Справа № 337/3050/23
Номер провадження 2/337/35/2024
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.02.2024 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя
у складі: головуючого судді - Салтан Л.Г.
за участю секретаря - Трегуб Т.В.
представника зацікавленої особи - Куркової К.В.
розглянувши у судовому засіданні позовну заяву в залі суду м.Запоріжжя позовну заяву ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, місце знаходження: м. Запоріжжя, бул. Будівельників, буд. 19, про визнання батьківства,
12.06.2023 р. представник позивача ОСОБА_3 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про визнання батьківства, в якому просив визнати громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внести відповідні зміни до актових записів про народження дітей, зазначивши його батьком та змінити прізвище дітям з « ІНФОРМАЦІЯ_7 » на « ІНФОРМАЦІЯ_7 ».
Ухвалою суду від 12.06.2023 року відкрито провадження по справі, справа призначена до розгляду у підготовчому судовому засіданні.
Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 31 серпня 2023 року призначено проведення молекулярно-генетичної (ДНК) експертизи, виконання якої було доручено експертам Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (м.Запоріжжя, вул.Аваліані,19-а), провадження по справі зупинено. 21.11.2023 року до Хортицького районного суду м.Запоріжжя надійшло повідомлення судового експерта Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Тетяни Сєвальнєвої про неможливість проведення судової експертизи від 15.11.2023 року у зв`язку з неявкою ОСОБА_2 з доньками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 до експертної установи.
Ухвалою суду від 21.11.2023 року провадження по справі відновлено.
Ухвалою суду від 29 січня 2024 року підготовче судове провадження закрито. Справа призначена до розгляду.
У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що з відповідачкою перебував у фактичних шлюбних відносинах з 2018 року по січень 2022 року. Вони мешкали однією родиною, з його батьками, без реєстрації шлюбу. Ні він, ні відповідачка у зареєстрованому шлюбі з іншими особами також не перебували. Від шлюбних відносин народилися дві доньки - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Ім`я донькам він обирав особисто. Відповідачка забажала, щоб вона мала статус матері-одиночки, тому заяву до РАЦСу щодо реєстрації дітей він не подавав. ОСОБА_2 лише зазначила ім`я та по-батькові його, а прізвище батька -« ОСОБА_2 ». У січні 2022 року він спав, дружина чомусь викликала своїх батьків, зібрала свої речі та речі доньок та переїхала до своїх батьків. З цього часу спілкуватися з ним вона не бажає. За соціальними сторінками в мережі Інтернет він спостерігає за її життям по виставлених світлинах та відеороликах, з яких вбачається, що вона неналежно виконує свої обов`язки: діти брудні, одягнуті неохайно, плачуть, тощо. Він намагався найти зв`язок через матір відповідачки, надсилав дітям посилки, поздоровляв з днем народженням, але відповідачка не дає йому можливості бачитися з дітьми. Він дуже любить своїх дітей, вважає за необхідне приймати активну участь в їхньому житті, виховувати їх, піклуватися за них. Просить позов задовольнити, визнати його батьком дітей, внести відповідні зміни до актових записів та видати нові свідоцтва про народження дітей.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Представник третьої особи у судовому засіданні зазначив, що задоволення пазову цілком відповідає інтересам дітей, підстави для відмови відсутні.
За згодою позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
На підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Вислухавши пояснення позивача, свідка ОСОБА_10 , яка пояснила суду, що у 2018 році її син привів до них додому відповідачку, з якою перебував у шлюбних відносинах до січня 2022 року, від яких вони мають двох доньок- ОСОБА_4 та ОСОБА_9 ; у січні 2022 року між сторонами виникли непорозуміння, відповідачка почала віддалятися від її сина, одного дня зібрала свої речі та речі доньок та переїхала до своїх батьків, не бажає спілкуватися з сином, перешкоджає його спілкуванню з доньками, яких він дуже любить та бажає приймати активну участь у їхньому житті; а також доводи представника третьої особи , дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав.
Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.
Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 з грудня 2018 року по січень 2022 року перебували у фактичних шлюбних відносинах, проживали разом однією сім`єю за адресою АДРЕСА_1 , в будинку, який є власністю матері позивача ОСОБА_10 , вели спільне господарство.
У зареєстрованому шлюбі сторони не перебували.
Від шлюбних відносин у сторін ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась дитина ОСОБА_5 . Як вбачається з відомостей Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, до актового запису № 305 від 15 квітня 2020 року відомості щодо батька « ОСОБА_11 » зазначені зі слів матері відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.
