Справа № 489/5079/23
Провадження №2/489/190/24
УХВАЛА

про призначення експертизи

18 січня 2024 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі

головуючого судді Микульшиної Г.А.,

із секретарем судових засідань Тищенко Д.О.,

за участі:

представників позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання договору довічного утримання (догляду) недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нерухоме майно,

встановив:

У вересні 2023 року позивач ОСОБА_1 через своїх представників адвоката Дементьєву Ю.С., адвоката Романову І.Д. та адвоката Петровського Л.А. звернулась до суду із позовом до ОСОБА_4 про визнання договору довічного утримання (догляду) недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нерухоме майно.

Свої вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її двоюрідна сестра ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді належного їй на праві власності майна. Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті своєї сестри, інших родичів у померлої немає, заповіту спадкодавиця не залишила. 14.12.2022 ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 . До складу спадщини, яка залишилась після смерті останньої, повинна була б увійти і кв. АДРЕСА_1 , яка належала померлій, з усім майном, що в ній знаходилось, та в якій вона проживала за життя. Проте при зверненні до нотаріуса позивач дізналась, що 29.08.2022 між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 був укладений договір довічного утримання, через що вказана квартира не входить до складу спадщини, оскільки перейшла у власність останньої. ОСОБА_6 після укладення вказаного договору прожила лише 21 день. Позивачу відомо, що приблизно з червня - липня 2022 року ОСОБА_4 , за усною домовленістю з ОСОБА_6 , почала допомагати їй по господарству та доглядати - за грошову винагороду. Позивач, в свою чергу, також протягом тривалого часу здійснювала догляд за сестрою, оскільки вона протягом останніх 8 років хворіла хронічною серцево-судинною недостатністю, ішемічною хворобою серця, ожирінням, лімфостазом нижніх кінцівок. Проте через похилий вік та поганий стан власного здоров`я було прийнято рішення найняти доглядальницю за грошову винагороду. Після цього позивач продовжувала відвідувати сестру, підтримувала з нею теплі родинні стосунки, часто розмовляла по телефону. Померла ОСОБА_6 особисто неодноразово заявляла, що після її смерті зазначена квартира перейде у право власності позивача, оскільки вона є її єдиною родичкою. Відповідно позивач вважає, що укладення договору довічного утримання прямо суперечило бажанню ОСОБА_6 .

Протягом останнього місяця життя ОСОБА_6 постійно скаржилась на нестерпну біль в ногах, їй постійно вводились сильнодіючі лікарські засоби (можливо з вмістом наркотичних речовин), які впливали на її свідомість. Протягом останнього періоду життя ОСОБА_6 її мова була нечітка, свідомість неясна, настрій пригнічений, поведінка характеризувалась проявами навіювання. Наведені факти, на переконання ОСОБА_1 , свідчать про розлад мислення у померлої, та договір довічного утримання вона укладала в стані, що характеризувався дефектом волі - не відповідністю її внутрішнього бажання зовнішньому волевиявленню.

Оскільки за життя померла неодноразово виявляла бажання передати спірну квартиру у спадок саме їй, позивач вважає, що договір довічного утримання померла уклала в момент, коли не усвідомлювала значення своїх дій і не могла керувати ними.

Крім того, позивач вважає, що ОСОБА_6 взагалі могла не підписувати договір довічного утримання. Договір було укладено з викликом нотаріуса додому через хворобу ОСОБА_6 , оскільки стан здоров`я померлої навіть не дозволяв зробити це у приміщенні, що є робочим місцем нотаріуса. Такий тяжкий стан здоров`я ОСОБА_6 повинен був викликати занепокоєння у нотаріуса, проте всупереч положень діючого законодавства нею не було витребувано довідку про те, що особа не страждає на психічний розлад, який може вплинути на її здатність усвідомлювати свої дії та (або) керувати ними.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просила суд визнати недійсним договір довічного утримання (догляду), укладений 29.08.2022 між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , посвідчений ПН ММНО Недвигою А.Ф., зареєстрований в реєстрі за № 2579, та застосувати наслідки недійсності правочину скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на кВ. АДРЕСА_2 , зареєстроване 29.08.2022 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно ПН ММНО Недвигою А.Ф., номер відомостей про речове право: 47710740, відповідно до якого право власності було зареєстровано за ОСОБА_4 ; стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 1 610,40 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06.09.2023 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження; розпочато підготовче провадження у справі.

13.12.2023 від представника позивача адвоката Петровського Л.А. надійшло клопотання про призначення по справі посмертної судової психолого-психіатричної експертизи для визначення психічного стану ОСОБА_6 на час укладення договору довічного утримання 29.08.2022, призначення якої просять доручити Миколаївській філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України». Свої вимоги мотивував тим, що ОСОБА_6 була особою похилого віку, хворіла важкими захворюваннями, приймала сильнодіючі лікарські засоби, знеболювальні, що ставить під сумнів її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. На вирішення експерта представник позивача просив поставити наступні питання:

1) Чи мали захворювання, якими страждала ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (згідно медичних документів) психотравмуючий вплив на неї, і в чому цей вплив проявлявся? Чи міг він вплинути на рівень її свідомості в момент укладення договору довічного утримання від 29.08.2022?

2) Чи мав військовий стан та постійні обстріли м. Миколаєва психотравмуючий вплив на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , враховуючи її безпорадний стан, викликаний захворюваннями (згідно медичних документів)? Якщо так, то в чому цей вплив проявлявся? Чи міг він вплинути на рівень її свідомості в момент укладення договору довічного утримання від 29.08.2022?

3) Чи могла ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з врахуванням її віку, стану здоров`я, емоційного стану усвідомлювати значення своїх дій та повною мірою свідомо керувати ними і передбачати їх наслідки, станом на момент укладення договору довічного утримання від 29.08.2022?

Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13.12.2023 витребувано у КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» ММР всі наявні оригінали медичних карток та/або історій хвороби ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

04.01.2024 витребувані матеріали надійшли на адресу суду.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заявлене клопотання про призначення по справі судової посмертної психолого-психіатричної експертизи підтримали.

Представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 в судовому засіданні позов не визнала, проти задоволення заявленого клопотання про призначення експертизи заперечувала, вважаючи що воно недостатньо обґрунтовано і його задоволення призведе до затягування розгляду справи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 189 ЦПК України завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Згідно положень ст. 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд вирішує клопотання учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

При цьому, згідно із статтею 81 ЦПК України обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову, а, відповідно, для задоволення вимог позивача.

Відповідно до положень ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Положеннями ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно ч. 1 ст. 105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов`язковим за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи .

У відповідності до ч. 1 ст. 112 ЦПК України комплексна експертиза проводиться не менш як двома експертами різних галузей знань або різних напрямів у межах однієї галузі знань.

Відповідно до ч. 4 ст. 103 ЦПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

У відповідності до ст. 21 Закону України «Про психіатричну допомогу» судово-психіатрична експертиза в адміністративних, цивільних справах, у кримінальному провадженні призначається і проводиться на підставах та в порядку, передбачених законом.

Статтею 7 Закону України «Про судову експертизу» визначено, що виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов`язана з проведенням криміналістичних, судово-медичних і судово-психіатричних експертиз.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

За приписами п. 9 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 5 частини першої статті 252 цього Кодексу, - на час проведення експертизи.

Правосуддя здійснюється на засадах рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом; на засадах, згідно з якими суд повинен створювати умови і можливість для реалізації їхніх прав.

Враховуючи вищевикладене, з метою повного та всебічного дослідження обставин справи, приймаючи до уваги підстави заявленого клопотання, необхідність виконання експертизи не менш як двома експертами різних галузей знань або різних напрямів у межах однієї галузі знань (психології та психіатрії), суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання представника позивача. А саме призначення по справі посмертної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи з викладенням питань, поставлених на вирішення експертів, в редакції, визначеній судом.

На час проведення експертизи провадження у справі слід зупинити.

Керуючись статтями 103, 105, 112, 252, 253 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Клопотання представників позивача ОСОБА_1 про призначення посмертної судової психолого-психіатричної експертизи задовольнити частково.

Призначити у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання договору довічного утримання (догляду) недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нерухоме майно посмертну комплексну судову психолого-психіатричну експертизу, проведення якої доручити експертам Миколаївської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» (54020, м. Миколаїв, вул. Корабелів, 14-В).

На вирішення експертів поставити наступні питання:

1) Чи мали захворювання, якими страждала ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (згідно медичних документів) психотравмуючий вплив на неї, і в чому цей вплив проявлявся? Чи міг він вплинути на рівень її свідомості в момент укладення договору довічного утримання від 29.08.2022?

2) Чи мав військовий стан та постійні обстріли м. Миколаєва психотравмуючий вплив на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , враховуючи її безпорадний стан, викликаний захворюваннями (згідно медичних документів)? Якщо так, то в чому цей вплив проявлявся? Чи міг він вплинути на рівень її свідомості в момент укладення договору довічного утримання від 29.08.2022?

3) Чи могла ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними станом 29.08.2022?

Надати експертам для вивчення матеріали даної цивільної справи, а також:

-оригінал медичної картки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наданий КНП ММР «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1».

Витрати з оплати за проведення експертизи покласти на ОСОБА_1 .

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків.

Роз`яснити учасникам справи, що відповідно до частини першої статті 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Провадження у справі на час проведення експертизи зупинити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складання повного тексту ухвали. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 18.01.2024.

Суддя Г.А. Микульшина