Справа № 175/7480/23
Провадження № 2/175/1930/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М ЕН Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2024 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бойка О.М.

при секретареві Бабко-Малій В.В.

розглянувши у судовому засіданні в смт. Слобожанське у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська Агенція з Повернення Боргів», до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська Агенція з Повернення Боргів» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором №391892862 від 15 жовтня 2021 року в розмірі 75230,20 грн. з яких: 22 000,00 грн. заборгованість за основним боргом, 53230,20 грн. заборгованість за відсотками та за кредитним договором № від 28 листопада 2021 року в розмірі 34603,13 грн. з яких: 5228,99 грн. заборгованість за основним боргом, 29374,14 грн. заборгованість за відсотками

В обґрунтування заявлених позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ» посилається на те, що 15 жовтня 2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» було укладено кредитний договір №391892862.

28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01 за умовами якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах визначених договором.

20 жовтня 2022 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №20102022 за умовами якого право грошової вимоги за кредитним договором №391892862 від 15 жовтня 2021 року, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», яке перейшло до ТОВ «Таліон Плюс» - переходить до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська Агенція з Повернення Боргів».

ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №391892862 від 15 жовтня 2021 року в сумі 75230,20 грн. з яких: 22 000,00 грн. заборгованість за основним боргом, 53230,20 грн. заборгованість за відсотками.

28 листопада 2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Інфінанс» було укладено кредитний договір №068410990.

Договір позики підписано шляхом підписання акцепту оферти від 28 листопада 2021 року на укладення Договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту № від 28 листопада 2021 року та отримання кредиту згідно Заявки анкети та надано згоду на використання при укладенні цього правочину одноразового ідентифікатора, в якості аналога власноручного підпису позичальника.

24 листопада 2022 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №24/11-22 за умовами якого право грошової вимоги за кредитним договором № від 28 листопада 2021 року, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «Інфінанс» - переходить до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська Агенція з Повернення Боргів».

Оскільки ОСОБА_1 в добровільному порядку не виконує своїх зобов`язань з повернення кредиту у строки і на умовах, передбачених кредитним договором, тому товариство змушене було звернутися до суду за захистом своїх прав.

ОСОБА_1 надала до суду відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги заперечує та просить суд відмовити в їх задоволенні.

Обґрунтовує свою позицію тим, що є недоведеним факт укладання кредитних договорів відповідачем з первісними кредиторами ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Інфінанс».

Відсутні докази того, що Відповідач заходив на сайт товариства, та підписав договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Кредитний договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором, однак з наявних доказів не можливо встановити ким та в який спосіб було створено та накладено даний одноразовий ідентифікатор.

Позивачем не надано достатніх доказів що відповідач був ознайомлений та погодився з умовами кредитних договорів.

На думку відповідача, позивачем не було надано доказів того, що наявна в матеріалах справи копія договору створювалась у порядку, визначеному Законом України «про електронні документи та електронний документообіг» та що вона підписувалася електронним цифровим підписом уповноваженою на те особою, який є обов`язковим реквізитом електронного документа. Тому вважає, що копія договору надана до позовної заяви не може вважатись електронним документом.

Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив в якому просив задовольнити позовні вимоги, в обґрунтування посилався на те, що договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису і відповідач через особистий кабінет на веб-сайті Первісного кредитора подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, після чого Первісний кредитор надіслав позичальнику за допомогою засобів зв`язку одноразовий ідентифікатор (одноразовий ідентифікатор - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності), який відповідач використав для підтвердження підписання кредитного договору.

Тому лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Наголосив, що сторони узгодили розмір кредитів та позик, грошову одиницю, в якій надано кредити та позики, строк та умови користування коштами, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення договорів в електронній формі, на погоджених умовах шляхом підписання Договорів за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що спростовує доводи зазначені у відзиві на позов, а тому договори є такими, що укладені в електронній формі та мають силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами.

Крім того, посилається, що відповідно до умов кожного з укладених договорів, кошти надаються Позичальнику в безготівковій формі на банківську картку, вказану власноручно Позичальником при укладанні договору. Крім того, представник позивача стверджує, що заборгованість за договором була нарахована первісним кредитором на підставі умов кредитного договору, а в подальшому було відступлено ТОВ «ЄАПБ», тому проценти нараховані правомірно, а відповідач намагається уникнути виконання взятих на себе зобов`язань.

В додаткових запереченнях на позовну заяву відповідач зазначив, що додатково позивач не надав до суду відомостей, яким саме чином відповідач уклав кредитний договір та не надав до суду копії паспорту та РНОКПП відповідача у підтвердження того, що ним дійсно надавались такі документи для укладення кредитного договору.

Також, за ствердженнями відповідача, позивач не надав доказів отримання коштів на картковий рахунок відповідача, а також, що наданні позивачем докази не відповідають вимогам чинного законодавства до оформлення первинних бухгалтерських документів.

