Справа № 306/1066/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 березня 2024 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Собослоя Г.Г., Фазикош Г.В.

за участю секретаря судового засідання: Сливки С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка не брала участь в справі, в інтересах якої діє адвокат Новікова Інна Станіславівна, на рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 14 червня 2023 року, ухвалене головуючою суддею Ганчак Л.Ф. у справі за позовом ОСОБА_2 до Неліпинської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Свалявської державної нотаріальної контори про надання додаткового строку для прийняття спадщини

встановив:

У травні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Неліпинської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Свалявської державної нотаріальної контори про надання додаткового строку для прийняття спадщини.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 , який проживав у житловому будинку АДРЕСА_1 . Позивачка є спадкоємицею першої черги. Вона звернулась до нотаріальної контори з приводу оформлення спадкового майна, однак в цьому їй було відмовлено із-за пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини та рекомендовано звернутися із заявою до суду.

Тому, просила суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті батька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 14 червня 2023 року позов задоволено.

Визначено ОСОБА_2 додатковий строк для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті батька ОСОБА_3 який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 - строком два місяці з дня набрання цього рішення законної сили.

ОСОБА_1 (особа яка не брала участь в справі), в інтересах якої діє адвокат Новікова І.С., подала апеляційну скаргу на вказане рішення суду в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Вказує, що рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 03 грудня 2003 року встановлено за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 1/8 частки кожному право спадщини за законом за померлим ОСОБА_5 та за ОСОБА_6 - 5/8 частку право спадщини за померлою ОСОБА_7 житлового будинку АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , який на момент смерті був зареєстрований та проживав у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 разом з: ОСОБА_1 , 1976 р.н. (племінниця померлого); ОСОБА_1 , 2004 р.н. ОСОБА_1 , 2009 р.н. ОСОБА_8 , 1997 р.н.; ОСОБА_4 , 1955 р.н. (рідний брат померлого).

Із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори ніхто не звертався, в тому числі позивач ОСОБА_2 , як встановлено судом в оскаржуваному рішенні. Отже, в силу приписів ст. 1262 ЦК України та ч. З ст. 1268 ЦК України, спадщину після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 прийняв його брат, спадкоємець другої черги - ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 02 липня 2018 року. Відповідно до Довідки №162, виданої виконкомом Неліпинської сільської ради 13 вересня 2023 року, вбачається що на момент смерті дядька ОСОБА_4 , який був зареєстрований та проживав у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 разом з ним проживали: ОСОБА_1 , 1976 р.н. (племінниця); ОСОБА_1 , 2004 р.н.; ОСОБА_1 , 2009 р.н.; ОСОБА_8 , 1997 р.н. Отже, ОСОБА_1 , в порядку ч. З ст. 1268 ЦК України, прийняла спадщину після смерті свого дядька, як спадкоємиця п`ятої черги.

Судом першої інстанції в порушення вимог ст. 1272 ЦК України, не перевірено наявність заведеної нотаріусом спадкової справи, а також коло можливих спадкоємців, що здійснили свої спадкові права в порядку ч. З ст. 1268 ЦК України. Відповідачами у даній справі мали бути залучені не Неліпинська сільська рада, а спадкоємці, що прийняли спадщину, а саме ОСОБА_1 .

Як вбачається з оскаржуваного рішення, поважними причинами пропуску строку на прийняття спадщини судом визнано важкий матеріальний стан позивачки та її юридичну необізнаність відповідно строків на подання заяви на прийняття спадщини. Однак, Верховний Суд неодноразово наголошував, що саме такі причини не можуть визнаватися поважними причинами пропуску строку на прийняття спадщини.

Крім того, слід звернути увагу, що з моменту смерті ОСОБА_3 та до звернення ОСОБА_2 до суду пройшло більше 6 років, протягом яких жодних перепон для прийняття спадщини для позивачки не існувало. ОСОБА_2 весь це час проживала в м. Свалява та стверджувала, що не претендує на спадщину після смерті свого батька. 19 вересня 2023 року ОСОБА_2 повідомила ОСОБА_1 , що їй потрібно виготовити технічний паспорт на будинок для оформлення спадщини після смерті батька.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги вважає, що така підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог частини 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 (а.с.5), який є батьком позивача, що стверджується свідоцтвом про її народження (а.с.6) та свідоцтвом про укладення шлюбу з ОСОБА_9 , після чого їй присвоєно прізвище " ОСОБА_10 " (а.с.7).

