Справа №: 398/4981/23
провадження №: 2/398/693/24
РІШЕННЯ

Іменем України

"13" березня 2024 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області

в складі: головуючої - судді Голосеніної Т.В.,

за участі секретаря судового засідання Шаповал І.Ф.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача адвоката Ковальової Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Олександрія у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила стягувати з відповідача ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для осіб відповідного віку, до досягнення дочкою 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання.

В обґрунтування позову зазначено, що позивачка та відповідач перебували у шлюбі з 24.09.2004 року до 06.05.2009 року. Сторони мають спільну дочку ОСОБА_4 , 2005 року народження. 17.08.2017 року позивачка вийшла заміж та змінила прізвище з ОСОБА_5 на ОСОБА_6 . 01.09.2023 року дочка ОСОБА_7 зарахована на перший курс денної форми навчання, термін навчання з 01.09.2023 року до 30.06.2025 року. Дочка сторін проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Позивачка не має змоги у повній мірі самостійно утримувати дочку, оскільки отримує пенсію у зв`язку з інвалідністю та перебуває у відпустці по догляду за дитиною, яка часто хворіє, до досягнення нею шестирічного віку. Дочка потребує матеріальної допомоги, оскільки часто хворіє, потребує коштів на їжу, на проїзд до навчального закладу. Дочка знаходиться на обліку в окуліста та змушена купувати контактні лінзи декілька разів на рік. Відповідач є працездатним та може працювати, але матеріальної допомоги не надає. Інших дітей відповідач не має, аліменти нікому не сплачує. Оскільки добровільної угоди про надання матеріального допомоги дочці не досягнуто, позивач змушена звернутися до суду.

20.11.2023 року провадження у справі було відкрито та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просила відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву вказала, що у відповідача немає можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки. Згідно довідки Пенсійного фонду України за формою ОК-7 розмір заробітку/доходу відповідача за 2023 рік становить 9 825,00 грн. Крім того, відповідач повинен щомісяця нести витрати на оплату житлово-комунальних послуг за місцем проживання, витрати на придбання продуктів харчування, сезонного одягу, засобів гігієни, що, на думку представника відповідача, повинно враховуватися при розгляді даної справи. Наявних доходів відповідачу не вистачає на оплату житлово-комунальних послуг, внаслідок чого утворилась заборгованість з оплати водопостачання, водовідведення, абонентське обслуговування у розмірі 695,82 грн. та теплопостачання у розмірі 24 419,81 грн. за місцем реєстрації відповідача. На теперішній час відповідач не має у власності рухомого та нерухомого майна. ОСОБА_8 навчається дистанційно, тому відсутні додаткові витрати, пов`язані з проживанням, відсутні витрати на харчування в навчальному закладі та на проїзд до навчального закладу. На думку представника відповідача, копії білетів не можуть бути належними доказами витрат на проїзд до навчального закладу, оскільки не зазначено місце відбуття та місце прибуття пасажира. Позивач не підтвердила, що ОСОБА_8 не має можливості самостійно себе забезпечувати. Крім того, дочка сторін отримує академічну стипендію. Позивачка не надала відомостей про наявність у власності нерухомого майна та транспортних засобів, не надала належних та допустимих доказів на підтвердження можливості відповідача надавати допомогу дочці.

Позивачка надала до суду відповідь на відзив, в якій зазначила, що відповідач не перебуває на обліку в центрі зайнятості в пошуках роботи, що, на її думку, свідчить про небажання відповідача шукати офіційну роботу. Відповідач знімає квартиру, ймовірно за проживання в ній сплачує кошти, що, на її думку, може свідчити про те, що відповідач працює в основному неофіційно, але добровільно надавати матеріальну допомогу дочці не бажає. Відповідач не є особою з інвалідністю, тому протипоказань для роботи не має. Інших дітей чи батьків на утриманні не має. Позивачка є особою з інвалідністю та намагається виконувати свій обов`язок по утриманню та вихованню дочки. Дохід позивачки складає 2 760 грн. на місяць, з якого вона повинна утримувати дітей, оплачувати комунальні послуги, купувати ліки як для себе, так і для дітей. Іншого доходу позивачка не має, оскільки знаходиться у безоплатній відпустці по догляду за дитиною до шести років. Позивачка несе витрати на оплату житлово-комунальних послуг як за себе, так і за дочку. Відповідач відмовляється добровільно надавати дочці допомогу для оплати житлово-комунальних послуг. Оскільки відповідач є лише користувачем квартири, а не її власником, тому невідомо за ким рахуються борги за водопостачання в сумі 695,82 грн. та теплопостачання в сумі 24 419,81 грн. Сума боргу за водопостачання 695,82 грн. може виникнути за декілька місяців, що, на думку позивачки, може свідчити про регулярну сплату за послуги водопостачання. На підтвердження заборгованості за теплопостачання відповідач надав ксерокопію листка паперу, а не виписку КП «Теплокомуненерго» із зазначенням боржника, тому, на думку позивачки, даний доказ не є належним та допустимим. Відсутність майна не позбавляє батька дитини можливості матеріально їй допомагати. Позивачка не має у власності нерухомого майна, але дочка знаходиться на її утриманні. Дочка навчається на денній формі навчання. Дистанційної форми навчання освітньою програмою не передбачено, тому дочка не має можливості працювати для свого належного матеріального забезпечення. Розмір стипендії, яку отримує дочка, становить 1 510 грн. Витрати на проїзд до навчального закладу становлять 1008 грн. на місяць, мінімальні витрати на їжу 2 400 грн. на місяць. Дочка часто хворіє, тому витрати на ліки складають 500 1 000 грн. на місяць. Дочка також потребує одягу та засобів для навчання, зокрема, планшет, комп`ютер, книги, мінімальні витрати на які складають приблизно 2 000 грн. на місяць. Мінімальні витрати дочки під час навчання становлять 5 408 грн. на місяць. Оскільки дочка отримує стипендію в сумі 1 510 грн., кошти, яких вона потребує, становлять 2 890 грн. на місяць.

Представник відповідача надала заперечення, в яких зазначила, що відповідач на теперішній час не працює, що підтверджується довідкою про доходи. Доводи позивачки про те, що відповідач працює неофіційно, є припущеннями. Відповідач не повинен доводити позивачці, яким чином він шукає роботу. Витрати на оплату житлово-комунальних послуг за місцем проживання, придбання продуктів харчування, сезонного одягу, засобів гігієни це обов`язкові витрати відповідача, які він не може не здійснювати. Наявність боргу за опалення за місцем реєстрації та проживання відповідача підтверджується відповідною довідкою, що видана на власника квартири ОСОБА_9 , з якою ОСОБА_3 проживає у фактичних шлюбних відносинах. На даний час відповідач змушений в першу чергу матеріально піклуватися про співмешканку та про себе, оскільки матеріальне забезпечення дочки здійснював до її повноліття. Доводи позивачки не мають належного обґрунтування та доказів дійсної потреби ОСОБА_4 у матеріальній допомозі. На думку представника відповідача, дані кошти позивачка, в першу чергу, хоче стягнути на свою користь, оскільки саме вона, а не дочка сторін, звернулась з даним позовом. Відповідач вважає, що дочка може навчатися та поєднувати навчання з роботою. Дочка отримує стипендію, яка більше місячного доходу відповідача.

У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, пояснила, що являється особою з інвалідністю третьої групи. Дочка навчається на денній формі навчання. Дочка проживає разом з нею. Вона має ще одну дитину на утриманні ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідач позовні вимоги не визнав повністю, пояснив, що не працює з березня 2023 року, живе за рахунок продажу того, що продає свої речі, які він набув раніше. На обліку в центрі зайнятості ні він, ні його співмешканка не перебувають.

Представник відповідача в судовому засіданні пояснила, що у відповідача немає можливості надавати матеріальну допомогу своїй дочці, оскільки він не має доходу. Дочка сторін отримує стипендію.

Вислухавши позивачку, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи та наявні у справі докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що у період з 24.09.2004 року до 06.05.2009 року позивачка та відповідач перебували у шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 24.09.2004 року та копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 06.05.2009 року.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 під час шлюбу у позивачки та відповідача народилась дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 , 17.08.2017 року позивачка вийшла заміж та змінила прізвище на ОСОБА_6 .

З довідок Олександрійського педагогічного фахового коледжу імені В.О. Сухомлинського від 25.08.2023 року № 19 та від 26.12.2023 року № 249 встановлено, що ОСОБА_4 є студенткою першого курсу навчального закладу. Термін навчання з 01.09.2023 року до 30.06.2025 року. Форма навчання денна.

Згідно довідки Олександрійського педагогічного фахового коледжу імені В.О. Сухомлинського від28.12.2023 року № 156 з вересня до листопада 2023 року ОСОБА_11 отримувала стипендію у розмірі 1 510 грн. щомісяця.

Згідно довідки квартального комітету № 4 Олександрійської міської ради від 12.09.2023 року № 292 ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , і має наступний склад сім`ї: дочка ОСОБА_4 , 2005 року народження, дочка ОСОБА_10 , 2018 року народження. Дочка ОСОБА_8 проживає зі своєю матір`ю та знаходиться на її утриманні.

Позивачка ОСОБА_1 знаходиться у відпустці без збереження заробітної плати по догляду за дитиною ОСОБА_10 , яка не досягла шести років, що підтверджується копіями наказів Регіонального офісу водних ресурсів у Кіровоградській області від 30.11.2022 року № 271-ОС та від 19.12.2023 року № 241-ОС.

