Справа № 333/6069/23
Провадження № 2-др/333/4/24
19 січня 2024 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі судді Дмитрієвої М.М. розглянувши заяву представника позивача Усенка Антона Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 333/6069/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи: приватний нотаріус Гуревічов Олег Миколайович, державний виконавець Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Суріна Поліна Володимирівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
20 листопада 2023 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя ухвалено рішення по цивільній справі № 333/6069/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи: приватний нотаріус Гуревічов Олег Миколайович, державний виконавець Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Суріна Поліна Володимирівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
До суду надійшла заява представника позивача, в якій останній просить поновити строк для подання заяви, оскільки між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Усенком А.В. було підписано акт здачі-прийняття наданих правових послуг було лише 22 листопада 2023 року, а тому сторона позивача була позбавлена можливості надати докази понесених судових витрат. Також сторона позивача просить ухвалити додаткове рішення по вказаній цивільній справі, яким стягнути понесені витрат на професійну правову допомогу у розмірі 6500 грн.
Представником відповідача подано заперечення на заяву про винесення додаткового рішення, в яких останній просив зменшити розмір понесених витрат на правову допомогу до 3000 грн. Вважає, що правовий спір незначної складності та не потребував дослідження великого обсягу документів, судова практика в зазначених спорах є сталою і передбачуваною, також зауважив, що відповідачем було визнано позовну заяву на стадії судового розгляду.
Згідно зі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальнуваного технічного засобу не здійснюється.
Згідно зі ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Вирішуючи питання про можливість поновлення процесуального строку, суд виходить з такого.
Відповідно до ч.1 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.
Відповідно до ч.ч. 1,6 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.
Вирішення питання про поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, який за заявою учасника справи може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених ЦПК України.
Отже, вирішуючи це питання, суд, з урахуванням конкретних обставин справи, може оцінити на предмет поважності причини пропуску, встановленого законом, процесуального строку, і в залежності від встановленого - вирішити питання про поновлення або відмову у поновленні цього строку.
Цивільним процесуальним кодексом України не встановлено неможливості поновлення пропущеного процесуального строку для подання стороною доказів на підтвердження розміру судових витрат у зв`язку з розглядом справи.
Аналогічний правовий висновок наведено у постанові Верховного Суду від 21.12.2019 року у справі №910/6298/19.
Дослідивши надані представником позивача докази, а саме той факт, що акт здачі-прийняття наданих правових послуг між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Усенком А.В. було підписано лише 22 листопада 2023 року, суд у відповідності до ст.127 ЦПК України вважає причини пропуску процесуального строку поважними та приходить висновку про необхідність його поновлення.
Щодо вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.
Пунктом 1 ч. 2, ч. 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Так, до витрат, пов`язаних із розглядом справи належать відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно із ч.ч. 1-3 ст. 134 ЦПК України, разом із з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
На підтвердження судових витрат адвокатом надано договір про надання правової (правничої) допомоги від 07 червня 2023 року, укладений між адвокатом Усенком А.В. та Рудовим О.О., відповідно до п.1. якого адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу пов`язану із захистом його прав і законних інтересів в судах всіх інстанцій, правоохоронних органах, органах державної виконавчої служби, органах державної влади та місцевого самоврядування, а також інших органах. підприємствах, установах і організаціях незалежно від форми власності. Договір укладений до надання визначених клієнтом послуг та набирає чинності з моменту його підписання (п. 6.1.); За правову допомогу клієнт сплачує адвокату гонорар, розмір якого визначається за домовленістю сторін. (п. 4.1.).
До заяви про ухвалення додаткового рішення, представником відповідача додано розрахунок судових витрат, відповідно до якого відповідач поніс судові витрати у розмірі 6500 грн. та акт здачі-прийняття наданих правничих послуг, також на підтвердження сплати грошових коштів, надано копію квитанції до прибуткового касового ордера № б/н від 22 листопада 2023 року.
При вирішення питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних з розглядом справи, суд враховує, що розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідає умовам договору про надання правової допомоги від 07 червня 2023 року, адвокатом на виконання вимог ч. 2 ст. 137 ЦПК України надано розрахунок обсягу наданих послуг, акт на підтвердження їх виконання та квитанція про фактичну оплату. Суд не приймає доводи представника відповідача щодо зменшення розміру витрат на правову допомогу, оскільки, понесені витрати підтвердженні належними доказами та повністю пов`язані з підготовкою подання позову до суду, а відтак визнання відповідачем позову на стадії судового розгляду, на думку суду, не є підставою для зменшення розміру понесених витрат.
При визначенні суми відшкодування суд виходив з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Таким чином, визначена представником сума витрат відповідає зазначеним критеріям та підлягає задоволенню в повному обсязі.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення та, відповідно, його ухвалення.
Керуючись ст.ст. 247, 265, 270 ЦПК України, суд, -
Поновити процесуальний строк представнику позивача адвокату Усенку Антону Володимировичу для звернення до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення.
Заяву представника позивача Усенка Антона Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 333/6069/23 задовольнити.
Доповнити рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 листопада 2023 року по цивільній справі № 333/6069/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи: приватний нотаріус Гуревічов Олег Миколайович, державний виконавець Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Суріна Поліна Володимирівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, наступним.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складання до Запорізького апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Копію рішення направити учасникам справи у порядку, передбаченому ст. 272 ЦПК України.
Повний текст додаткового рішення складено та підписано 15 січня 2024 року
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя М.М. Дмитрієва