Позивачка є спадкоємцем І черги за законом після смерті ОСОБА_3 .

Після смерті батька позивач в межах строків, передбачених ч.1 ст.1270 ЦК України не подала до нотаріальної контори відповідну заяву у зв`язку з важким матеріальним станом, окрім того юридично необізнана відносно строків на подання заяви про прийняття спадщини, а отже, суд вважає, що причини пропуску строку є поважними.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 12611265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

За правилами статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, незнання норм закону, тощо, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постановах: від 04 листопада 2015 року 6-1486цс15 та від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61?21447св19).

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, проживання у спадковому майні після відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 17 березня 2021 року у справі № 638/17145/17 (провадження № 61-17764св20), від 26 жовтня 2022 року в справі № 522/17925/16 (провадження № 61-1122св22), від 16 листопада 2023 року в справі № 523/4713/19 (провадження № 61-10052св23).

Отже, практика судів касаційної інстанції у цій категорії справ є незмінною.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Верховний Суд в постанові від 20 жовтня 2021 року в справі № 405/7111/19-ц (провадження № 61-10591св21) виклав правовий висновок, згідно якого при оцінці наявності поважних причин для визначення додаткового строку на прийняття спадщини, суди повинні розмежовувати два періоди та оцінювати наявність об`єктивних, непереборних перешкод для реалізацією особою права на прийняття спадщини. Перший період період визначений законом для прийняття спадщини (6 місяців від дня відкриття спадщини), а другий період від дня закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини до дня звернення до суду із позовом при визначенні додаткового строку для прийняття спадщини.

Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Зазначені вимоги закону і правові висновки не були належним чином враховані судом першої інстанції.

Суд першої інстанції як на підставу задоволення позову зазначив, що ОСОБА_2 пропустила строк на подання заяви про прийняття спадщини у зв`язку з важким матеріальним станом та юридичною необізнаністю. Однак, такі підставі не є об`єктивними та істотними перешкодами для прийняття спадщини.

Крім того, судом першої інстанції не враховано строку звернення позивача до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки після смерті ОСОБА_3 спадщина відкрилася більше шести років тому та позивачкою не вчинялися дії щодо прийняття такої.

Також судом не було встановлено коло можливих спадкоємців, що здійснили свої спадкові права в порядку ч. З ст. 1268 ЦК України.

Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 03 грудня 2003 року встановлено за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 1/8 частки кожному право спадщини за законом за померлим ОСОБА_5 та за ОСОБА_6 - 5/8 частку право спадщини за померлою ОСОБА_7 житлового будинку АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , який на момент смерті був зареєстрований та проживав у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 разом з: ОСОБА_1 , 1976 р.н. (племінниця померлого); ОСОБА_1 , 2004 р.н. ОСОБА_1 , 2009 р.н. ОСОБА_8 , 1997 р.н.; ОСОБА_4 , 1955 р.н. (рідний брат померлого).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-М №249460 від 02 липня 2018 року. Відповідно до Довідки №162, виданої виконкомом Неліпинської сільської ради 13 вересня 2023 року, вбачається що на момент смерті дядька ОСОБА_4 , який був зареєстрований та проживав у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 разом з ним проживали: ОСОБА_1 , 1976 р.н. (племінниця); ОСОБА_1 , 2004 р.н.; ОСОБА_1 , 2009 р.н.; ОСОБА_8 , 1997 р.н.

Отже, саме ОСОБА_1 слід було залучити до участі в розгляді справи, оскільки заявленими позивачем вимогами порушуються також її права та інтереси.

Вказаного суд першої інстанції не врахував та дійшов помилкових висновків щодо обґрунтованості заявлених позовних вимог.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції, відповідно до п.1 ч.1 ст. 376 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з позивача на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір, понесений за подання апеляційної скарги, в розмірі 1 610,40 грн.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 141, 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Новікова Інна Станіславівна, задовольнити.

Рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 14 червня 2023 року скасувати та постановити у даній справі постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_2 до Неліпинської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Свалявської державної нотаріальної контори про надання додаткового строку для прийняття спадщини, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП: НОМЕР_2 адреса: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 судові витрати у розмірі 1 610,40 гривень сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05 квітня 2024 року.

Суддя-доповідач:

Судді: