Справа № 201/2823/24
Провадження № 2/201/1984/2024
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

11 березня 2024 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська - Наумова О.С., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання спільною сумісною власністю майна подружжя нажитого за час шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

07 березня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання спільною сумісною власністю майна подружжя нажитого за час шлюбу.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим по справі визначено суддю Наумову О.С.

Ознайомившись із матеріалами позовної заяви, на підставі ст.ст. 176, 177, 185 ЦПК України, вважаю за можливе залишити її без руху з наступних підстав.

Позивач у своїй позовній заяві просить суд визнати спільною сумісною власністю майно подружжя ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , набуте за час шлюбу:

квартиру АДРЕСА_1 .

земельну ділянку № НОМЕР_1 , кадастровий номер: :01:092:0665, площею 0,044 га з цільовим призначенням для ведення колективного садівництва, яка знаходиться на території Садівничого товариства «Родник», Новоолександрівська сільська рада, Дніпровський район, Дніпропетровська область;

садовий дачний будинок, який розташований на земельній ділянці № НОМЕР_1 , кадастровий номер: :01:092:0665, площею 0,044, яка знаходиться на території Садівничого товариства «Родник», Новоолександрівська сільська рада, Дніпровський район, Дніпропетровська область.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності - дійсною вартістю нерухомого майна.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995р. під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості, яка визначається відповідним звітом (експертизою) про оцінку майна.

Дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». В якості доказу вартості майна, суду можуть бути подані звіт про оцінку саме дійсної вартості нерухомого майна.

Як видно з тексту позовної заяви, підсудність визначена позивачем за місцезнаходженням квартири АДРЕСА_1 .

Вартість спірного майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , позивачем визначена за договором купівлі-продажу від 08.07.2016р., яка складає 149 697,00 грн.

При цьому позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження визначеної вартості іншого нерухомого майна, а саме земельної ділянки та дачного будинку, яке знаходиться на території Садівничого товариства «Родник», Новоолександрівська сільська рада, Дніпровський район, Дніпропетровська область.

Для визначення територіальної підсудності за правилами ч. 1 ст. 30 ЦПК України необхідно визначити вартість кожного окремого об`єкту нерухомості і виходити з місця знаходження об`єкту, вартість якого найвища. Тому для визначення підсудності необхідно належне з`ясування дійсної вартості кожного об`єкту. Оскільки з`ясування вартості кожного окремо об`єкту нерухомого майна має першочергове значення для визначення територіальної підсудності за правилами про виключну підсудність за ч. 1 ст. 30 ЦПК України (у разі з`явлення позову щодо декількох об`єктів нерухомого майна), то такі документи мають бути подані суду разом з позовом, оскільки саме на цій стадії суд вирішує питання про підсудність справи.

Зазначення позивачем вартості майна на власний розсуд, без підтвердження належними документами, тобто голослівно, не є належним визначенням вартості об`єктів нерухомого майна для правильного встановлення територіальної підсудності за ч. 1 ст. 30 ЦПК.

Таким чином, вартість майна має бути підтверджена відповідними документами, яких позивач не надав. Визначити підсудність за правилами ч. 1 ст. 30 ЦПК виключно зі слів позивача не уявляється можливим, і це було б порушенням вимог ЦПК та ст. 6 Конвенції про захист пав людини і основоположних свобод, оскільки виключна підсудність визначається за об`єктивним критерієм (дійсною вартістю об`єкту і його місця знаходження), а не за суб`єктивним критерієм (думкою позивача) і оскільки у такому разі не виключається можливість свідомої, недобросовісної та штучно створеної зміни позивачем підсудності справи, і відповідно існує загроза порушення права на доступ до суду, встановленого законом.

З урахуванням вищевикладеного, задля визначення територіальної підсудності за правилами ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позивачу необхідно визначити дійсну вартість спірного нерухомого майна та надати до суду відповідні докази.

При поданні позову позивач сплатив судовий збір у мінімальному розмірі 1211,20 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» позивач має надати доказ про сплату судового збору у справах майнового характеру в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Таким чином, позивачу слід визначити дійсну вартість спірного нерухомого майна, визначити ціну позову, доплатити судовий збір та подати до суду оригінал квитанції про сплату судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За цих обставин та згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України позовну заяву належить залишити без руху та надати позивачу термін на усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання спільною сумісною власністю майна подружжя нажитого за час шлюбу - залишити без руху, і запропонувати позивачеві усунути недоліки протягом 10 (десяти) днів з дня вручення копії даної ухвали.

У випадку невиконання ухвали суду в зазначений термін, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Суддя О.С. Наумова