Справа №345/6490/23
Провадження № 2/345/168/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.03.2024 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано Франківської області

в складі: головуючого судді Миговича О.М.

секретаря Бабійчук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Калуші в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Калуської міської ради про визначення права власності на спадкове майно, суд -

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому посилається на те, що відповідно до Свідоцтва про право власності на майно від 30 травня 2023 року вона являється власником часток домоволодіння АДРЕСА_1 після смерті її брата ОСОБА_2 та частки вказаного домоволодіння після смерті її брата ОСОБА_3 . 30 травня 2023 року позивачка звернулась до нотаріальної контори з питанням оформлення спадщини а саме, видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку (пай) розміром 38,37 в умовних кадастрових гектарах, що перебуває у колективній власності ТзОВ ім. І. Франка в с. Копанки Калуського району Івано-Франківської області після смерті брата ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Земельна частка (пай) належить ОСОБА_4 померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцями якого за заповітом були сини ОСОБА_3 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_4 . Проте позивачці було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого (земельну ділянку) пай у зв`язку з тим, що Свідоцтво про право на земельну ділянку (пай) серії ІФ № 010770 видане Калуською РДА, мало бути зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Відмітки про дату видачі та дату реєстрації на Сертифікаті відсутні. Тому просить визнати за нею право власності на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), серія ІФ № 010770.

12.02.2024 року від Калуської міської ради поступив відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказують, що не погоджуються з позовними вимогами ОСОБА_1 . Позивачка не надала правовстановлюючих документів на земельну ділянку (пай) розміром 38,37 в умовних кадастрових гектарах, що перебувала у колективній власності ТзОВ ім. І. Франка в с. Копанки Калуського району Івано-Франківської області, які б підтверджували належність спадкодавцям ОСОБА_5 та ОСОБА_2 . Також не надано доказів, які б свідчили про відсутність інших спадкоємців ОСОБА_5 та ОСОБА_2 . Відповідно до ч.1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємцем протягом строку встановленого статтею 1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Враховуючи вищенаведені обставини справи, норми чинного законодавства України, спадкодавцями не набуто права власності на вказану земельну ділянку, то відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними.

Від позивача до суду надійшла заява про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій вказує, що позовні вимоги не визнають, просять розгляд справи проводити у їх відсутності.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовпідлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Згідно із ч.1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На підставі ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Пункт 1 ч. 2 ст.16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч.1 п.11ст.346 ЦК України право власності припиняється в разі смерті. У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі ч.1ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до вимог ст.ст.346, 347 ЦК України особа може відмовитись від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.

Судом встановлено, що право на земельну частку (пай) належало ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Наведене підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) № ІФ №010770 від 04.02.2000 року (а.с. 8). Після смерті ОСОБА_4 спадкоємцями стали його сини ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , обидва померли, після смерті, яких відкрилась спадщина на майно.

Постановою державного нотаріуса Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Федини А.М. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку пай розміром 38,37 в умовних кадастрових гектарах, що перебуває у колективній власності ТзОВ ім. І. Франка в с. Копанки Калуського району Івано-Франківської області, оскільки свідоцтво про право на земельну ділянку (пай) серії ІФ № 010770 видане Калуською РДА, мало бути зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Відмітки про дату видачі та дату реєстрації на Сертифікаті відсутні (а.с.5).

Як вбачається із запису внесеного у сертифікат на право на земельну частку (пай) № ІФ №010770 від 04.02.2000 року, такий сертифікат зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 04.02.2000 за №335 (а.с.8 зв.).

На підставі листа від 28.11.2023, наданого Головним управлінням Держгеокадастру в Івано-Франківській області, судом встановлено, що відповідно до інформації, наданої відділом №2 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, сертифікат на право на земельну частку (пай) ІФ №010770 зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 04.02.2000 року № 335 на прізвище ОСОБА_4 розміром 38,37 в умовних кадастрових гектарах і вартістю 6464,00 грн (шість тисяч чотириста шістдесят чотири гривень 00 коп.) (а.с.15).

За таких обставин суд дійшов до висновку про підставність позовних вимог та їх задоволення в повному обсязі.

На підставі ст.16, 328, 346, 347, 392, 1217, 1220, 1234, 1268, 1270 ЦК України та, керуючись ст.ст. 197-200, 206 ч.1, 239, 247 ч.2, 263, 264, 265, 268, 293, 294, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом право власності на земельну частку (пай) розміром 38,37 в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться в с. Копанки Калуського району Івано-Франківської області, відповідно до сертифікату, серія ІФ №010770, який зареєстрований 04.02.2000 в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №335.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Івано-Франківської області, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя