Справа № 347/416/24
Провадження № 2/347/342/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді: Кіцули Ю. С.,

за участю:

секретаря с/з Мошулі Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманої суми пенсії

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

23.02.2024 року позивач з вернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманої суми пенсії. Вимоги позову обґрунтовані тим, що позивач ОСОБА_1 перебуває га обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано- Франківської області як одержувач пенсії.

Позивач ОСОБА_1 04.01.2023 звернувся до відділу обслуговування громадян № 9 Головного управління (сервісний центр) із заявою про призначення пенсії за віком. Для зарахування страхового стажу заявник надав трудову книжку НОМЕР_1 , у якій під записами 8,9,10,11 зазначено, що ОСОБА_1 працював з 27.03.1985 по 28.08.1989, з 30.08.1989 по 25.12.1998 у Косівському виробничому об`єднанні промислових підприємств. ОСОБА_1 призначено пенсію за віком з 06.01.2023 року.

Головним управлінням 12.09.2023 направлено запит № 0900-0304- 8/44227 до Косівського споживчого товариства щодо підтвердження періодів роботи ОСОБА_1 у Косівському виробничому об`єднанні промислових підприємств з 27.03.1985 по 28.08.1989 та з 30.08.1989 по 25.12.1998 року.

Довідкою Косівської районної спілки споживчих товариств від 09.10.2023 № 66 Головне управління повідомлено про те, що Косівське Виробниче об`єднання промислових підприємств, яке входило в склад Косівської райспоживспілки, ліквідоване в 2003 році (підстава - постанова правління райспоживспілки. Протокол засідання № 3 п. 4 від 19.03.2003 року).

В процесі ліквідації ВОПП Косівська райспоживспілка прийняла на зберігання у свій відомчий архів документи ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Одночасно, у довідці вказано, що ОСОБА_1 дійсно працював на посаді надомника цеху по виготовленню товарів непродовольчої групи Косівського виробничого об`єднання промислових підприємств з 27.03.1985 року до 28.08.1989 року, що підтверджується наказами № 47 від 27.03.1985 року', № 45 К від 28.08.1989 року та довідкою про заробітну плату № 67 від 09.10.2023 року за 1985-1989 роки.

В наказі № 46 К від 30.08.1989 року інформація про прийняття ОСОБА_1 на посаду робітника будівельної бригади відсутня. В книгах по нарахуванню заробітної плати працівникам Косівського ВОПП за 1989-1998 роки відсутні відомості про заробітну плату ОСОБА_1 .

В листі було повідомлено, що за результатами опрацювання документів, доданих до заяви для призначення пенсії, до страхового стажу згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 не зараховано період роботи в Косівському виробничому об`єднанні промислових підприємств з 30.08.1989 з по 25.12.1998, оскільки згідно довідки № 66 від 09.10.2023 вказаний період трудової діяльності не підтверджений; у наказі № 46К від 09.10.2023 відсутній запис про призначення на роботу ОСОБА_1 , у книгах нарахування заробітної плати за 1989-1998 роки відсутні відомості про заробітну плату ОСОБА_1 .

Страховий стаж становить - 11 років 07 місяців 25 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком. У зв`язку з цим виникла переплата пенсії в сумі 26541,29 грн за період з 06.01.2023 по 30.11.2023 року.

ОСОБА_1 було запропоновано добровільно відшкодувати Пенсійному фонду надміру виплачені кошти в сумі 26541,29 гривень, про що йому 11.12.2023 за № 0900-0401 -8/63154 направлено листа щодо факту виникнення переплати пенсії в сумі 26541,29 грн за період з 06.01.2023 по 30.11.2023 та шляхів її погашення. Виплату пенсії ОСОБА_1 припинено з 01.12.2023 року.

Станом на лютий місяць 2024 року переплату пенсії в сумі 26541,29 грн не відшкодовано.

У зв`язку з цим, позивач просив позов задовольнити в повному обсязі, та стягнути з відповідача безпідставно отримані суми пенсії.

Відповідачу було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано.

Заяви, та клопотання учасників справи.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав заяву, відповідно до якої просив проводити розгляд справи без його участі (а.с.69).

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, однак подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги заперечив (а.с.72).

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 11.03.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено справу до судового розгляду на 11.04.2024 року.

Учасники судового провадження в судове засідання не з`явилися, однак подали заяви про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить такого висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Відповідно до копії розрахунку про переплату пенсії по пенсійній справі ОСОБА_1 за період з 06.01.2023 року по 30.11.2023 року складає 26541, 29 грн. (а.с. 19).

Відповідно до копії трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 така містить записи про працевлаштування відповідача (а.с.20-23).

Відповідно до копії заяви (а.с. 24) ОСОБА_1 заповнив формуляр заяви про призначення пенсії.

Згідно копії розписки повідомлення, ОСОБА_1 надано пакет документів 04.01.2023 року для призначення пенсії по віку, і такі зареєстровані за № 51 (а.с.25).

12.09.2023 року ГУПФУ в Івано-Франківській області зверталося із відповідним листом до Косівського споживчого товариства щодо підтвердження стажу ОСОБА_1 (а.с.27-28).

11.12.2023 року ГУПФУ в Івано-Франківській області листом повідомляло ОСОБА_1 про необхідність добровільного відшкодування надміру виплачених сум (а.с.29).

Довідкою №66 від 09.10.2023 року голова правління Косівської райспоживспілки проінформував ГУ ПФУ в Івано-Франківській області щодо підтвердження стажу ОСОБА_1 та надав підтверджуючі документи (а.с. 30-42).

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу безпідставно отриманих кошів як пенсія, та неповернення таких коштів відповідачем у позасудовому порядку.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України), Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Зобов`язання з безпідставного набуття (придбання) майна виникають за наявності трьох умов: 1) має місце набуття або збереження майна; 2) вказане набуття або збереження майна здійснено за рахунок іншої особи; 3) має місце відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Так, у статті 1215 ЦК України передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Такий правовий висновок щодо застосування статті 1215 ЦК України викладений в постановах Верховного Суду України, зокрема, в: Постанові Верховного Суду України від 22 січня 2014 року у справі № 6-151цс13; Постанові Верховного Суду України від 2 липня 2014 року у справі № 6-91цс14; Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 2 лютого 2018 року у справі № 556/1231/17; Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2018 року у справі № 174/404/16-ц, Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі 753/15556/15-ц.

У рішеннях Європейського Суду з прав людини «Стреч проти Сполученого Королівства», «Рисовський проти України» та інших наголошено на тому, що особа на користь якої органом влади прийняте певне рішення, має право розумно очікувати, що якщо орган влади вважає, що в нього є певна компетенція, то така компетенція дійсно існує, а тому визнання незаконності дій органу влади не повинно змінювати відносини прав, які виникли внаслідок такої дії органу влади.

Така позиція полягає в тому, що особа суб`єкт - приватного права, не може відповідати за помилки державних органів, а державні органи не можуть вимагати повернення в попередній стан, посилаючись на те, що вони при вчиненні юридично значимих дій припустилися помилки.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком, пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання.

У постанові Верховного Суду від 21 лютого 2020 року у справі №173/424/17 зазначено, що обов`язковою умовою стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення її на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера. В такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника. При цьому, порядок утримання (стягнення) надміру виплачених сум пенсій визначений статтею 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статтею 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за правилами яких суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів ПФУ чи в судовому порядку (не більше як 20 % пенсії). Зловживанням з боку пенсіонера в розумінні частини першої статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями, про які було відомо пенсіонеру. Таким чином, відповідальність за достовірність даних, що враховуються при виплаті пенсії, а також обов`язок відшкодовувати надміру виплачені суми соціальних виплат, несуть пенсіонери - у разі не повідомлення органу пенсійного фонду про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати, а також страхувальники внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів. Отже, для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, має достеменно встановити факт переплати пенсії у зв`язку із поданням недостовірних відомостей, що враховуються при її обчисленні, та з чиєї вини нараховано суми соціальних виплат у розмірі, що суперечить вимогам Закону.

Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Судом на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів встановлено, що відповідач ОСОБА_1 звернувся до відділу обслуговування громадян № 9 Головного управління (сервісний центр) із заявою про призначення пенсії за віком. Для зарахування страхового стажу заявник надав трудову книжку НОМЕР_1 . На підставі записів трудової книжки, ОСОБА_1 було призначено пенсію за віком з 06.01.2023 року.

В ході перевірки записів, що зазначені в трудовій книжці, позивачем встановлено невідповідність в періодах роботи, які дають право на призначення пенсії по віку, та як наслідок здійснено безпідставне нарахування і виплату сум пенсії.

Однак суд звертає увагу, що доказів про набуття відповідачем коштів у розмірі 26541, 29 грн. у результаті рахункової помилки позивача матеріали справи не містять, на такі обставини сторони не посилаються.

Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України ГУ ПФУ в Івано-Франківській області не подав жодних доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 , зокрема, надання ним недостовірних (явно неправильних) даних для призначення пенсії, тобто на підтвердження його недобросовісної поведінки. Відповідач при зверненні з заявою до органів ПФУ про призначення пенсії надав свою трудову книжку з відповідними записами. Рішення про призначення пенсії за вислугу років приймає виключно управління ПФУ, ґрунтуючись, в тому числі, на відомостях з трудової книжки ОСОБА_1 . Виплата пенсії позивачем була проведена відповідачу добровільно. Протилежного судом не встановлено. Оскільки саме позивач уповноважений на перевірку наданих відомостей, за результатами якої праві призначити/відмовити в нарахуванні пенсії. Даних про те, що відповідач ОСОБА_1 діяв недобросовісно, чи навмисне вніс неправдиві дані в трудову книжку, позивач не надав, а матеріали справи не містять. А отже позивач ГУ ПФУ в Івано-Франківській області не довів факт недобросовісності з боку відповідача при отриманні добровільно виплачених йому позивачем сум пенсій.

За таких обставин, суд доходить висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Розподіл судових витрат між сторонами.

За відсутності підстав для задоволення позову, понесені судові витрати не підлягають до відшкодування.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 19, 77, 79, 81, 82, 89, 178, 247, 259, 263-265, 268, Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманої суми пенсії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 15.04.2024 року.

Суддя Ю. С. Кіцула