ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

21 березня 2024 року м. Чернівці

справа № 715/711/22

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Перепелюк І. Б., Височанської Н.К., Лисака І.Н.

ознайомившись із апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 13 квітня 2022 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання батьківства та стягнення аліментів,

встановив:

Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 13 квітня 2022 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання батьківства та стягнення аліментів задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження.

В апеляційній скарзі апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення оскільки про рішення він дізнався після того, коли йому стало відомо, що він є батьком дитини та подав позов про визнання батьківства до суду. Саме в судовому процесі він дізнався про те, що ОСОБА_3 зазначений батьком в актовому записі в Книзі реєстрації народжень за №276 від 05.07.2017 року та свідоцтві про народження ОСОБА_4 серія НОМЕР_1 , саме на підставі даного рішення.

Згідно з пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Конституційний Суд України у Рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Конституційні гарантії захисту прав і свобод людини і громадянина в апеляційній та касаційній інстанціях конкретизовано в главах 1, 2 розділу V ЦПК України, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного та касаційного оскарження рішень і ухвал суду в цивільному судочинстві.

Отже, суд апеляційної інстанції може захистити право особи, яка не брала участі у справі, лише у разі якщо суд першої інстанції вирішив питання про її права та обов`язки. Відсутність хоча б однієї з умов надання судового захисту суб`єктивного права виключає можливість задоволення матеріально-правових вимог особи. Інше б суперечило основному завданню цивільного судочинства, - захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів ст.ст. 2, 4 ЦПК України, ст. ст. 15, 16 ЦК, абз. 2 п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі»).

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у справі за №6-885цс15, а саме, право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, проте, ухвалене судове рішення завдає їм шкоди, що виражається у несприятливих для них наслідках.

У відповідності до частини 1 статті 352 ЦПК України учасники справи, а також, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до положень ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 до участі в розгляді справи залучений не був, він має право на подачу апеляційної скарги.

З метою забезпечення права особи на доступ до правосуддя, строк на апеляційне оскарження судового рішення підлягає поновленню.

Отже, причини пропуску строку на апеляційне оскарження даного рішення суду слід визнати поважними та поновити апелянту вказаний процесуальний строк.

Апеляційна скарга подана до належного суду, за формою і змістом відповідає вимогам статті 356 ЦПК України, що є підставою для відкриття апеляційного провадження у справі. Судовий збір сплачено.

Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне відкрити апеляційне провадження у даній справі.

Керуючись ст. ст. 354, 356, 359, 360, 361 ЦПК України, суд

ухвалив:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити строк ОСОБА_1 на оскарження рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 13 квітня 2022 року.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 13 квітня 2022 року.

Копію апеляційної скарги ОСОБА_1 надіслати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і роз`яснити їм право подати відзив на апеляційну скаргу та встановити строк до 01 квітня 2024 року для подачі відзиву на апеляційну скаргу і доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.Б. Перепелюк

Н.К. Височанська

І.Н. Лисак