ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2882/24 Справа № 206/4943/23 Суддя у 1-й інстанції - Малихіна В.В. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2024 року Дніпровський Апеляційний суд у складі: головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Пищиди М.М.,

за участю секретаря Кошари О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг

за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07 грудня 2023 року, -

В С Т А Н О В И В:

23 жовтня 2023 року ФОП ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг. Позов обґрунтовано тим, що 05.01.2021 року в м. Дніпро, по вул. Байкальська, район буд.6 щ, сталася ДТП за участі автомобіля Hyundai Santa Fe, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля Іveco, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 . Відносно винуватця ДТП ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення. Постановою суду винуватця ДТП визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення. У зв`язку з тим, що відповідальність була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів до страховика ТДВ «СК Ю.Ес.АЙ» було направлено заяву про відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 05.01.2021 року. Страховиком шкоду не було виплачено. 24.05.2021 від Національного банка України було отримано відповідь на скаргу позивача, що страховику ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» рішенням Комітету з питань нагляду регулювання діяльності ризиків небанківських фінансових послуг від 19.04.2021 року було застосовано захід впливу у вигляді тимчасового зупинення ліцензії на впровадження діяльності з надання фінансових послуг страховика. Страховик систематично порушував ліцензійні умови, у зв`язку з чим ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» було анульовано ліцензію на впровадження діяльності з надання фінансових послуг страховика, а відповідач згідно умов договору зобов`язаний сплатити позивачеві фактичні витрати на відновлювальний ремонт виходячи із вартості таких робіт. Така оплата повинна бути здійснена на першу вимогу Виконавця. 11.01.2021 між позивачем та відповідачем було укладено договір технічного врегулювання ДТП. Відповідно до умов договору виконавець після підписання договору зобов`язується відремонтувати власними силами та за власний кошт належний замовнику (позивачу) транспортний засіб, який було пошкоджено внаслідок ДТП. Позивачем було здійснено ремонт автомобіля за власний рахунок, однак вартість відновлювального ремонту не була оплачена страховиком у зв`язку з тим, що ліцензія страховика була анульована. На підставі вищевикладеного позивач просив стягнути з ОСОБА_2 грошові кошти за фактичні витрати на відновлювальний ремонт у розмірі 23147,67 грн. (а.с.1-3).

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07 грудня 2023 року в задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відмовлено (а.с.129-134).

Не погодившись із рішенням суду, ФОП ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій ставить питання про скасування рішення суду і ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі (а.с.141-146).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з договором технічного врегулювання дорожньо-транспортної пригоди від 11.01.2021 року ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 (виконавець) уклали даний договір про те, що виконавець зобов`язується відремонтувати власними силами та за власний кошт належний замовнику автомобіль, який було пошкоджено внаслідок ДТП, яка мала місце 05.01.2021 року (а.с.11-12).

Згідно з договором відступлення права вимоги від 11.04.2021 року, що укладено між ОСОБА_2 (кредитор) та ФОП ОСОБА_1 (новий кредитор), кредитор передає (уступає), а новий кредитор набуває право вимоги щодо стягнення з ТДВ «СК «Ю.Ес.АЙ», де застрахована цивільно-правова відповідальність винної у ДПТ особи заборгованості в розмірі матеріального збитку та витрат в порядку ст. 625 ЦК України, який буде встановлено висновком незалежної судової експертизи, проведеної на замовлення нового кредитора, та який спричинено кредитору, в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 05.01.2021 року у м. Дніпрі, вул. Байкальська (а.с. 13-14).

Згідно з полісом № ЕР-146955014 між ПАТ «СК Українська страхова група» та ОСОБА_2 укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а саме на автомобіль Hyundai Santa Fe, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2005 року випуску. Даний поліс дійсний до 06.05.2021 року, де також зазначено суму відшкодування за шкоду завдану майну або за шкоду заподіяну життю чи здоров`ю потерпілого (а.с.17-18).

