18.01.2024
Справа № 642/7527/23
Провадження №2/642/415/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення позовної заяви

18 січня 2024 року суддя Суддя Ленінського районного суду м. Харкова Пашнєв В.Г., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Холодногірсько-Новобаварського відділу Державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління (м. Харків) про зняття арешту з майна, -

встановив:

20 грудня 2023 року до Ленінського районного суду міста Харкова через систему «Електроний суд» подана позовна заява ОСОБА_1 до Холодногірсько-Новобаварського відділу Державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління (м. Харків) про зняття арешту з майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 25.12.2023 позовну заяву було залишено без руху, у зв`язку з невідповідністю вимогам ст..ст.175,177 ЦПК України та надано час для усунення недоліків.

01.01.2024 на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків, ознайомившись з якою суддя прийшов до висновку про те, що недоліки заяви, визначені в ухвалі суду від 25.12.2023, не усунуті в повному обсязі.

Зокрема, позивачем з приводу вимог щодо зазначення переліку майна, з якого він просить зняти арешт та з приводу якого виник судовий спір з метою визначення підсудності даної справи, вказано, що арешт накладений на все нерухоме майно, що є особливим видом арешту, який не стосується певного об`єкту нерухомого майна і розповсюджує свою дію на майно, яке колись буде придбано власником на якого накладений арешт на все нерухоме майно.

Проте суд не приймає вказану заяву позивача як належним чином усунуті недоліки, вказані в ухвалі суду, з огляду на наступне.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 25 грудня 2023 року суд звертав увагу представника позивача, що відповідно до п.19 Постанови Пленуму ВССУ України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 за № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» визначено, що у резолютивній частині рішення у цій категорії справ суду належить зазначати конкретне майно, з якого знімається арешт, його вартість, на користь кого знято арешт і за ким визнається право власності чи кому це майно передається у володіння.

Також, відповідно до п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 року № 5 позови про зняття арешту з нерухомого майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини (виключна підсудність). Якщо майно розташоване або знаходиться у різних районах міста чи в різних містах, то позов пред`являється до одного із судів за вибором позивача, але за місцезнаходженням основної частини майна, вартість якої перевищує вартість тих, що знаходяться в інших районах чи місцевостях.

Проте, з позовної заяви та її прохальної частини неможливо встановити з якого саме майна позивач просить скасувати арешт, який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: Тип обтяження: заборона на нерухоме майно; Реєстраційний номер обтяження: 10215092; Зареєстровано: 06.09.2010 17:55:58 за №10215092 реєстратором: Харківська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України; Підстава обтяження: Постанова про відкриття виконавчого провадження № 21178905, видана 22.06.2010, Ленінський ВДВС Харківського міського управління юстиції; Об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно; Власник: ОСОБА_1 .

Також просить скасувати арешт, який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: Тип обтяження: заборона на нерухоме майно; Реєстраційний номер обтяження: 10382319; Зареєстровано: 19.10.2010 17:18:10 за №10382319 реєстратором: Харківська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України; Підстава обтяження: Постанова про відкриття виконавчого провадження № 18, видана 19.10.2010, Ленінський ВДВС Харківського міського управління юстиції; Об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно боржника у межах суми боргу по виконавчому провадженню; Власник: ОСОБА_1 .

Водночас, суд звертає увагу позивача на ч.2ст.30 ЦПК України, згідно якої позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Оскільки позивачем у позові не зазначено перелік майна, яке перебуває під обтяженням, суд позбавлений можливості перевірити підсудність вказаної позовної заяви, що є ключовим під час вирішення питання про прийняття позовної заяви до свого провадження.

Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ст.378 ч.1 ЦПК України).

Щодо тверджень представника позивача, що місцезнаходження відповідача та одного з об`єкту нерухомого майна позивача квартири АДРЕСА_1 , тому справа підсудна Ленінському районному суду м. Харкова, то суддя вказує на таке.

30.08.2023 позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зверталися до Ленінського районного суду м. Харкова із позовом до Холодногірсько-Новобаварського відділу Державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління (м. Харків) про звільнення майна з-під арешту.

