ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2587/24 Справа № 189/1496/22 Суддя у 1-й інстанції - Редько О. В. Суддя у 2-й інстанції - Космачевська Т. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Космачевської Т.В.,

суддів: Канурної О.Д., Халаджи О.В.,

за участю секретаря судового засідання Паромової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Єланський Олег Геннадійович, на ухвалу Покровського районного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2022 року про забезпечення позову в цивільній справі номер 189/1496/22 за позовом керівника Синельниківської окружної прокуратури Дніпропетровської області Самвела Григоряна в інтересах держави до Покровської селищної ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсними договорів купівлі-продажу, скасування державної реєстрації речових прав, витребування із незаконного володіння та користування земельних ділянок у комунальну власність,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2022 року до Покровського районного суду Дніпропетровської області надійшла а позовна заява керівника Синельниківської окружної прокуратури Дніпропетровської області Самвела Григоряна в інтересах держави до Покровської селищної ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсними договорів купівлі-продажу, скасування державної реєстрації речових прав, витребування із незаконного володіння та користування земельних ділянок у комунальну власність.

Разом з позовною заявою подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просив суд накласти арешт на нерухоме майно, що є предметом позову, а саме: на земельну ділянку площею 49,4706 га, кадастровий номер :01:002:0305, та заборонити суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії. Заборонити відповідачу ОСОБА_1 та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які дії щодо відчуження, у тому числі шляхом укладення договору купівлі-продажу, дарування, міни, іпотеки, передачу в оренду, тощо, вчиняти будь-які дії, що пов`язані з державною реєстрацією речових прав на спірне нерухоме майно - земельну ділянку, площею 49,4706 га, кадастровий номер :01:002:0305.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що пунктами 4, 5, 6, 7, 10, 11, 20 рішення Покровської селищної ради №Р-1933-22/VIII від 27.07.2021 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надання їх безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_2 » затверджено проекти землеустрою та передано безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_8 земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :01:002:0264, ОСОБА_7 земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :01:002:0263, ОСОБА_6 земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :01:002:0262, ОСОБА_5 земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :01:002:0261, ОСОБА_4 земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :01:002:0258, ОСОБА_3 земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :01:002:0257, ОСОБА_2 земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :01:002:0249.

В подальшому 30.07.2021 року державним реєстратором виконавчого комітету Покровської селищної ради Лопатіним О.І. на підставі п.п. 4, 5, 6, 7, 10, 11, 20 рішення Покровської селищної ради №Р-1933-22/VIII від 27.07.2021 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надання їх безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_2 » зареєстровано право власності ОСОБА_8 на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :01:002:0264 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 242, номер запису про право власності - 43303283); - зареєстровано право власності ОСОБА_7 на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :01:002:0263 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 242, номер запису про право власності - 43304717); - зареєстровано право власності ОСОБА_6 на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :01:002:0262 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 242, номер запису про право власності 43307835); - зареєстровано право власності ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :01:002:0261 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 242, номер запису про право власності 43301153); - зареєстровано право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :01:002:0258 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 242, номер запису про право власності 43307605); - зареєстровано право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :01:002:0257 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 242, номер запису про право власності 43306722; - зареєстровано право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :01:002:0249 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 242, номер запису про право власності 43306312).

09.08.2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою К.Ю. на підставі договорів купівлі-продажу земельних ділянок №3881, 3884, 3883, 3885, 3873, 3880, 3871 зареєстровано право приватної власності на вищевказані земельні ділянки за ОСОБА_21 .

Крім цього, у подальшому 17 земельних ділянок з кадастровими номерами: :01:002:0247, :01:002:0251, :01:002:0252, 224284500:01:002:0253, :01:002:0254, :01:002:0255, :01:002:0256, :01:002:0257, :01:002:0258, :01:002:0259, :01:002:0260, :01:002:0261, :01:002:0262, :01:002:0263, :01:002:0264, :01:002:0265, :01:002:0266 за заявою власника ОСОБА_21 від 27.09.2021 року на підставі технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок були об`єднані в одну земельну ділянку загальною площею 34,0 га та присвоєно кадастровий номер :01:002:0302.

Також земельні ділянки з кадастровими номерами :01:002:0248 та :01:002:0249 на підставі заяви власника ОСОБА_21 від 27.09.2021 року на підставі технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок були об`єднані в одну земельну ділянку загальною площею 4,0 га та присвоєно кадастровий номер :01:002:0303.

Крім цього, в подальшому, 8 раніше сформованих земельних ділянок з кадастровими номерами: :01:002:0302 площею 34,0 га, :01:002:0303 площею 4,0 га,

:01:002:0277 площею 2,0 га, :01:002:0278 площею 2,0 га, :01:002:0290 площею 2,0 га, :01:002:0250 площею 2,0 га, :01:002:0283 площею 1,4706 га та :01:002:0246 площею 2 га, за заявою власника ОСОБА_21 від 17.11.2021 року на підставі технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок були об`єднані в одну земельну ділянку загальною площею 49,4706 га та присвоєно кадастровий номер :01:002:0305.

09.02.2022 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Біндюгіною М.О. на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки № НОМЕР_1 зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:0305 за ОСОБА_1 .

Однак, встановлено, що первинні власники вищевказаних земельних ділянок, а саме ОСОБА_8 , яка набула первинне право власності на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :01:002:0264, ОСОБА_7 , яка набула первинне право власності на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :01:002:0263, ОСОБА_6 , яка набула первинне право власності на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :01:002:0262, ОСОБА_5 , який набув первинне право власності на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :01:002:0261, ОСОБА_4 , який набув первинне право власності на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :01:002:0258, ОСОБА_3 , який набув первинне право власності на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :01:002:0257, ОСОБА_2 , який набув первинне право власності на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :01:002:0249, набули вказане право власності незаконно, з порушенням вимог ст. 116, 118, 121, 122, 123 Земельного кодексу України, на підставі підроблених документів, без їх дійсного волевиявлення.

Разом з тим, в ході досудового розслідування кримінального провадження №0000029 від 09.04.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України відносно начальника відділу з питань надання адміністративних послуг - ЦНАП виконавчого комітету Покровської селищної ради ОСОБА_22 , зокрема за фактом зловживання службовими повноваженнями при розгляді документів про безоплатну передачу ОСОБА_2 у власність земельної ділянки площею 2,00 га з кадастровим номером :01:002:0249, про безоплатну передачу ОСОБА_3 у власність земельної ділянки площею 2,00 га з кадастровим номером :01:002:0257, про безоплатну передачу ОСОБА_4 у власність земельної ділянки площею 2,00 га з кадастровим номером :01:002:0258, про безоплатну передачу ОСОБА_5 у власність земельної ділянки площею 2,00 га з кадастровим номером :01:002:0261, про безоплатну передачу ОСОБА_6 у власність земельної ділянки площею 2,00 га з кадастровим номером :01:002:0262, про безоплатну передачу ОСОБА_7 у власність земельної ділянки площею 2,00 га з кадастровим номером :01:002:0263, про безоплатну передачу ОСОБА_8 у власність земельної ділянки площею 2,00 га з кадастровим номером :01:002:0264, які розташовані на території Покровської селищної ради, встановлено факт підроблення пакету документів, відповідно до вимог ч. 2 ст. 123 Земельного кодексу України, необхідних для отримання адміністративної послуги - надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

06.04.2022 року Покровським відділом Синельниківської окружної прокуратури обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000029 від 09.04.2021 року за обвинуваченням начальника відділу з питань надання адміністративних послуг - ЦНАП виконавчого комітету Покровської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Кісельової О.П. за ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України направлено для розгляду по суті до Покровського районного суду Дніпропетровської області.

Також позивач вважає, що необхідність накладення арешту на земельну ділянку, площею 49,4706 га, кадастровий номер :01:002:0305, є обґрунтованим та співмірним заходом забезпечення позову, застосування якого гарантує можливість реального відновлення порушених прав та інтересі держави.

Ухвалою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2022 року

заяву керівника Синельниківської окружної прокуратури Дніпропетровської області Самвела Григоряна в інтересах держави про забезпечення позову задоволено частково.

Накладено арешт на земельну ділянку площею 49,4706 га, кадастровий номер :01:002:0305, заборонивши суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії. В іншій частині заяви відмовлено.

Із вказаним судовим рішенням не погодився відповідач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Єланський О.Г., подав апеляційну скаргу, в якій просив апеляційний суд скасувати ухвалу Покровського районного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2022 року у справі №189/1496/22, в частині накладення арешту на земельну ділянку площею 49,4706 га, кадастровий номер :01:002:0305, та заборони суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії, в іншій частині ухвалу залишити без змін.

Доводами апеляційної скарги наведено, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, оскільки вказана ухвала постановлена з грубим порушенням норм процесуального права.

У даному випадку під час постановлення оскаржуваної ухвали суддею було допущено вжиття заходів забезпечення позову не співмірне із позовними вимогами, оскільки предметом позову є земельні ділянки загальною площею 14 га, у той же час накладено арешт на земельну ділянку загальною площею 49,4706 га, власником якої є ОСОБА_1 , що є неприпустимим.

Покровська селищна рада, не може бути одночасно позивачем і відповідачем у даній справі, оскільки чинним законодавством не допускається збіг в одній особі позивача і відповідача (правова позиція Верховного Суду України, ухвала від 02 березня 2011 року у справі №6-58303св10).

Та обставина, що у справі існує реальний спір ставиться відповідачем під сумнів, оскільки прокурор представляє інтереси Покровської селищної ради як позивача, і у той же час зазначає Покровську селищну раду відповідачем, що взагалі є взаємовиключними поняттями.

Від позивача керівника Синельниківської окружної прокуратури Дніпропетровської області Самвела Григоряна в інтересах держави надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Покровського районного суду Дніпропетровської області від 04.10.2022 року у справі №189/1496/22 залишити без змін.

Предметом спору у вказаній справі, зокрема, є скасування державної реєстрації права приватної власності на земельну ділянку площею 49,4706 га, кадастровий номер :01:002:0305, з одночасним припиненням права приватної власності ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку.

Спірна земельна ділянку упродовж 2022 року вже була предметом договору купівлі-продажу від 09.02.2022 та на теперішній час є обґрунтована загроза її перепродажу іншій особі, у зв`язку з чим на стадії розгляду справи по суті прокурор не зможе здійснити зміну предмету позову та залучити до участі у справі нового відповідача. Та, як наслідок, у разі задоволення позовних вимог, виконання рішення суду буде унеможливлено.

З огляду на обставини справи, заборона вчиняти певні дії щодо земельної ділянки площею 49,4706 га, кадастровий номер :01:002:0305, є обґрунтованим та співмірним заходом забезпечення позову, застосування якого гарантує можливість реального відновлення порушених прав та інтересів держави.

Прокурор не може звернутись до суду в особі Покровської селищної ради, оскільки позивач і відповідач будуть співпадати в одній особі, що унеможливлює пред`явлення прокурором позову в інтересах вказаного органу, а тому прокурор, відповідно до положень абз. 2 ч. 5 ст. 56 ЦПК України, набуває статусу позивача. У даному випадку з позовом до суду звертається прокурор в інтересах держави, як самостійний позивач, оскільки Покровська селищна рада, яка є органом, уповноваженим територіальною громадою на вирішення питань у сфері земельних відносин є одночасно стороною оскаржуваного рішення. Для того, щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. Наведена правова позиція викладена в постанові Великої палати Верховного Суду від 26.05.2020 року у справі №912/2385/18, постановах Верховного Суду від 10.08.2021 року по справі №923/833/20, від 20.07.2021 року у справі №908/2153/20.

Від інших учасників справи відзив в письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного

суду не надійшов.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Єланський О.Г. доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, судове рішення скасувати та відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача керівника Синельниківської окружної прокуратури Дніпропетровської області Самвела Григоряна в інтересах держави прокурор Скрипник К.Ю. з апеляційною скаргою не погодилась, вважала її безпідставною, просила судове рішення залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в судове засідання апеляційного суду не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ст. 128, 130 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Тому апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю нез`явившихся відповідачів.

Заслухавши суддю доповідача, представників відповідача та позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі статтями 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що у жовтні 2022 року до Покровського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява керівника Синельниківської окружної прокуратури Дніпропетровської області Самвела Григоряна в інтересах держави до Покровської селищної ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсними договорів купівлі-продажу, скасування державної реєстрації речових прав, витребування із незаконного володіння та користування земельних ділянок у комунальну власність (а.с. 1-21, том 1).

Разом з позовною заявою подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просив суд накласти арешт на нерухоме майно, що є предметом позову, а саме: земельну ділянку площею 49,4706 га, кадастровий номер :01:002:0305 та заборонити суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії. Заборонити відповідачу ОСОБА_1 та будь-яким іншим особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які дії щодо відчуження, у тому числі шляхом укладення договору купівлі-продажу, дарування, міни, іпотеки, передачу в оренду, тощо, вчиняти будь-які дії, що пов`язані з державною реєстрацією речових прав на спірне нерухоме майно - земельну ділянку, площею 49,4706 га, кадастровий номер

:01:002:0305 (а.с. 1-4, том 2 матеріалів ухвали за апеляційною скаргою).

Задовольняючи частково вимоги заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно, може призвести до невиконання рішення суду у разі повного або часткового задоволення позовних вимог.

Такі висновки суду першої інстанції є правильними, відповідають обставинам справи та нормам закону.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає стаття 149 ЦПК України.

Частиною 1 статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Як вбачається із частини 2 вказаної вище статті, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Судом першої інстанції встановлено, що предметом спору у значеній цивільній справі є скасування державної реєстрації права приватної власності на земельну ділянку площею 49,4706 га, кадастровий номер :01:002:0305, з одночасним припиненням права приватної власності ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову в частині накладення арешту на спірну земельну ділянку площею 49,4706 га, кадастровий номер :01:002:0305, заборонивши суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії.

Вжитий судом вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача ОСОБА_1 ,, оскільки майно, до якого вжито зазначені заходи забезпечення, фактично перебуває у його володінні та користуванні, і обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Відповідачем ОСОБА_1 не наведено жодних аргументів, які б вказували на те, що вжиті заходи забезпечення позову можуть призвести до негативних наслідків та є надмірним втручанням у мирне володіння ним земельною ділянкою.

Доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 , про те, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки, як вказувалось вище, предметом спору у вищезазначеній цивільній справі є скасування державної реєстрації права приватної власності на земельну ділянку площею 49,4706 га, кадастровий номер :01:002:0305, з одночасним припиненням права приватної власності ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку, відтак, застосування заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту є саме тим заходом, який

унеможливить ускладнення чи не виконання рішення суду.

В даному випадку, невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно, може призвести до невиконання рішення суду у разі повного або часткового задоволення позовних вимог.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про

практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 , що представництво прокурором інтересів Покровської селищної ради як позивача і зазначення Покровської селищної раду відповідачем, є безпідставними з огляду на наступне.

Частиною 3 статті 56 ЦПК України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Як у бачається із частини 4 вказаної вище статті, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

У даному випадку з позовом до суду звертається прокурор в інтересах держави як самостійний позивач, оскільки Покровська селищна рада, яка є органом, уповноваженим територіальною громадою на вирішення питань у сфері земельних відносин є одночасно стороною оскаржуваного рішення.

Покровською селищною радою не вжито самостійних заходів щодо захисту інтересів держави та звернення до суду з відповідним позовом.

Покровська селищна рада, як орган місцевого самоврядування територіальної громади, виступає суб`єктом права власності на земельні ділянки та зобов`язана здійснювати захист прав територіальної громади, але такий захист не здійснено, заходів щодо врегулювання відносин з приводу неправомірного володіння та використання вказаних земельних ділянок не вжито.

Покровська селищна рада, як орган місцевого самоврядування територіальної громади, у спірних правовідносинах виступала суб`єктом права власності на спірні земельні ділянки (ст. 80, 83 Земельного кодексу України) та зобов`язана здійснювати захист комунальних майнових прав.

Невжиття органом державної влади, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження, заходів щодо захисту та поновлення права власності держави на спірну земельну ділянку, свідчить про наявність підстав для вжиття прокуратурою представницьких повноважень в інтересах держави шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи, були предметом дослідження в суді першої інстанції при постановленні ухвали судом першої інстанції, правова оцінка ґрунтується на вимогах

чинного законодавства, з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване

на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд, у цій справі, враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради

європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32 - 41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 06 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) (Рішення): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Враховуючи наведене, апеляційний суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що, вирішуючи питання щодо забезпечення позову, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи з цього питання, дав їм належну правову оцінку та ухвалив судове рішення, яке відповідає вимогам закону.

Підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з пп. в) п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції має бути зазначено розподіл судових витрат, понесених в зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, витрати ОСОБА_1 по сплаті судового збору, пов`язані з поданням апеляційної скарги, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Єланський Олег Геннадійович, залишити без задоволення, ухвалу Покровського районного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2022 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14 березня 2024 року.

Судді: