ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/3017/23Головуючий у 1-й інстанції Коротич І.А.
Провадження № 22-ц/817/325/24 Доповідач - Гірський Б.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2024 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Гірський Б.О.

суддів - Костів О. З., Хома М. В.,

з участю секретаря - Іванюта О.М.

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу №601/3017/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кременецького районного суду Тернопільської області від 11 січня 2024 року про зупинення провадження у справі (постановлену суддею Коротич І.А.) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном та витребування майна з чужого незаконного володіння,-

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом.

В січні 2024 року представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Гурник В.О. подав клопотання про зупинення провадження у справі №601/3017/23 до набрання законної сили судовим рішенням в цивільній справі №601/3083/23.

Обґрунтовуючи клопотання, представник відповідача вважав, що для вирішення даної справи важливим є рішення в цивільній справі №601/3083/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів: Кременецька державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Кременецького районного нотаріального округу Ковтунович Оксана Петрівна; Тернопільський відділ Державної виконавчої служби у Тернопільському районні Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання недійсним договору про розподіл спадкового майна, свідоцтва про право на спадщину, скасування запису про право власності на майно, визнання права власності на спадкове майно, витребування майна з чужого незаконного володіння.

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 11 січня 2024 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном та витребування майна з чужого незаконного володіння зупинено до набрання законної сили судовим рішенням в цивільній справі №601/3083/23.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Кременецького районного суду Тернопільської області від 11 січня 2024 року, як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вважає оскаржувану ухвалу суду незаконною та необґрунтованою.

Звертає увагу на те, що предмет позову у справі №601/3083/23 не містить жодних вимог з яких би випливало, що є спір щодо результатів електронних торгів внаслідок яких він добросовісно набув право власності на майно, що є предметом спору у справі №601/3083/23.

Вважає, що судовим рішенням у справі №601/3083/23 не може бути встановлено жодних преюдиційних фактів, які б мали значення для правильного вирішення справи №601/3017/23.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Згідно зі ст. 369 ЦПК України, апеляційна скарга на ухвалу про зупинення провадження розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов наступного висновку.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржувана ухвала суду не відповідає.

Судом встановлено, що ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 23 листопада 2023 у даній справі відкрито провадження.

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 21 листопада 2023 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів: Кременецька державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Кременецького районного нотаріального округу Ковтунович Оксана Петрівна; Тернопільський відділ Державної виконавчої служби у Тернопільському районні Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання недійсним договору про розподіл спадкового майна, свідоцтва про право на спадщину, скасування запису про право власності на майно, визнання права власності на спадкове майно, витребування майна з чужого незаконного володіння.

Постановляючи ухвалу про зупинення провадження, суд першої інстанції вважав, що для вирішення даної справи є важливим рішення в цивільній справі № 601/3083/23, оскільки зазначені цивільні справи стосуються одного і того ж майна, а саме житлового будинку по АДРЕСА_1 .

З таким висновком колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у даній справі.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Пунктом 33 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», роз`яснено, що визначаючи наявність передбачених ст. 201 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у п. 4 ч. 1 цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Таким чином, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Разом з тим, необхідно враховувати, що відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі суду слід з`ясувати: як пов`язані справи, які розглядаються різними судами загальної юрисдикції та чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

При цьому слід враховувати, що неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи.

На думку Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постановах від 18.09.2018 у справі №9901/314/19 та від 16.10.2019 у справі №800/330/17 метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому процесі, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Тому, підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а неможливість її розгляду до вирішення цієї іншої справи.

Таким чином, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 15 лютого 2021 року по справі №463/3577/17 та постанові від 08 лютого 2021 року по справі №487/3839/17.

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд першої інстанції не звернув уваги на вищенаведені вимоги закону і відповідні правові позиції Верховного Суду.

Колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції в порушення вимог п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, зазначивши конкретну іншу справу, до вирішення якої зупиняється провадження у справі, не проаналізував предмети та підстави позовів у справах і не вказав обставини, які б давали обґрунтовані підстави для висновку про те, що наявність спору у справі №601/3083/23 виключає можливість розгляду даної справи.

Сам факт того, що зазначені цивільні справи стосуються одного і того ж майна, а саме житлового будинку по АДРЕСА_1 , не обумовлює об`єктивної неможливості розгляду справи за позовом ОСОБА_1 (як власника майна, яке придбано з прилюдних торгів) до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном та витребування майна з чужого незаконного володіння.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми процесуального права, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції у відповідності до вимог ст. 379 ЦПК України.

На підставі зазначеного та керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Кременецького районного суду Тернопільської області від 11 січня 2024 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 20 березня 2024 року.

Головуючий: Гірський Б.О.

Судді: Хома М.В.

Костів О.З.