В позовній заяві, позивач ОСОБА_2 просив суд зняти арешт, що був накладений його нерухоме майно на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження No 20049371, виданої 22.06.2010 року державним виконавцем Ленінського відділу Харківського міського управління юстиції, в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 10015807 тa № 10382412 (вид обтяження арешт нерухомого майна) квартири за адресом АДРЕСА_2 .

Позивач ОСОБА_1 просила зняти арешт, що був накладений її нерухоме майно на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження № 21178905, виданої 22.06.2010 року державним виконавцем Ленінського відділу Харківського міського управління юстиції, в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 10215092 тa № 10382319 (вид обтяження арешт нерухомого майна) квартири за адресом АДРЕСА_3 . 3.

Вказані позовні вимоги були роз`єднані, виділені в окреме провадження вимоги ОСОБА_1 до Холодногірсько-Новобаварського відділу Державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління (м. Харків) про зняття арешту з майна та передані на розгляд до Жовтневого районного суду м. Харкова за підсудністю.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 14.12.2023, яке набрало чинності, позовні вимоги ОСОБА_2 до Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції України про зняття арешту з нерухомого майна задоволені.

Скасовано арешт на квартиру АДРЕСА_4 , який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за № 10015807 від 08.07.2010 реєстратором Харківської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі постанови Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження № 20049371 від 23.06.2010.

Скасувано арешт нерухомого майна, належного ОСОБА_2 , який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за № 10382412 від 19.10.2010 реєстратором Харківської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі постанови Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження № 18 від 18.10.2010

Також слід зауважити, що судом дійсно в рішенні скасовується арешт на нерухоме майно боржника, проте зазначення переліку майна саме необхідно для визначення компетентного суду для розгляду вказаного спору.

Крім того, слід зазначити, що порядок зняття арешту з майна регулюється ст.59 Закону України «Про виконавче провадження».

Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (ч.1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна боржника або його частини зазначені в ч. 4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» в усіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, що містяться в постанові №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» питання щодо звільнення майна з під-арешту, накладеного державним виконавцем в межах виконавчого провадження, існує два способи здійснення такого права:

- на рішення та дії державного виконавця стороною виконавчого провадження може бути подана скарга, яка підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, крім випадків, коли розгляд таких скарг відбувається за правилами іншого судочинства (наприклад адміністративного);

- особою, яка володіє на підставі закону чи договору майном чи речовим правом на майно, і яка не є стороною виконавчого провадження, подається позов про зняття арешту з майна.

Відповідачами в справі за позовом про зняття арешту (звільнення майна з-під арешту) є боржник і особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби.

Таким чином, слід зазначити, що саме звернення особи до суду з позовною заявою не спричиняє безумовне відкриття провадження у справі. Адже суддя, відкриваючи провадження, перевіряє, зокрема, чи дотрималася особа, яка подала позовну заяву, порядку здійснення права на звернення до суду. Процесуальним наслідком недотримання позивачем умов реалізації права на звернення до цього суду з позовною заявою є залишення її без руху або її повернення в разі не усунення недоліків.

З огляду на викладене, суддя може вирішити питання про відкриття, повернення чи відмову у відкритті провадження по справі, яка не була належним чином оформлена та містила недоліки, лише після їх усунення. При цьому у ЦПК України відсутні винятки з указаного порядку.

Здійснивши аналіз норм законодавства, можна зробити висновок, що суд, так і особа, яка подала позовну заяву, наділена низкою процесуальних прав та обов`язків. Зокрема, в разі подання особою позовної заяви оформленої з порушенням вимог статей 175 і 177 ЦПК України, або без сплати судового збору за подання такої позовної заяви суддя зобов`язаний постановити ухвалу про залишення позову без руху із зазначенням його недоліків.

Також слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

З урахуванням вище викладеного та зазначеного позивач відповідно до ухвали суду не виконав належним чином вимоги, визначені ч. 1 ст. 185 ЦПК України, тому згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України матеріали позовної заяви вважаються неподаними і повертаються позивачу.

Частиною 5 ст. 185 ЦПК України визначено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Згідно до ч.6 ст.185 ЦПК України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

Роз`яснити позивачу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із вказаною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 185, 258, 260 ЦПК України, судя,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Холодногірсько-Новобаварського відділу Державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління (м. Харків) про зняття арешту з майна- вважати неподаною та повернути позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Харківського Апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: В.Г. Пашнєв