Згідно з заявою від 11.01.2021 року адвокатом Демарчуком М.В. направлено заяву голові правління ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай», в котрій адвокат Демарчук М.В. просив здійснити належне відшкодування шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_1 (а.с.20).

Згідно з відповіддю Національного банку України від 24.05.2021 року, яку направлено на ім`я ОСОБА_4 , останньому повідомлено, що Національним банком України вбачаються ознаки порушення страховиком вимог законодавства у сфері фінансових послуг (а.с.24-27).

Згідно з відповіддю Національного банку України від 24.05.2021 року, яку направлено на ім`я ОСОБА_4 , останньому повідомлено, що страхових зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування на підставі проведеної оцінки, експертизи або за наявності згоди із заявником про розмір страхового відшкодування (а.с.21-23).

В матеріалах справи містяться квитанції з переліком документів, які направлялися на ім`я Національного банку України та на ім`я ТДВ «СК «Ю.Ес.АЙ» (а.с.28-31).

Згідно з повідомленням про ДТП від 11.01.2021 року адвокат Демарчук М.В. проінформував ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» про дорожньо-транспортну пригоду, яка відбулася 05.01.2021 року на вулиці Байкальська, 6-щ, за участю автомобілів Hyundai Santa Fe, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля Іveco, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 (а.с.32-33).

Відповідно до постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03.02.2021 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, яке передбачено ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу (а.с.35-36).

В матеріалах справи також міститься схеми місця ДТП (а.с.37-38).

23.06.2022 року ФОП ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 з досудовою вимогою про вжиття невідкладних заходів щодо відшкодування витрат на відновлюваний ремонт в розмірі 23147,67 грн. (а.с.39-40).

Згідно з розрахунком № 046 від 04.03.2021 року ФОП ОСОБА_1 на запчастини, матеріали та ремонт автомобіля власнику автомобіля нараховано до сплати 49597,00 грн. (а.с.41).

Відповідно до ремонтної калькуляції №18/21А від 09.03.2021 року, вартість ремонту автомобіля Hyundai Santa Fe, державний номерний знак НОМЕР_1 складає 56465,36 грн. (а.с.42-44).

Відповідно до ремонтної калькуляції № 0802/21/21 від 03.03.2021 року вартість ремонту складає 45923,65 грн. (а.с.45-49).

Згідно з свідоцтвом про реєстрацію серії НОМЕР_3 ОСОБА_2 є власником транспортного засобу Hyundai Santa Fe, державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с.52-53).

Висновком експерта № 0802/21/21 від 03.03.2021 року, встановлено, що до судового експерта звернувся ОСОБА_4 з заявою про проведення експертизи. Згідно з вказаною експертизою вартість матеріального збитку, заподіяного власнику відновлювального колісного транспортного засобу Hyundai Santa Fe, державний номерний знак НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП складає 23147,67 грн. (а.с.61-80).

Квитанцією про оплату наданих експертних послуг від 03.03.2021 року встановлено, що ОСОБА_4 здійснив оплату за надані експертні послуги в розмірі 1800,00 грн. (а.с.81).

Відповідно до п. 3 Договору про відступлення права вимоги від 11.04.2021 ОСОБА_2 втратив право вимагати від страхової компанії ТДВ «CK «Ю.Ес.Ай», де застрахована цивільно-правова відповідальність винної у ДТП особи (відповідальної за спричинені збитки особи) та від винної у дорожньо-транспортній пригоді особи, або від будь-якої іншої особи, і в силу закону не несе відповідальність перед новим кредитором за спричинені винною особою збитки, компенсації матеріального збитку, або страхового відшкодування (у т.ч. компенсації неустойки (пені) та витрат в порядку ст. 625 ЦК України), заподіяного внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що зазначена у п. 1 цього договору.

Також, пунктом 7 договору про відступлення прав вимоги, укладеного 11.04.2021 між ОСОБА_2 і ФОП ОСОБА_1 встановлено, що після підписання цього договору всі попередні переговори за ним, листування, попередні угоди та протоколи про наміри з питань, що так чи інакше стосуються цього договору втрачають юридичну силу.