Відповідно довідки про доходи № 2957 2699 6990 1148 від 28.12.2023 року, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Кіровоградській області (м. Олександрія та Олександрійський район) і отримує пенсію по інвалідності. У період з липня до грудня 2023 року ОСОБА_1 отримувала пенсію у розмірі 2 760 грн. щомісяця.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 27.12.2023 року № 360185377 відсутні відомості щодо зареєстрованого за ОСОБА_1 нерухомого майна.

Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-7) від 29.11.2023 року ОСОБА_3 за період з 01.01.2023 року до 29.11.2023 року отримав дохід у розмірі 9 825 грн.

Як встановлено з копії довідки про реєстрацію місця проживання особи № 4886 від 22.11.2018 року відповідач ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно повідомлення ОКВП «Дніпро-Кіровоград» заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання, водовідведення та абонентське обслуговування мешканців квартири АДРЕСА_3 , становить 695,82 грн.

Відповідно до копії довідки КП «Теплокомуненерго» від 02.01.2024 року № 414, ОСОБА_9 , яка мешкає у квартирі АДРЕСА_3 , станом на 01.11.2023 року має заборгованість за послуги з опалення та абонентське обслуговування у розмірі 25 217,92 грн.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 10.09.2023 року № 345933556 відсутні відомості щодо зареєстрованого нерухомого майна за фізичною особою з реєстраційним номером облікової картки платника податків НОМЕР_5 , який є реєстраційним номером облікової картки платника податків відповідача ОСОБА_3 , що підтверджується копією його паспорта громадянина України.

Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Правовідносини батьків щодо утримання повнолітніх дочки, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів суд враховує вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Так, пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка).

Згідно ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, зазначеній у постанові від 17 червня 2020 року у справі № 761/10510/17, судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження.

У постанові Верховного Суду від 23.01.2019 року у справі №346/103/17, суд касаційної інстанції, зокрема, погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що дитина сторін навчається на денній формі, у зв`язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання.

У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд виснував, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів.

На підставі наданих доказів, при розгляді справи судом встановлено, що у зв`язку з продовженням навчання повнолітня дочка сторін потребує матеріальної допомоги також від батька, який таку допомогу добровільно не надає, відповідач є здоровим та працездатним.

Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог статей 12, 13, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не приймає як доказ витрат позивачки на утримання дочки товарний чек № РТОР9258283 від 20.06.2023 року, оскільки він оформлений на отримувачів ОСОБА_12 / ОСОБА_13 , а не позивачку чи дочку сторін. Також суд не приймає як докази витрат позивачки на утримання дочки чеки від 13.09.2023 року, 20.09.2023 року, 21.09.2023 року на придбання медичних препаратів, так як не надано доказів того, що саме ці препарати були призначені лікарем ОСОБА_14 . Суд не приймає як докази витрат позивачки на утримання дочки чеки на придбання продуктів харчування від 30.08.2023 року, 13.09.2023 року, 15.09.2023 року, 17.09.2023 року, 19.09.2023 року, 20.09.2023 року та білети на проїзд у міському автобусі, оскільки позивачкою не надано доказів того, що дані продукти купувались для харчування дочки сторін та саме вона користувалась послугами з проїзду у міському транспорті.

Враховуючи, що дочка сторін у справі є повнолітньою, продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, отримує стипендію, беручи до уваги, що відповідач спроможний надавати таку матеріальну допомогу, оскільки є здоровим та працездатним, а також приймаючи до уваги те, що відповідно до ст. 141 СК України, батько та мати мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини, суд з урахуванням того, що розмір призначених аліментів у цьому випадку має бути не більш як достатнім для розумного задоволення потреб повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, вважає, що аліменти у розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно будуть достатніми для належного утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, відповідатиме можливостям відповідача та забезпечить баланс інтересів як одержувача, так і платника аліментів.

Вимоги позову про стягнення аліментів у розмірі не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до уваги не приймаються, оскільки мінімальний розмір аліментів на повнолітнього сина, дочку законом не встановлений.

Таким чином позовна заява підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 79, ч.1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання (пред`явлення) позовної заяви.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується ст.141 ЦПК України.

Згідно з п.п. 3, 9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - зокрема у справах про стягнення аліментів.

Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору, а тому судовий збір за подання позовної заяви в сумі 1 211,20 грн. необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 4, 76 - 89, 141, 258, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 09.10.2023 року і до закінчення навчання дочкою, але не більше, ніж до досягнення нею 23-річного віку.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення складений 13.03.2024 року.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

представник позивача: адвокат Попович Володимир Сергійович, РНОКПП НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_4 ;

відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

представник відповідача: адвокат Ковальова Тетяна Юріївна, РНОКПП НОМЕР_8 , адреса: Кіровоградська область, м. Олександрія, пр. Соборний, 68.

Суддя Т.В. Голосеніна