Провадження № 2/643/1115/24
28.03.2024 м.Харків
Московський районний суд м. Харкова у складі
головуючого судді Осадчого О.В.,
за участю секретаря судового засідання Ткачова Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, -
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , згідно якої просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 2638761 від 29.11.2021 року у розмірі 72 645,00 грн, з яких: 15 000,00 грн. - сума заборгованості за кредитом; 57 645,00 грн. - сума заборгованості за відсотками відповідно до п. 1.4. кредитного договору за ставкою 1,99 % за кожен день користування кредитом за період з 29.11.2021 року по 24.11.2022 року, а також просить стягнути судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 684,00 грн та 5 000 грн витрат на правничу допомогу.
В обґрунтування позовних вимог вказано, що 29.11.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір №2638761 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який підписано електронним підписом, згідно якого відповідач/позичальник отримав кредит у розмірі 15 000,00 гривень, строком на 360 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану AT «УНІВЕРСАЛ БАНК» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99 % від суми кредиту за кожен день користування.
В подальшому, 28.06.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» укладено Договір відступлення права вимоги № 28/06/23 від 28.06.2023 року, відповідно до умов якого право вимоги до ОСОБА_1 за договором №2638761 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 29.11.2021 року перейшло до ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс».
Одночасно з поданням позовної заяви, позивач подав клопотання про витребування доказів. Так, оскільки кредитні кошти були перераховані відповідачу 29.11.2021 року на платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану AT «УНІВЕРСАЛ БАНК», тому прохав витребувати з AT «УНІВЕРСАЛ БАНК» інформацію щодо руху грошових коштів по рахунку, відкритому до платіжної карти № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за період з 29.11.2021 року по 04.12.2021 року.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 28.12.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про витребування доказів задоволено та витребувано у АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» наступну інформацію: чи було емітовано на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) платіжну карту № НОМЕР_1 ; надати виписку з карткового рахунку про рух грошових коштів відкритого до платіжної карти № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за період з 29.11.2021 року по 04.12.2021 року з відображенням часу зарахування коштів; інформації про номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № НОМЕР_1 в період з 29.11.2021 року по 04.12.2021року.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, направив до «Електронного суду» клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, в якому позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, місце та час слухання справи був повідомлений належним чином, правом на подання відзиву не скористався.
Враховуючи, що відповідач, який був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи не з`явився в судове засідання без повідомлення причин своєї неявки, відзиву до суду не подав та з урахуванням клопотання сторони позивача, суд вирішив на підставі ст. 247, 280 ЦПК України, провести розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 29.11.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір № 2638761 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Згідно умов Договору: сума кредиту (загальний розмір) складає 15 000,00 грн (п. 1.2. Договору); строк кредиту 360 дні, періодичність платежів зі сплати процентів 30 днів (п.1.3. Договору); стандартна процентна ставка 1,99 % в день та застосовується у межах строку кредиту вказаного в п. 1.3. цього Договору (п.1.4.1 Договору). Знижена процентна ставка 0,4 % в день застосовується в разі, якщо клієнт до 29.12.2021 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою сплатить кошти в сумі не менше суми першого платежу визначеного в графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту (п.1.4.2. Договору). Як вбачається з Договору, останній підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором Х307, надісланий на номер телефону, що наданий відповідачем.
ОСОБА_1 був ознайомлений з умовами кредитування, що вбачається з підписаних ним одноразовим ідентифікатором кредитного договору, паспорту споживчого кредиту, таблиці обчислення вартості кредиту.
Згідно п.5 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч. 1ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».
З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. В силу ст. 12 цього Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.
Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до вимог статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
В силу ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є й невиконання або виконання, порушення умов, визначених змістом зобов`язання.
Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та розмір процентів, встановлений договором.
Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконанням ним грошового зобов`язання.
Згідно з ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
У ч. 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
За висновками Верховного Суду України, що викладені у постанові № 6-979цс15 від 23 вересня 2015 року, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Оскільки боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
Згідно матеріалів справи 28.06.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» укладено Договір відступлення права вимоги № 28/06/23 від 28.06.2023 року, відповідно до умов якого, право вимоги до ОСОБА_1 за Договором №2638761 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 29.11.2021 року перейшло до ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс».
Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитних договорів (ст. 638 ЦК України).
Відповідач отримав та використав кредитні кошти, однак, умов договору не виконав і не погасив борг.
На підставі договору відступлення права вимоги № 28/06/23 від 28.06.2023 року, укладеного 28.06.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №2638761 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 29.11.2021 року, перейшло до ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс».
За розрахунком позивача, станом на 28.06.2023 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором № 2638761 від 29.11.2021 року становить 72 645,00 грн, з яких: 15 000,00 грн. - сума заборгованості за кредитом; 57 645,00 грн. - сума заборгованості за відсотками відповідно до п. 1.4. кредитного договору за ставкою 1,99 % за кожен день користування кредитом за період з 29.11.2021 року по 24.11.2022 року.
Суд погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості. При цьому, від відповідача не надійшло заперечень щодо факту отримання від позивача кредитних коштів, та суми боргу.
Станом на день розгляду справи заборгованість за договором кредиту відповідачем не погашена, тому сума простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 15 000,00 грн. та 57 645,00 грн заборгованості за відсотками підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Згідно п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України, ухвалюючи рішення суд, зокрема вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, згідно положень ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позов підлягає до задоволення, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 2 684,00 грн.
Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Частина 8 ст. 141 ЦПК України визначає, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Позивачем у позові заявлено, що розмір понесених судових на професійну правничу допомогу становить 5000,00 грн. та додано докази на підтвердження таких витрат, а саме копію договору про надання юридичних послуг, укладеного з адвокатом Руденко К.В. №03/07/2023 від 03.07.2023 року, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю на ім`я ОСОБА_2 , копію довіреності від 03.07.2023 року, копію акту приймання передачі наданих послуг №18 договору №03/07/2023 від 03.07.2023 року, копію витягу реєстру №1 до акту приймання передачі наданих послуг №18 до договору №03/07/2023 від 03.07.2023 року, копію платіжної інструкції кредитового переказу коштів №319 від 27.11.2023 року.
Досліджуючи надані докази фактичного здійснення вказаних витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн, суд приймає надані документи, з яких вбачається факт надання таких послуг, порядок їх обчислення, форма та ціна послуг, що надавалися адвокатом, та наявну кінцеву суму оплати послуг адвоката у розмірі. При цьому, суд враховує відсутність клопотань сторони відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.
А тому з урахуванням встановлених та доведених обставин, суд вважає, що обґрунтованим і пропорційним до предмета спору, а також доведеним розміром витрат на правничу допомогу виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, є сума 5000,00 грн, яка і підлягає до стягнення.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 133,134, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 509, 512-217, 526, 530, 610, 612,629, 1054, 1048, 1078 ЦК України, суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.В. Осадчий