12 березня 2024 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Майдан С.І.
за участю секретаря Петішкіна О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягненн заборгованості за договором позики,
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що 15.10.2020 року між позивачем та відповідачем було укладено усно договір позики, відповідно до якого відповідач отримав від позивача кошти в розмірі 10 000 грн, з кінцевим терміном повернення до 01.11.2020 року. На підтвердження укладеного вказаного вище договору та його умов, відповідачем було представлено позивачу розписку про одержання ним грошових коштів. Проте, відповідачем, у строки обумовлені у договорі, позику не повернув. Неодноразові звернення до відповідача з метою досудовго врегулювання виявилися безрезультатними. З урахуванням викладеного, позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь несплачену суму боргу за договором позики у розмірі 11 290,84, з яких 10 000,00 грн основного боргу, 990,16 грн. інфляційні нарахування, 300,68 грн. 3% річних. Крім того, просить стягнути з відповідача на свою користь витрати на професійну правову допомогу у розмір 5 000,00 грн.
Ухвалою суду від 23.11.2021 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Ухвалою суду від 12.03.2024 року постановлено провести заочний розгляд справи.
Представник позивача та пощивач у судове засідання не з`явииася, представник позивача адковат Юрченко Е.С. надала суду заяву в якій просила розглянути справу без її участі та участі позивача, підтримала позовні вимоги, а також не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, повідомлений про дату, час і місце судового засідання в установленому законом порядку, відзиву на позовну заяву не подавав.
За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін, враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. ст.280,281 ЦПК України.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав
Судом встановлено, що 15 жовтня 2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до якого ОСОБА_2 отримав від позивача кошти в розмірі 10 000 грн, з кінцевим терміном повернення до 01.11.2020 року. Укладення договору позики підтверджується письмовою розпискою від 15.10.2020 року.
Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позичкодавцем визначеної грошової суми.
Згідно ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики вважається безпроцентним, якщо: 1) він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п`ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов`язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін; 2) позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками.
Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядок, що встановлені договором.
Статею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За своєю суттю розписка про отримання в борг грощових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договром позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.
Статтею 526 ЦК України, передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
На підвердження укладання договору позики та його умов позивачем було надано суду оригінал розписки позичальника від 15.10.2020 року, яка посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Наявність у позивача оригінала боргової розписки свідчить про невиконання відповідачем боргового зобов`язання.
Відповідачем зобов`язання про повернення грошових коштів у встановлені сторонами строки виконані не були, звернення до відповідача з метою досудовго врегулювання виявилися безрезультатними.
Згідно із ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Як вбачається з розрахунку позивача стягненню підлягають за договором позики від 15.10.2020 року кошти у сумі 11 290,84, з яких 10 000,00 грн основного боргу, 990,16 грн. інфляційні нарахування (у період з 01.11.2020 року по 30.09.2021 року), 300,68 грн. 3% річних (період разрахунку 3 01.11.2020 по 31.12.2020 року, з 01.01.2021 по 01.11.2021 року)
Даний розрахунок відповідачем не оспорювався, і з ним погоджується суд.
Таким чином, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.
Щодо посилання позивача про компенсацію витрат на правовову допомогу у розмірі 5 000,00 грн судом визначене наступне.
Відповідно до частин першої, пункту 1 частини третьої статті 133 та частин першої - третьої статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що позивачем та представником позивача не надано суду достатніх та належних доказів на підтвердження понесення ним витрат на професійну правничу допомогу у визначеному розмірі (договору про надання правничої допомоги, детального опису виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), тощо), підстави для стягнення з позивача на користь відповідача вказаних грошових коштів відсутні.
Керуючись ст.ст.12, 13,76, 81, 89, 141, 137, 259, 263-265, 280-283, 355 ЦПК України,
ст.ст. 526, 625, 1046, 1047, 1048, 1049, 1052 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягненн заборгованості за договором позики задовольнити.
Стягнути ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , суму боргу за договором позики від 15.10.2020 року у розмірі 11 290,84, з яких 10 000,00 грн основного боргу, 990,16 грн. інфляційні нарахування, 300,68 грн. 3% річних.
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: С.І.Майдан