З огляду на пункт 7 договору про відступлення прав вимоги, усі пункти договору технічного врегулювання дорожньо-транспортної пригоди від 11.01.2021 втратили юридичну силу як такі, що мають пряме відношення до положень договору про відступлення прав вимоги від 11.04.2021. Відповідно позивач не вправі пред`являти відповідачу жодних вимог, спираючись на пункти договору технічного врегулювання дорожньо-транспортної пригоди від 11.01.2021, натомість позивач вимагає відшкодування шкоди за спричинені винною особою збитки з ОСОБА_2 , який з 11.04.2021 вибув з даних правовідносин за договором відступлення права вимоги.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд 1 інстанції виходив із того, що позивачем та його представником не надано доказів, що саме ФОП ОСОБА_1 здійснено відновлення пошкодженого транспортного засобу, не надано підтвердження оплати будь-яких послуг з відновлення пошкодженого транспортного засобу, а також те, що ФОП ОСОБА_1 , як новий кредитор в своїх інтересах не звертався до страхової компанії ТДВ «CK «Ю.Ес.Ай» з вимогою про виплату коштів, що в свою чергу свідчить про передчасність заявлення вимог до ОСОБА_2 , а також беручи до уваги те, що автотоварознавчу експертизу було зроблено на замовленням представника ОСОБА_2 за довіреністю адвоката Демарчука М.В., а не як передбачено п.6 договору врегулювання дорожньо-транспортної пригоди, яким встановлено порядок замовлення автотоварознавчої експертизи саме на замовлення виконавця.

Колегія суддів повністю погоджується з висновками суду першої інстанції.

Відповідно до п. 49.1 ст. 49 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності має право здійснювати страховик, який має ліцензію на здійснення даного виду страхування; є членом МТСБУ.

Згідно з п. 51.7 ст. 51 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі ліквідації страховика або визнання його неплатоспроможним (банкрутом) відповідно до закону страховик зобов`язаний передати до МТСБУ всі матеріали щодо укладених ним договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. При цьому такий страховик зобов`язаний перерахувати до відповідних централізованих страхових резервних фондів кошти в обсягах сум незароблених страхових премій з цього виду страхування.

Відповідно до п. 51.10 ст. 51 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, який протягом двох місяців має заборгованість перед МТСБУ щодо сплати у повному обсязі внесків, відрахувань до фондів МТСБУ, створених відповідно до цього Закону, або компенсації витрат, здійснених МТСБУ за його зобов`язаннями, втрачає відповідний статус асоційованого та/або повного члена МТСБУ.

Згідно з п.52.1 ст.52 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» членство страховика в МТСБУ припиняється у разі виключення такого страховика із членів МТСБУ або втрати цим страховиком статусу асоційованого члена МТСБУ.

ПП. б п. 52.2 ст. 52 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що виключення страховика з членів МТСБУ та/або позбавлення статусу повного члена МТСБУ здійснюється рішенням загальних зборів членів МТСБУ за поданням дирекції МТСБУ у зв`язку із відсутністю у страховика ліцензії на обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності або її анулювання.

При цьому, п. 52.5 ст. 52 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховик, членство (у тому числі повне) якого припинено, зобов`язаний виконати свої зобов`язання згідно з укладеними ним договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Пунктом 20.3 ст. 20 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі ліквідації страховика за рішенням визначених законом органів обов`язки за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності виконує ліквідаційна комісія. Обов`язки страховика за такими договорами, для виконання яких у страховика, що ліквідується, недостатньо коштів та/або майна, приймає на себе МТСБУ, на умовах, визначених цим Законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Розпорядженням рішенням Комітету з питань нагляду та регулювання діяльністю ринків небанківських фінансових послуг Національного Банку України N221/921-пк від 19.04.2021 було застосовано захід впливу у вигляді тимчасового зупинення ліцензії на впровадження діяльності з надання фінансових послуг ТДВ «CK «Ю.Ес.Ай» і Національний банк України з 10.11.2021 застосував до ТДВ «CK «Ю.Ес.Ай» захід впливу у вигляді відкликання (анулювання) всіх ліцензій на провадження діяльності з надання фінансових послуг не має правового значення для вирішення даного спору, оскільки відповідно до пункту 52.5 статті 52 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, членство якого в МТСБУ припинено, зобов`язаний виконати свої зобов`язання згідно з укладеними ним договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Такого правового висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 15.05.2019 по справі № 753/9680/15-ц.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

П. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 519 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва, тобто наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Відповідно до ч. 1 ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Згідно з ч. 3 ст. 238 ЦК України представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

Частина 1 статті 239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє.

Пунктом 6 договору врегулювання дорожньо-транспортної пригоди передбачено, що за певними умовами замовник зобов`язаний сплатити виконавцю фактичні витрати на відновлювальний ремонт (або оплатити вартість придбаних запчастин) виходячи із вартості таких робіт (запчастин), що буде встановлено проведеною на замовлення Виконавця автотоварознавчою експертизою (експертним висновком, звітом оцінювача автотоварознавця).

Відповідно до частин 1 та 3 статті 698 ЦК України за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов`язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов`язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його. До відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця-фізичної особи, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.

Тлумачення статті частини 3 статті 698 ЦК України дозволяє зробити висновок, що: законодавець встановив пріоритет ЦК України в регулюванні договору роздрібної купівлі-продажу; у випадку відсутності регулювання на рівні ЦК України застосовується законодавство про захист прав споживачів.

У пункті 7 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами (далі - розрахунковий документ).

Під час продажу товару продавець зобов`язаний видати споживачеві розрахунковий документ встановленої форми, що засвідчує факт купівлі, з позначкою про дату продажу (абзац 2 частини одинадцятої статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Як вбачається з п. 3 Договору про відступлення права вимоги від 11.04.2021 ОСОБА_2 втратив право вимагати від страхової компанії ТДВ «CK «Ю.Ес.Ай», де застрахована цивільно-правова відповідальність винної у ДТП особи (відповідальної за спричинені збитки особи) та від винної у дорожньо-транспортній пригоді особи, або від будь-якої іншої особи, і в силу закону не несе відповідальність перед новим кредитором за спричинені винною особою збитки, компенсації матеріального збитку, або страхового відшкодування (у т.ч. компенсації неустойки (пені) та витрат в порядку ст. 625 ЦК України), заподіяного внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що зазначена у п. 1 цього договору.

Також, пунктом 7 договору про відступлення прав вимоги, укладеного 11.04.2021 між ОСОБА_2 і ФОП ОСОБА_1 встановлено, що після підписання цього договору всі попередні переговори за ним, листування, попередні угоди та протоколи про наміри з питань, що так чи інакше стосуються цього договору втрачають юридичну силу.

З огляду на пункт 7 договору про відступлення прав вимоги, усі пункти договору технічного врегулювання дорожньо-транспортної пригоди від 11.01.2021 втратили юридичну силу як такі, що мають пряме відношення до положень договору про відступлення прав вимоги від 11.04.2021. Суд першої інстанції дійшов до обґрунтованих висновків, що позивач не вправі пред`являти відповідачу жодних вимог, спираючись на пункти договору технічного врегулювання дорожньо-транспортної пригоди від 11.01.2021, натомість позивач вимагає відшкодування шкоди за спричинені винною особою збитки з ОСОБА_2 , який з 11.04.2021 вибув з даних правовідносин за договором відступлення права вимоги.

Як правильно наголошував суд 1 інстанції, на що звертає увагу і апеляційна інстанція, ФОП ОСОБА_1 , як новий кредитор в своїх інтересах не звертався до страхової компанії ТДВ «CK «Ю.Ес.Ай» з вимогою про виплату коштів.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів, що підтверджують право позивача на отримання грошових коштів від ОСОБА_2 .

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції, невірного розуміння скаржником вимог чинного законодавства, власного тлумачення характеру спірних правовідносин та переоцінки доказів.

Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07 грудня 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: