УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року

м. Київ

справа № 453/1793/21

провадження № 61-3804ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д.,

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство «Оператор газорозподільних систем «Львівгаз»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 29 лютого 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 22 червня 2023 року у складі колегії суддів: у складі колегії суддів: Приколоти Т. І., Мікуш Ю. Р., Савуляка Р. В.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільних систем «Львівгаз» (далі - АТ «Львівгаз») звернулося до суду із позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за споживання природного газу у розмірі 165 453,49 грн.

Рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 02 лютого 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 22 червня 2023 року рішення Сколівського районного суду Львівської області від 02 лютого 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Львівгаз» вартість необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу в розмірі 165 453,49 грн.

26 липня 2023 року ОСОБА_1 через представника засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Львівського апеляційного суду від 22 червня 2023 року.

Ухвалою Верховного Суду від 08 серпня 2023 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Вуйцік О. Б., на постанову Львівського апеляційного суду від 22 червня 2023 року з підстав, визначених пунктом 1 частини другої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

У січні 2024 року ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернувся до Львівського апеляційного суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Львівського апеляційного суду від 22 червня 2023 року, яку ухвалою Львівського апеляційного суду від 19 січня 2024 року залишено без руху для усунення недоліків.

Водночас, у лютому 2024 року ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 , через систему «Електронний суд» подали до Верховного Суду повторну касаційну скаргу на постанову Львівського апеляційного суду від 22 червня 2023 року.

Ухвалою Верховного Суду від 27 лютого 2024 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 на постанову Львівського апеляційного суду від 22 червня 2023 року відмовлено з підстав, передбачених пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 29 лютого 2024 року заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Львівського апеляційного суду від 22 червня 2023 року визнано неподаною та повернуто без розгляду.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши матеріали на усунення недоліків, дійшов висновку, що заявником не виконано вимоги ухвали про залишення заяви без руху, а відтак є підстави для визнання її неподаною та повернув заявникові. Крім того, роз`яснив позивачеві його право на повторне звернення із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

ОСОБА_1 у березні 2024 року через підсистему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Львівського апеляційного суду від 29 лютого 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 22 червня 2023 року, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та направити справу на новий розгляд.

Щодо оскарження постанови Львівського апеляційного суду від 22 червня 2023 року

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України передбачено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення касаційної скарги цієї особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

У силу вказаної імперативної норми процесуального права повторне касаційне оскарження судового рішення заборонено, а тому у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Таке процесуальне обмеження, передбачене пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України щодо повторної подачі касаційної скарги після відмови у відкритті касаційного провадження на те саме судове рішення, є загальним для всіх суб`єктів, що узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а відтак не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи наведене, а також те, що ОСОБА_1 вже двічі звертався до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного суду від 22 червня 2023 року, за результатом розгляду яких судом касаційної інстанції постановлено ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження, відсутні правові підстави для розгляду повторно поданої ОСОБА_1 касаційної скарги на постанову Львівського апеляційного суду від 22 червня 2023 року.

Щодо оскарження ухвали Львівського апеляційного суду від 29 лютого 2024 року

Касаційна скарга обґрунтована тим, що суд апеляційної інстанції незаконно повернув заяву, нібито з підстав неусунення заявником недоліків, чим навмисно затягує розгляд справи. Заявник вважає, що виконав усі вимоги ухвали апеляційного суду, відтак ухвала про повернення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Львівського апеляційного суду від 22 червня 2023 року підлягає скасуванню.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Відповідно до частини шостої статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Вивчивши касаційну скаргу ОСОБА_1 , зміст ухвали Львівського апеляційного суду від 29 лютого 2024 року, Верховний Суд дійшов висновку, що скарга є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Такого висновку Суд дійшов з огляду на таке.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Згідно з правилами процесуального закону подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами має відбуватися з дотриманням певних умов.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Для вирішення питання про відкриття провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами суддя-доповідач перевіряє відповідність заяви вимогам статті 426 ЦПК України (стаття 427 цього Кодексу).

Відповідно до положень частини третьої статті 427 ЦПК України у разі, якщо заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 426 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що судом постановляється відповідна ухвала.

Згідно із частиною третьою статті 185, частиною третьою статті 427 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення заяви за нововиявленими обставинами без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Частиною сьомою зазначеної норми передбачено, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 19 січня 2024 року заяву ОСОБА_1 залишено без руху для зазначення нововиявлених обставин, якими обґрунтовується вимога про перегляд судового рішення, дата їх відкриття або встановлення; сплати судового збору, оскільки це позбавляє суд можливості визначити початок перебігу строку на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, а у разі пропуску строку, на подання заяви - клопотання про його поновлення.

ОСОБА_1 23 січня 2024 року подав до апеляційного суду заяву про усунення недоліків. До цієї заяви ОСОБА_1 долучив копію квитанції до платіжної інструкції від 22 січня 2024 року про сплату судового збору та заяву про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами (з виправленими недоліками).

Повертаючи заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови за нововиявленими обставинами, суд апеляційної інстанції врахував часткове невиконання ОСОБА_1 вимог ухвали, зокрема не надано докази, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, а також дату, коли такі стали йому відомі та дійшов правильного висновку про наявність підстав для повернення заяви без розгляду.

Доводи поданої касаційної скарги не дають підстав для висновку про недотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали, яка не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи. Правильність застосування судом апеляційної інстанції вказаних вище норм процесуального права не викликає розумних сумнівів.

Крім того, Верховний Суд звертає увагу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду з такою заявою, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Доводи касаційної скарги про обмеження права на суд не заслуговують на увагу, оскільки прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема, для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року). При цьому легітимна мета обмеження прав дотримана, права заявника не порушені.

Оскільки правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.

Керуючись пунктом 3 частини другої, частинами четвертою, п`ятою і шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадженняу справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 29 лютого 2024 року та постанову Львівського апеляційного суду від 22 червня 2023 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков Р. А. Лідовець Д. Д. Луспеник