Провадження №: 2-с/755/9/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" січня 2024 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Марфіної Н. В., розглянувши в порядку письмового провадження, в приміщенні суду, заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про скасування судового наказу, яка подана в межах розгляду цивільної справи за заявою Державного підприємства «Управління житловими будинками» Управління справами Апарату Верховної Ради України» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу,

в с т а н о в и л а:

08 грудня 2023 року Дніпровським районним судом м. Києва видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь Державного підприємства «Управління житловими будинками» Управління справами Апарату Верховної Ради України» заборгованість за житлово - комунальні послуги у розмірі 51397,72 грн., а також судового збору у розмірі 268,40 грн., а всього 51666,12 грн. (а. с. 22)

18 грудня 2023 року було отримано вищевказаний судовий наказ.

30.12.2023 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про скасування судового наказу. Заявник просить скасувати судовий наказ від 08 грудня 2023 року у справі №755/18643/23 та стягнути з Державного підприємства «Управління житловими будинками» Управління справами Апарату Верховної Ради України» судовий збір у розмірі 134,20 грн., та 6700,00 грн. витрат пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги.

Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він не згоден з виданим судовим наказом, оскільки стягувач не надав суду жодного документу, що підтверджує факт надання ним комунальних послуг, їхньої кількості, вартості та погодження цього із власником. Заявник вказує, що стягувач, відповідно до своєї господарської діяльності надає в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, а будинок в якому проживає боржник не знаходиться у власності стягувача. Таким чином, не передбачено право стягувача займатися господарською діяльністю з надання комунальних послуг. Окрім того, заявник просить поновити строк подання заяви про скасування судового наказу, обгрунтовуючи вимоги тим, що ухвалою суду від 23 січня 2024 року заяву про скасування судового наказу подану 02.01.2024 року було повернуто без розгляду у зв`язку з відсутністю квитанції про сплату судового збору. Вказує, що вказану квитанцію не було додано з фінансових та технічних причин.

За змістом положень ч.13 ст.7 Цивільного процесуального кодексу України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 Цивільного процесуального кодексу України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

З урахуванням положень ч.3 ст.171 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за доцільне здійснювати розгляд заяви про скасування судового наказу в порядку письмового провадження без виклику учасників справи.

Вивчивши зміст поданої до суду заяви про скасування судового наказу, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 160 Цивільного процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Як роз`яснено у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №14 від 23 грудня 2012 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 170 ЦПК України, до заяви про скасування судового наказу додаються клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Аналізуючи наявні у справі докази у їх сукупності, оцінивши наведені заявником підстави для скасування судового наказу, суд приходить до висновку, що судовий наказ, виданий Дніпровським районним судом міста Києва 08 грудня 2023 року у цивільній справі № 755/18632/23, підлягає скасуванню, а заява про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання підлягає задоволенню, оскільки заяву про скасування судового наказу було подано після трьох днів з дня винесення ухвали про повернення без розгляду заяви заявника про скасування судового наказу, поданої 02 січня 2024 року, та враховуючи ту обставину, що між сторонами вбачається спір про право, який пов`язаний з необхідністю з`ясування підстав наявності чи відсутності між стягувачем та боржниками договірних зобов`язань, виходячи з правовідносин, які виникли між сторонами у справі, встановити факт наявності (відсутності) заборгованості у заявника за фактично спожиті житлово-комунальні послуги за період визначений стягувачем, який потребує перевірки шляхом дослідження належних та допустимих доказів, на з`ясуванні яких наполягає боржник, що відповідає положенням цивільного процесуального законодавства України, та не може бути вирішено при розгляді справи в порядку наказного провадження.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 170, 171, 260-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Поновити пропущений строк представнику ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про скасування судового наказу, яка подана в межах розгляду цивільної справи за заявою Державного підприємства «Управління житловими будинками» Управління справами Апарату Верховної Ради України» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу.

Скасувати судовий наказ, виданий Дніпровським районним судом міста Києва 08 грудня 2023 року у цивільній справі № 755/18632/23 за заявою Державного підприємства «Управління житловими будинками» Управління справами Апарату Верховної Ради України» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу.

Роз`яснити стягувачу - Державному підприємству «Управління житловими будинками» Управління справами Апарату Верховної Ради України», право звернутись до суду з тими ж самими вимогами у спрощеному позовному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 30.01.2024 року.

С у д д я