Справа № 309/6066/23
Провадження № 2/309/1198/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2024 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі головуючого судді Піцура Я.Я.

за участю секретаря судового засідання Росоха Д.І.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Хуст, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю.

В обґрунтування позову посилається на те, що між нею і відповідачем 18.05.2004 року був укладений шлюб. За період спільного проживання з відповідачем позивач зареєструвала за собою на праві власності житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , який був побудований її батьками за власні кошти до укладення шлюбу. 19.05.2007 року шлюб між сторонами розірвано. 30.01.2010 позивачка уклала шлюб з ОСОБА_3 , та змінила прізвище на « ОСОБА_4 ». Оскільки будинок побудовано до укладення шлюбу з відповідачем за кошти її батьків, то такий є її особистою власністю. Наразі вона не має можливості відчужити будинок, так як в період реєстрації будинку перебувала у шлюбі з відповідачем, у зв`язку з чим змушена звернутися до суду.

Посилаючись на викладене просить суд визнати житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 особистою власністю ОСОБА_1 .

У судове засідання позивач не з`явилася, від представника позивача ОСОБА_5 надійшла заява заяву про розгляд справи у відсутності позивача та його представника.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, подавши заяву у якій визнає позов, та просить розглянути справу без його участі.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні докази, суд констатує наступне.

У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 ст. 200 ЦПК України передбачено, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Встановлено, що 18.05.2004 року був зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем (а.с.6, 7), який було розірвано 19.05.2007 (а.с.8).

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 ВІД 26.08.2005 за ОСОБА_6 зареєстровано на праві власності житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 (а.с.5).

30.01.2010 зареєстровано шлюб між позивачкою та ОСОБА_3 , внаслідок чого вона змінила прізвище на « ОСОБА_4 » (а.с.9).

Так, відповідно до приписів ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: зокрема майно, набуте нею, ним до шлюбу.

А згідно ч.2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Вбачається, що спірний будинок зареєстрований за позивачкою у період перебування у шлюбі з відповідачем. Водночас, оскільки відповідач ОСОБА_2 визнав позов повністю, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує прав інших осіб, суд приймає визнання позову відповідачами, що відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, є підставою для його задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А згідно зі ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, оскільки відповідачем визнано позов, то 50% судового збору сплаченого позивачем при пред`явленні позову у розмірі 536,80 грн. підлягають їй поверненню з державного бюджету. Інша половина суми сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 142, 206, 258-259, 264-265 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , особистою власністю ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) з державного бюджету половину суми судового збору у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп., сплаченого згідно квитанції №2 від 23 листопада 2023 року.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 17.01.2024 року.

Суддя Хустського

районного суду: Піцур Я.Я.