Провадження № 2-др/582/1/24
Справа № 582/1359/23
"20" березня 2024 р.
Недригайлівський районний суд Сумської області в складі:
головуючого Яковенко Н. М
при секретарі Ярмоленко А. І.,
розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Недригайлів заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Ганненка Олега Сергійовича про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат в цивільній справі за ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, старший державний виконавець Недригайлівського відділу ДВС в Роменському районі Сумської області Глущенко Сергій Анатолійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
В С Т А Н О В И В :
Рішенням Недригайлівського районного суду від 04.03.2024 позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, старший державний виконавець Недригайлівського відділу ДВС в Роменському районі Сумської області Глущенко Сергій Анатолійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню було задоволено, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №5573, вчинений 27.01.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем щодо стягнення із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління Активами» заборгованості за кредитним договором №002-18105-260412 від 26.04.2012 в розмірі 61424,65 грн.

Представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Ганненко О.С. подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення в цій цивільній справі, в якій просив стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на суму 5 500 грн на професійну правничу допомогу та 1610 грн 40 коп. витрат зі сплати судового збору.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо (серед іншого) судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Оскільки судом не встановлено необхідності викликати сторони чи інших учасників справи в судове засідання, учасникам направлені повістки-повідомлення про дату та час судового розгляду заяви представника позивача про розподіл судових витрат. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду даної заяви.

Представник відповідача до постановлення судового рішення подав клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу в порядку ч. 6 ст. 137 ЦПК України, в якому просив зменшити їх розмір до 3000 грн, оскільки справа не є складною, її вирішення ґрунтується на стійкій практиці Верховного суду з цих правовідносинах, крім того відповідач проти позову не заперечував.

Суд, дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення, додані до неї документи, матеріали цивільної справи, дійшов до висновку про часткове задоволення заяви з огляду на таке.

Відповідно до ст. 135 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать також витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи та витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Як встановлено судом при подачі позову позивач сплатив судовий збір за вимогу немайнового характеру та заяву про забезпечення позову на загальну суму 1610,4 грн. Також після розгляду справи в становлений ч. 8 ст. 141 ЦПК України строк представник позивача подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення в цій цивільній справі до якого додав докази на підтвердження понесення позивачем витрат на правову допомогу.

Відповідно до приписів ст.141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладається на відповідача у разі задоволення позову.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається із матеріалів справи та заяви про ухвалення додаткового рішення, судові витрати ОСОБА_1 у цій цивільній справі складаються з таких витрат: витрати по сплаті судового збору за подання позову на загальну суму 1610,4 грн грн, витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5500 грн згідно договору.

На підтвердження витрат представник позивача надав до суду відповідні докази: договір про надання правової допомоги, додатковий договір про надання правової допомоги, копії ордеру та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.23-27), Акт про виконання Договору про надання правової допомоги, детальний опис робіт(наданих послуг) виконаних адвокатом, рахунок та копію квитанції про сплату гонорару (а.с.92-95), квитанції про сплату судового збору за подання позову та заяви про забезпечення позову знаходися на аркушах справи 1, 20.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі Закон) адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Так, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону). Закон формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Частинами першою та другою статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, гонорар може встановлюватися у формі фіксованого розміру, або погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.

Тому у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо (Постанова Великої Палати від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21).

Велика Палата Верховного Суду також неодноразово вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 січня 2021 року у справі № 596/2305/18-ц (провадження № 61-13608св20).

Представник відповідача просив зменшити суму витрат на правову допомогу, посилаючись серед іншого і на те, що заявлений розмір витрат у сумі 5 500 грн у цій справі незначної складності є не співмірним із ціною позову, складністю справи, не відповідає часу, витраченому адвокатом на надання відповідних послуг та їх обсяг.

Суд частково погоджується з такими аргументами представника відповідача з огляду на таке. Цивільна справа №582/1359/23 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не є складною, оскільки схожі правовідносини неодноразово були предметом розгляду Верховного суду та з цих питань існує усталена судова практика. При цьому суд бере до уваги також поведінку відповідача, який подав заяву про визнання позову, яка стала підставою для ухвалення рішення.

За таких обставин, суд вважає, за можливе зменшити розмір витрат на правову допомогу, які підлягають стягненню з відповідача з 5500 грн до 3500 грн та вважає такий їх розмір співмірним до складності справи та обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послу.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 1610,40 грн. (а.с.1,20).

Відповідно до ч. 3 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» позов ОСОБА_1 визнано, то суд відповідно ч. 3 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» повертає позивачу 50 % судового збору, сплаченого нею при поданні позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 133, 137-141, 246, 270 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Ганненка О.С. про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» (код юридичної особи 35017877, адреса місця знаходження вул. Стельмаха, 9А м. Ірпінь, Київська область 08200) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 , судові витрати у сумі 4305 (чотири тисячі триста п`ять) 20 грн.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жительці АДРЕСА_1 , з державного бюджету (отримувач коштів ГУК Сум.обл/Недригайл-ка СТГ/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37970404, банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.), рахунок отримувача UA0018478, код класифікації доходів бюджету 22030101) 50 відсотків сплаченого згідно квитанції №ZSTF-F4Q4-Y68Е від 21.02.2023 судового збору у сумі 805 (вісімсот п`ять) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя: Н. М. Яковенко