Справа № 487/430/24
Провадження № 2/487/1218/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2024 суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Лагода А.А. в м. Миколаєві, дослідивши на предмет дотримання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України позовну заяву ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про визнання право власності за набувальною давністю на будинок садибного типу,

ВСТАНОВИВ:

16.01.2024 позивач звернулась в суд з вказаним позовом. Просить суд: визнати за нею право власності за набувальною давністю на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; звільнити від сплати судового збору; витребувати в КП «ММБТІ» матеріали інвентарної справи на житловий будинок.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25.06.2005 позивач купила у ОСОБА_2 садибний житловий будинок АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 станом на 25.06.2005 не була власником будинку, право власності не зареєстровано, позивач почала в ньому проживати з середини 2005 і по теперішній день, зареєструвала своє місце проживання з 11.09.2009, а син позивача ОСОБА_3 зареєстрований 18.06.2010. Позивач здійснила дії з оформлення правових документів на вказаний житловий будинок, а саме: виготовила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, зареєструвала земельну ділянку, уклала договір оренди землі №11705 від 22.12.2021, виготовила технічний паспорт на будинок 29.08.2023, уклала договір про надання послуг з розподілу електроенергії, поводження з побутовими відходами. Правовою підставою за заявленими вимогами позивач вказує ч.1 ст.316, ст.328, ч.1 ст.344 ЦК України.

Вивчивши матеріали позовної заяви суддею встановлено, що позовну заяву подано без дотримання вимог встановлених ст. ст. 175, 176, 177 ЦПК України, що є підставою для залишення позовної заяви без руху.

Відповідно п. п. 2, 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна, у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Звертаючись до суду з позовом позивачем була зазначена орієнтовна вартість майна 200000,00 грн. та зазначена ціна позову відповідно 200000,00 грн.

Разом з тим прихожу до висновку, що зазначена ціна позову не відповідає реальній вартості майна станом на день звернення до суду. Так згідно даних з сайтів продажу нерухомого майна по АДРЕСА_1 середня вартість житлового будинку площею більше 34,0 м.кв. становить 13000,00 доларів США.

Таким чином враховуючи вищенаведене ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна. Згідно офіційного курсу НБУ станом на 16.01.2024 року 1 долару США еквівалентні 37,86 грн. Відповідно 13000,00 доларів США еквівалентні 492180,00 грн., що відповідає реальній вартості майна. Відповідно вартість житлового будинку складає 492180,00 грн.

Таким чином враховуючи вищенаведене ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна яка загалом становить 492180,00 грн. і яка становить ціну позову, що має зазначити в позові позивач.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Таким спеціальним законом є Закон України «Про судовий збір», яким визначаються правові засади справляння судового збору та звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено ставку судового збору за подання до суду позовної зави майнового характеру, яка подана фізичною особою у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи реальну вартість майна позивач має зазначити реальну ціну позову 492180,00 грн. та необхідно сплатити судовий збір в розмірі 4921,80 грн.

Щодо клопотання про звільнення від сплати судового збору необхідно зазначити наступне.

Положеннями частин 1, 3 статті 136 ЦПК України, встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно статті 8 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 8 липня 2011 року, враховуючи майновий стан сторони, суд своєю ухвалою може зменшити розмір судового збору, пов`язаного з розглядом справи, або звільнити від його сплати.

Згідно статтей 80, 81 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" роз`яснено, що відповідно до статті 8 Закону № 3674- VI та статті 82 ЦПК України, єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Статтею 129 Конституції України, однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

У позовній заяві та додатках до неї позивач надає докази на підтвердження свого матеріального стану, а саме: довідка про доходи №3225 6724 3743 6211 за період з 01.01-31.12.2023 (за змістом якої вбачається отримання позивачем пенсії в розмірі 31000грн.), відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу станом на 29.09.2023 (інформація відсутня), відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу станом на 11.01.2024 (інформація відсутня), довідка від 11.01.2024 №87/09.02.01-06 (за якою станом на 11.01.2024 позивач не перебуває на обліку в управлінні соціальних виплат).

Суд вважає, що стороною позивача надано докази, що не підтверджують об`єктивно її майновий стан та не доказують, що її майновий стан на теперішній час у повному обсязі чи частково перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

За таких обставин, суд позбавлений можливості оцінити майновий стан позивача, а тому не вбачає підстав для звільнення від сплати судового збору. При цьому, суд бере до уваги, що звільнення від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду.

Враховуючи викладене вище, доводи сторони позивача не можуть бути підставою для звільнення від сплати судового збору, оскільки справляння судового збору переслідує законну мету.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Як вбачається із наданої позовної заяви, вимоги закону при її поданні у повному обсязі не виконано.

Отже, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку на усунення викладених в ухвалі недоліків.

Враховуючи викладене, залишення даної позовної заяви без руху з підстав, передбачених законом, не є порушенням права на справедливий судовий захист, оскільки після усунення недоліків позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. ст. 175-177, 185ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про визнання право власності за набувальною давністю на будинок садибного типу залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачеві, що у разі усунення недоліків поданої заяви відповідно до ухвали суду у встановлений строк, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. У разі не усунення недоліків поданої заяви у встановлений судом строк, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя А.А. Лагода