумпцію вини завдавача шкоди, позивач повинен довести, що протиправні дії вчинено саме тією особою, до якого пред`явлено позов, таких висновків дійшов.

У відповідності до ч.ч.1,6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що з доказів долучених позивачем, на підтвердження своїх вимог, неможливо встановити причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача та пошкодженням, що зазнав автомобіль.

Копія наряду замовлення від 05 січня 2023 року та копія товарного чека від 06 січня 2023 року не містить даних у зв`язку з чим необхідно придбавати скло лобове, які технічні несправності були наявні на транспортному засобі та коли вони утворились, внаслідок чого спричинено технічні пошкодження транспортного засобу та в період якого часу.

Зі змісту пояснень ОСОБА_2 (а.с.6) вбачається, що він відштовхнувся від автомобіля, аналогічні пояснення надала і ОСОБА_9 однак такі пояснення не підтверджують доводи позивача та свідка ОСОБА_3 про те, що саме ОСОБА_2 завдана шкода позивачу, шляхом пошкодження лобового скла. Не надано доказів, що внаслідок відштовхування від автомобіля пішохода, лобове скло отримало скол чи тріщини.

Досліджені судом докази по справі не були достатніми, для однозначного висновку про порушення відповідачем прав позивача, тому, судом першої інстанції зроблено обґрунтований висновок, що позивачем не доведено протиправності поведінки відповідача, причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та матеріальною шкодою, а також вини, що виключає можливість деліктної відповідальності.

Пояснення свідка ОСОБА_3 не підтверджують наявність протиправної поведінки відповідача, тому доводи апеляційної скарги в цій частині не заслуговують на увагу.

Інші доводи апеляційної скарги не дають правових підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права та не спростовують висновків суду.

При вирішенні вказаної справи районним судом правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2023 року постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги.

Тому, відсутні підстави для перерозподілу судових витрат.

В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 376, 383, 384, 389 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2023 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ч.3 ст.389 ЦПК України.

Суддя-доповідач О.В. Желепа

Судді О.В. Немировська

О.Ф. Мазурик