Справа № 646/9138/23
№ провадження 2/646/781/2024
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 лютого 2024 року м.Харків
Червонозаводський районний суд м. Харкова
у складі: головуючого судді - Клімової С.В.,
за участю секретаря - Герко Є.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , представник позивача: ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітніх дітей,-
Позивач ОСОБА_1 , представник позивача: ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. Мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі позивач знаходиться у шлюбі, який був зареєстрований Комінтернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції про що був складений відповідний актовий запис № 607 від 27 жовтня 2007 року. Мають спільних неповнолітніх дітей сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем припинені, у зв`язку з відсутністю взаємоповаги та взаєморозуміння один до одного. Примирення не можливе. Домовленість про місце проживання та утримання неповнолітніх дітей між сторонами на теперішній час досягнута. Майновий спір на теперішній час відсутній, тому позивач просить суд розірвати їх шлюб. Крім того позивач зазначає, що неповнолітні діти проживають разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на неповнолітніх дітей, чим ставить позивача в скрутне матеріальне становище, у зв`язку з чим вона змушена була звернутися до суду з цим позовом, де просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його прибутків, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до їх повноліття. На користь третіх осіб з відповідача стягнення не проводяться.
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 06 грудня 2023 року провадження по справі було відкрито та справу призначено до судового розгляду.
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2024 року було вирішено питання про заочний розгляд справи.
Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача надав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити, у разі неявки відповідача просять винести заочне рішення.
Відповідач в судове засідання також не з`явився. Направлені на його адресу судові повідомлення повернулися до суду з відмітками « адресат відсутні за вказаною адресою».
У відповідності до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.
З`ясувавши думку позивача, представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне.
Справа розглядається за правилами спрощеного провадження.
Так судом встановлені наступні фактичні обставини.
Так, сторони з 27 жовтня 2007 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Комінтернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції про що був складений відповідний актовий запис № 607, що підтверджується свідоцтвом про шлюб.
Учасники справи мають спільних неповнолітніх дітей, сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтва про народження.
Закон який регулює спірні правовідносини є Сімейний Кодекс України.
Частиною першою ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Що стосується позовної вимоги про розірвання шлюбу суд зазначає наступне.
Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Зі змісту статті ст. 110 СК України вбачається, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Таким чином враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, суд оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, приходить до висновку, що у зв`язку з тим, що шлюбно-сімейні відносини між учасниками справи припинені по причині відсутності взаємоповаги та взаєморозуміння один до одного, примирення не можливе, домовленість про місце проживання та утримання неповнолітніх дітей між сторонами на теперішній час досягнута, майновий спір на теперішній час відсутній, позов підлягає задоволенню насамперед як спосіб захисту прав та інтересів позивача та неповнолітніх дітей.
Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.
Що стосується позовної вимоги про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, суд зазначає наступне.
Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Статтею 8 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.
Відповідно до положень Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, що відповідає приписам ч. 3 ст. 181 СК України.
Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є здоровим, працездатним, будь-яких інших осіб на утриманні не має, його місце працевлаштування та розмір середньомісячного заробітку суду не відомі.
Доказів іншого відповідачем суду не надано.
Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та дітей, реальну спроможність відповідача сплачувати аліменти на їх утримання.
Частиною 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Виходячи з вищенаведеного, засад розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги в даній частині також підлягають задоволенню, оскільки позивач ОСОБА_1 довела обґрунтованість своїх вимог щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття.
Суд вважає визначений розмір аліментів достатнім та справедливим, насамперед як спосіб захисту прав, інтересів та свобод неповнолітніх дітей, а також позивача.
Крім того задоволення позову не порушує права та інтереси відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.
Що стосується судових витрат, суд вважає за необхідне вказати.
Згідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 необхідно стягнути суму сплаченого судового збору у розмірі 1073,60 грн.
Крім того, згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Таким чином з відповідача ОСОБА_3 на користь держави необхідно стягнути судовий збір у сумі 1073,60 грн.
Керуючись ст. ст. 11, 12 13, 78, 79, 89, 141, 200, 206, 264, 265, 280-282, 351, 352, 354, 355, 430 ЦПК України, ст. ст. 110, 112, 113, 114, 180, 182, 191 Сімейного Кодексу України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 , представник позивача: ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітніх дітей задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який був зареєстрований Комінтернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції за актовим записом № 607 від 27 жовтня 2007 року розірвати.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити шлюбне прізвище « ОСОБА_6 ».
Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Харків, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , інших відомостей не має на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Харків, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , інших відомостей не має аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу ОСОБА_3 , на утримання неповнолітніх дітей, сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 до досягнення ОСОБА_4 повнолітнього віку, а в подальшому по 1/4 частині всіх видів доходу відповідача на утримання ОСОБА_5 до досягнення нею повнолітнього віку, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04 грудня 2023 року, з дня надходження позовної заяви.
Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збіру розмірі 1073,60 грн.

Копію рішення для виконання направити до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення.

Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається на офіційному порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки http://cz.hr.court.gov.ua

Суддя: С.В. Клімова