РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

04 січня 2024 року

Справа №451/1258/23
Провадження № 2/451/47/24

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Федорук І.Б.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Радехові цивільну справу №451/1258/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: сектор «Служба у справах дітей Радехівської міської ради Львівської області», про позбавлення батьківських прав,

у с т а н о в и в:

5 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: сектор «Служба у справах дітей Радехівської міської ради Львівської області», про позбавлення батьківських прав.

У позовній заяві зазначає, що між сторонами був укладений шлюб, який зареєстрований 5 лютого 2009 року відділом РАЦС Радехівського РУЮ, актовий запис №05. Від спільного подружнього життя у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_1 від 10.10.2009, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Радехівського районного управління юстиції Львівської області. Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 26 листопада 2010 року шлюб між сторонами розірвано. 28 квітня 2012 року позивач одружилась із ОСОБА_4 , що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_2 , виданого Радехівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 24,03.2015. Від шлюбу у них народилось ще двоє дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвами про їх народження. На даний час син проживає разом із позивачем у її сім`ї та знаходиться на її утриманні. Позивач зазначає, що з народження дитини і станом на сьогодні відповідач свідомо нехтує та взагалі відмовився від виконання батьківських обов`язків по відношенню до сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не цікавиться його долею, участі у його вихованні та розвитку не приймає, матеріально дитині не допомагає, тобто жодного контакту з дитиною не підтримує. Крім того, відповідач жодних спроб на відновлення відносин із сином не робив та наміру їх здійснювати не має, навпаки, відповідач не тільки ухиляється від виконання ним своїх батьківських обов`язків, а свідомо не бажає їх виконувати про що свідчить його заява у компетентні органи, що він не заперечує проти усиновлення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 . Крім того, позивач вказує, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , називає батьком ОСОБА_4 та вважає його своїм батьком. Позивачу управлінням соціального захисту населення Радехівської РДА надано посвідчення, серії НОМЕР_3 від 06.05.2019, строк дії до 03.10.2027, згідно якого позивач має право на пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей. Отже, ОСОБА_1 просить суд ухвалити рішення, яким позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо неповнолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.3-6).

5 вересня 2023 року, автоматизованою системою документообігу суду Д-3, судді Семенишин О.З. передані згадані вище матеріали справи, для розгляду (а.с.21).

Ухвалою судді від 23 жовтня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с.1-2).

Ухвалою підготовчого засідання від 6 листопада 2023 року постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду, зобов`язати представника Служби у справах дітей Радехівської міської ради Львівської області представити суду висновок, відповідно до ст. 19 СК України (а.с.35).

Ухвалою судового засідання від 22 листопада 2023 року постановлено клопотання позивача про витребування доказів задовільнити, витребувати у Державної прикордонної служби України інформацію: чи перетинав державний кордон України ОСОБА_2 у період з 3 жовтня 2009 року по теперішній час, відкласти судове засідання (а.с.44).

3 січня 2024 року представник Служби у справах дітей Радехівської міської ради Львівської області надала Висновок про доцільність (недоцільність) позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від 29 грудня 2023 року №206 (а.с.64-65).

Позивач у судове засідання не з`явилася, однак подала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності за наявними матеріалами справи, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення (а.с.66).

Відповідач в строк, встановлений судом, відзив на позовну заяву до суду не подав та в судове засідання не з`явився, хоча про місце, час розгляду судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив (а.с.61).

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без участі представника за наявними матеріалами справи (а.с.62).

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Згідно із ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних доказів, які знаходяться у матеріалах справи, чого не заперечила сторона позивача.

З урахуванням наведеного, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України та ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи проведено за відсутності учасників справи, без застосування фіксування судового засідання технічними засобами та на підставі представлених суду доказів.

Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов необхідно задовольнити, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст. 13, 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України, з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Суд установив, що сторони у справі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (Свідоцтво про народження, серії НОМЕР_1 від 10.10.2009, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Радехівського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис №110, а.с.11).

Заочним рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 26 листопада 2010 року шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_2 розірвано (а.с.10,10-зворот).

28 квітня 2012 року позивач уклала шлюб із ОСОБА_4 , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб (повторно), серії НОМЕР_2 від 24.03.2015, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Радехівського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис №24, у зв`язку з чим позивач змінила прізвище з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 » (а.с.12).

У другому шлюбі у позивача народилася донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (Свідоцтво про народження, серії НОМЕР_4 від 07.08.2012, а.с.14) та донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (Свідоцтво про народження, серії НОМЕР_5 від 10.09.2015, а.с.13).

Із Заяви, посвідченої приватним нотаріусом Червоноградського районного нотаріального округу, Юрченко О.В. №901 02.07.2018, видно, що ОСОБА_2 не заперечує проти позбавлення його батьківських прав стосовно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та надав свою згоду на усиновлення його сина в майбутньому ОСОБА_4 (а.с.15).

ОСОБА_1 отримує допомогу на дітей як багатодітна мати, що підтверджується посвідченням, серії НОМЕР_3 від 06.05.2019, виданим Управлінням соціального захисту населення Радехівської РДА (а.с.16,16-зворот).

Із Довідки-інформації Радехівської міської ради Львівської області №1885 від 14.08.2023 видно, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , не є депутатом Радехівської міської ради та в Радехівську міську раду не надходили повідомлення з Відділення поліції №1 Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області про порушення ОСОБА_1 загального правопорядку та не надходили усні або письмові скарги від громадськості міста та сусідів (а.с.17).

Як видно з Довідки №1-22/73 від 14.08.2023, що видана дирекцією Радехівського ОЗЗСО Львівської області учню 8-А класу ОСОБА_3 про те, що його навчанням та вихованням займається мама ОСОБА_1 , батько ОСОБА_2 участі не приймає (а.с.18).