Додатково зазначив, що суду не надано підтвердження того, що умови договору факторингу виконувались сторонами. Також відсутність належних та допустимих доказів, які підтверджують суми заборгованості за кредитними договорами, які просить стягнути позивач.

В судове засідання представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» не з`явився, однак у позовній заяві просив здійснювати розгляд справи у його відсутності на підставі поданих ним письмових доказів.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав.

За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

15 жовтня 2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» було укладено кредитний договір №391892862.

28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01 за умовами якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах визначених договором.

20 жовтня 2022 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №20102022 за умовами якого право грошової вимоги за кредитним договором №391892862 від 15 жовтня 2021 року, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», яке перейшло до ТОВ «Таліон Плюс» - переходить до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська Агенція з Повернення Боргів».

ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №391892862 від 15 жовтня 2021 року в сумі 75230,20 грн. з яких: 22 000,00 грн. заборгованість за основним боргом, 53230,20 грн. заборгованість за відсотками.

28 листопада 2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Інфінанс» було укладено кредитний договір №068410990.

Договір позики підписано шляхом підписання акцепту оферти від 28 листопада 2021 року на укладення Договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту № від 28 листопада 2021 року та отримання кредиту згідно Заявки анкети та надано згоду на використання при укладенні цього правочину одноразового ідентифікатора, в якості аналога власноручного підпису позичальника.

24 листопада 2022 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №24/11-22 за умовами якого право грошової вимоги за кредитним договором № від 28 листопада 2021 року, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «Інфінанс» - переходить до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська Агенція з Повернення Боргів».

Оскільки ОСОБА_1 в добровільному порядку не виконує своїх зобов`язань з повернення кредиту у строки і на умовах, передбачених кредитним договором, тому товариство змушене було звернутися до суду за захистом своїх прав.

Згідно п. 1.1 Договору №391892862, позикодавець ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» зобов`язується передати Позичальнику ОСОБА_1 грошові кошти, на погоджений умовами Договору строк, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів відповідно до умов Договору.

За умовами п.1.3 та п.1.7 Договору позичальник ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 22000,00 грн., строком на 30 днів, під базову фіксовану процентну ставку 0,99 % за день, на період дії договору у відповідності до п.1.7.

Підписанням Договору позики № 391892862, відповідач ОСОБА_1 підтвердила, що вона ознайомилась на сайті www.moneyveo.ua з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачені кредитним договором пункт 4.1 Договору.

Відповідно до п. 4.15 Договору, цей договір укладено в електронній формі, з використанням інформаційно телекомунікаційних систем.

28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01 за умовами якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах визначених договором.

20 жовтня 2022 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №20102022 за умовами якого право грошової вимоги за кредитним договором №391892862 від 15 жовтня 2021 року, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», яке перейшло до ТОВ «Таліон Плюс» - переходить до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська Агенція з Повернення Боргів».

Згідно Договору №068410990, позикодавець ТОВ «Інфінанс» зобов`язується передати Позичальнику ОСОБА_1 грошові кошти, на погоджений умовами Договору строк, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів відповідно до умов Договору.

За умовами Договору №068410990 позичальник ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 5229,00 грн., строком на 15 днів, під базову фіксовану процентну ставку 1,75 % за день, на період дії договору.

Підписанням Договору позики № 068410990, відповідач ОСОБА_1 підтвердила, що вона ознайомилась на сайті www.moneyboom.ua з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачені кредитним договором.

Відповідно до Договору №068410990, цей договір укладено в електронній формі, з використанням інформаційно телекомунікаційних систем.

24 листопада 2022 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №24/11-22 за умовами якого право грошової вимоги за кредитним договором № від 28 листопада 2021 року, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «Інфінанс» - переходить до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська Агенція з Повернення Боргів».

Частинами 1, 2, 3, 4 та пунктом 4 ч. 5 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 3 статті 77 ЦПК України визначено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Як вбачається із матеріалів справи Договори позики № від 28 листопада 2021 року між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 , а також №391892862 від 15 жовтня 2021 року, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», укладенні в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно із ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

З матеріалів справи вбачається, що без ознайомлення з Правилами про порядок надання коштів у позику, подальше укладення електронних договорів кредиту на сайті є неможливим. Даний висновок відповідає змісту постанови Верховного Суду від 07.04.2021 у справі № 623/2936/19.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про належне укладення кредитного договору, шляхом проставляння електронного цифрового підпису сторін.

Аналогічна правова позиція сформована у цілому ряді постанов Верховного Суду. Так у постанові від 16.12.2020 у справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув.

Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 та від 10.06.2021 у справі № 234/7159/20.

Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Позивач підтвердив своє право вимоги за Договорами позики №391892862 від 15 жовтня 2021 року відповідно до договору факторингу №20102022 від 20 жовтня 2022 року та №068410990 від 28 листопада 2021 року відповідно до договору факторингу №№24/11-22 від 24 листопада 2022 року.

Статтею 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1)припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3)сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Таким чином, враховуючи, вимоги частини другої статті 530 ЦК України, кредитор вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів в будь-яких час.

Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за Кредитним договором № 391892862 від 15.10.2021 за період з 15.10.2021 по 14.11.2021 укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», зробленого ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» вбачається, що станом на дату звернення до суду, а саме: 26.10.2023 заборгованість відповідача ОСОБА_1 становить 75 230,20 грн., з яких: 22 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 53230,20 грн. сума заборгованості за відсотками.

Щодо розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 068410990 від 28.11.2021 за період з 28.11.2021 по 12.12.2021 укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «Інфінанс», зробленого ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» вбачається, що станом на дату звернення до суду, а саме: 26.10.2023 заборгованість відповідача ОСОБА_1 становить 34 603,13 грн., з яких: 5 228,99 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 29 374,14 грн. сума заборгованості за відсотками.

Разом з тим, щодо нарахування відсотків за кредитним договором та сум, які підлягають до стягнення за кредитним договором, суд зазначає наступне.

Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у Постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Отже, кредитодавець має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору або до звернення кредитора до суду з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування відсотків є безпідставним.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Так, як слідує з матеріалів справи, Договір позики № 391892862 від 15.10.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», було укладено строком на 30 днів, тобто до 14.11.2021, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 22 000,00 грн.

Сторонами Договору було узгоджено, що реальна процентна ставка за користування кредитом за період, з 15.10.2021 по 14.11.2021 становить 649 % річних від суми кредиту в розрахунку 0,94 % на добу, що враховуючи розмір отриманого кредиту становить 206,80 грн. за добу (22000*0,94% =206,80 грн.).

Відтак, розмір нарахованих процентів за користування кредитом в межах строку дії Договору позики № 391892862 від 15.10.2021 становить 6204,00 грн. (206,80 * 30 = 6204,00).

Докази продовження строку Договору позики № 391892862 від 15.10.2021 року в матеріалах справи відсутні.

З огляду на те, що строк Договору позики № 391892862 від 15.10.2021 не продовжувався, відповідачу безпідставно нараховано відсотки поза межами строку дії договору за період з 15.11.2021 по 26.10.2023.

Враховуючи викладене, розмір заборгованості за Договором позики № 391892862 від 15.10.2021 року, яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 становить 28 204,00 грн., з яких: 22 000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 6204,00 грн. сума заборгованості за відсотками в межах строку дії договору з 15.10.2021 по 14.11.2021.

Щодо Договору позики №068410990 від 28.11.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «Інфінанс», було укладено строком на 15 днів, тобто до 12.12.2021, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 5 229,00 грн.

Сторонами Договору було узгоджено, що реальна процентна ставка за користування кредитом за період, з 28.11.2021 по 12.12.2021 становить 28959,84 % річних від суми кредиту в розрахунку 1,75 % на добу, що враховуючи розмір отриманого кредиту становить 91,51 грн. за добу (5229*1,75%=91,51 грн.).

Відтак, розмір нарахованих процентів за користування кредитом в межах строку дії Договору позики №068410990 від 28.11.2021 року становить 1372,65 грн. (91,51*15 = 1372,65).

Докази продовження строку Договору позики №068410990 від 28.11.2021 року в матеріалах справи відсутні.

З огляду на те, що строк Договору позики №068410990 від 28.11.2021 року не продовжувався, відповідачу безпідставно нараховано відсотки поза межами строку дії договору за період з 12.12.2021 по 26.10.2023.

Враховуючи викладене, розмір заборгованості за Договором позики № №068410990 від 28.11.2021 року, яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 становить 6 601,65 грн., з яких: 5229,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 1372,65 грн. сума заборгованості за відсотками в межах строку дії договору з 28.11.2021 по 12.12.2021.

На підставі вищевикладеного, суд розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

На підставі наведеного та керуючись статтями 4, 12, 76, 77, 78, 80, 81, 141, 247, 258, 259, 264, 265, 280, 282, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська Агенція з Повернення Боргів», до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська Агенція з Повернення Боргів» (Код ) суму заборгованості в розмірі 34805,65 грн. з яких:

-28 204,00 грн., з яких: 22 000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 6204,00 грн. сума заборгованості за відсотками за договором № 391892862 від 15.10.2021 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога»;

-6 601,65 грн., з яких: 5229,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 1372,65 грн. сума заборгованості за відсотками за договором №068410990 від 28.11.2021 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфінанс».

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська Агенція з Повернення Боргів» (Код ) суму судових витрат у розмірі 2 684,00 грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Бойко