Згідно з Витягом про зареєстрованих у житловому будинку/приміщенні осіб №358 від 22.08.2023, виданим ОСОБА_4 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Усього 5 осіб (а.с.19).

Відповідно до Витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» ВР-001407586, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженець міста Радехів на території України станом на 22.08.2023 до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с.20).

Як видно з Довідки Радехівської міської ради Львівської області №2873 від 1 грудня 2023 року, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.49).

Згідно з Витягу про зареєстрованих у житловому будинку/приміщенні осіб №1183-к від 1 грудня 2023 року, виданому ОСОБА_2 про те, що за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровані: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ; ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ; ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Усього 5 осіб (а.с.50).

Відповідно до Витягів Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 23 листопада 2023 року, 28 листопада 2023 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , здійснив: 16 березня 2019 року 20:37 - виїзд; 22 серпня 2021 року 13:07 - в`їзд; 11 жовтня 2021 року 20:29 - виїзд; 11 жовтня 2021 року 20:57 - в`їзд; 11 жовтня 2021 року 22:03 - виїзд; 22 жовтня 2021 року 06:58 - в`їзд; 12 листопада 2021 року 16:55 - виїзд; 5 січня 2022 року 07:21 - в`їзд; 20 січня 2022 року - виїзд (а.с.51,53).

З Висновку про доцільність (недоцільність) позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , видно, що Служба у справах дітей Радехівської міської ради Львівської області вважає за доцільне позбавити батька ОСОБА_2 батьківських прав стосовно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.64-65).

Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому відповідно до ст. 12, 229 ЦПК України такі докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

Статтею 7 СК України передбачено, що суд під час розгляду справ про регулювання сімейних відносин повинен забезпечити можливість здійснення прав дитини, які встановлені Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними правовими актами, визнаними в Україні та максимально можливо враховувати інтереси дитини.

Згідно із ч. 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Із ч. 1 ст. 155 СК України видно, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно зі ст. 12 вищевказаного Закону, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно до абзацу 9 пункту 8 постанови КМУ № 866 від 24 вересня 2008 року «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав.

Із ч. 4 ст. 155 СК України видно, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом, у тому числі за ст. 164 Сімейного Кодексу України - підставою позбавлення батьківських прав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Чинне законодавство зазначає, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Згідно з роз`ясненнями, наданими у п. 16 Постанови Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

За змістом роз`яснень, п. 15, 17 цієї ж Постанови Верховного Суду України позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування потрібно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Частиною 8 ст. 7 СК України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 р. (набрала чинності для України 27 вересня 1991 р.), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Крім того, згідно із ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину.

До того ж, положення вказаної Конвенції, яка ратифікована Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, узгоджуються з нормами Конституції України та законів України, тому саме її норми враховуються судом, розглядаючи справи, які стосуються прав дітей.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні.

Європейський суд з прав людини в контексті статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, серед іншого зазначив, що головним критерієм при вирішенні таких справ є інтереси дитини.

Так, Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 7 грудня 2006 року).

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Також суд вважає за необхідне врахувати, що позбавлення судом особи батьківських прав в значенні пункту 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод становить втручання у її право на повагу до його сімейного життя, яке гарантується пунктом 1 статті 8. Таке втручання не становитиме порушення статті 8 лише у тому разі, якщо воно здійснене «згідно з законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2 , і до того ж є «необхідним у демократичному суспільстві» для забезпечення цих цілей.

Як зауважив Європейський Суд з прав людини у ряді рішень з цього приводу, визначаючи, чи був такий захід, як позбавлення батьківських прав, «необхідним у демократичному суспільстві» потрібно проаналізувати, чи може він найкраще задовольняти інтереси дитини. Водночас ЄСПЛ нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.

Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток.

Суд установив, що відповідач ОСОБА_2 свідомо нехтує та взагалі відмовився від виконання батьківських обов`язків стосовно своєї дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не цікавиться його долею, участі у його вихованні та розвитку не приймає, тобто жодного контакту з дитину не підтримує.

Відповідно до ст. 166 СК України позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

На підставі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона сама визначає зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.

Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України).

Зважаючи на те, що батько не цікавиться життям дитини, не приймає участі в його вихованні та утриманні, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя, а також, враховуючи, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків та він свідомо відмовився приймати участь у житті своєї дитини, суд доходить висновку про законність позовних вимог щодо позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Враховуючи вищезазначене, суд вважає доцільним роз`яснити відповідачу ст. 169 СК України, що мати, батько, які були позбавлені батьківських прав мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 1073 (однієї тисячі сімдесяти трьох) гривень 60 (шістдесяти) копійок.

На підставі ст. 3, 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст. 7, 8, 150, 155, 164, 165, 166, 169, 180 СК України, керуючись ст. 4, 12, 13, 19, 76, 78, 80, 89, 141, 211, 223, 229, 247, 258-259, 263-265, 280, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 задовільнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; паспорт, серії НОМЕР_6 , виданий Радехівським РВ УМВС України у Львівській області 12.11.1997; РНОКПП НОМЕР_7 ), батьківських прав стосовно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073 (однієї тисячі сімдесяти трьох) гривень 60 (шістдесяти) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Радехівського районного суду Львівської області.

Сторони та інші учасники справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_8 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Третя особа: сектор «Служба у справах дітей Радехівської міської ради Львівської області», місцезнаходження: проспект Відродження, 3, місто Радехів, Червоноградський район, Львівська область, 80200.

Головуючий суддяСеменишин О. З.

Рішення суду виготовлено у нарадчій кімнаті 4 січня 2024 року.