ІНФОРМАЦІЯ_5 у позивача та відповідача народилась дитина ОСОБА_4 . Як вбачається з відомостей Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, до актового запису № 583 від 27 липня 2021 року відомості щодо батька « ОСОБА_11 » зазначені зі слів матері відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.
Позивач вважає обох дітей рідними доньками, під час спільного проживання ставився до них дбайливо та уважно, купував їм необхідні речі, предмети гігієни, дитячі іграшки та обладнання, одяг, проводив час з дітьми, грав з ними в дитячі ігри та читав казки.
В кінці січня 2022 року відповідач покинула будинок позивача разом з двома доньками та повідомила про закінчення стосунків між ними. З того часу позивач не бачив дітей та не спілкувався з ними.
Позивач пропонував відповідачу звернутися до органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення змін у свідоцтво про народження дітей, а саме - вказати його батьком, але відповідач відмовила. Також позивачу відомо, що відповідач отримує соціальні виплати по догляду за дітьми як одинока мати.
Той факт, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є дітьми сторін ОСОБА_1 підтверджують спільні світлини, зроблені під час спільного проживання та покази допитаного свідка ОСОБА_10 ..
Частина перша статті 32 Конституції України закріплює, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.
Згідно з частиною третьою статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Відповідно до ст. 125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.
Згідно ст. 128 Сімейного кодексу України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої ст. 135 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої ст. 135 Сімейного кодексу України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у частині третій ст. 128 Сімейного кодексу України приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (частина перша ст. 135 Сімейного кодексу України).
Пунктом 9 вказаної постанови визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до ст. 109 ЦПК України може визнати факт, для з`ясування якого її було призначено.
Судом встановлено, що державну реєстрацію народження дітей проведено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.
Щодо предмету доказування у даній категорії справ, то Сімейний кодекс України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 Сімейний кодекс України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.
За положеннями ст. 134 Сімейного кодексу України на підставі заяви осіб, зазначених у ст.ст. 126 та 127 Сімейного кодексу України, або рішенням суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження.
Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Ухвалою суду від 31 серпня 2023 року у справі призначено молекулярно-генетичну експертизу, на вирішення якої було поставлено питання можливості походження дітей від позивача, та зобов`язано відповідача з`явитися разом з дітьми за викликом експерта.
21.11.2023 року до Хортицького районного суду м.Запоріжжя надійшло повідомлення судового експерта Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Тетяни Сєвальнєвої про неможливість проведення судової експертизи від 15.11.2023 року у зв`язку з неявкою ОСОБА_2 з доньками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 до експертної установи.
Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.
Згідно ч. 1 ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.
Аналізуючи зазначену норму процесуального закону, можна дійти висновку, що нею законодавець встановив спеціальну процесуальну санкцію для осіб, які ухиляються від участі у експертизі. Важливим у такому випадку є встановлення ухилення осіб як умисних дій, внаслідок чого неможливо проведення експертизи для з`ясування відповіді на питання, яке для них має значення, наслідком чого може бути визнання судом факту для з`ясування якого була призначена експертиза, або відмова у його визнанні.
У постановах Верховного Суду від 04 серпня 2021 року у справі № 575/1219/19 та від 10 травня 2022 року в справі № 473/1343/18 (провадження № 61-827св22) Верховний Суд зазначив, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні (стаття 109 ЦПК України).
Судом встановлено, що відповідач, який був достовірно обізнаний про дату, час та місце розгляду справи, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення експертизи, не з`явився для забору біологічних зразків, що свідчить про його ухилення від проведення зазначеної експертизи.
Нез`явлення відповідача до експертної установи для відібрання біологічних матеріалів для проведення експертизи свідчить про його небажання отримати точні висновки щодо походження дитини на спростування доводів позивача про його батьківство щодо неї.
Відповідач не довів наявність поважних підстав, які перешкоджали йому з`явитися до експертної установи для забору відповідних зразків. Вказані дії, що призвели до неможливості проведення експертизи, надали суду можливість визнати факт, який ним заперечується, та встановити, з урахуванням інших доказів, походження дітей від відповідача.
Із показань свідка ОСОБА_10 , суд встановив, сторони з 2018 по січень 2022 року спільно проживали та вели спільне господарство. Під час спільного проживання сторін відповідачка завагітніла та згодом народила двох доньок, батьком яких є її син.
Таким чином, позовні вимоги про визнання батьківства обґрунтовані, відповідачем не спростовані , а тому підлягають задоволенню.
Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 073,6 грн.
Керуючись статтями 2, 4, 10-13, 81, 258, 259, 263-265, 280-282, 289, 354, 355 ЦПК України, суд
Позовні вимоги - задовольнити.
Визнати громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилася у місті Вільнянськ Вільнянського району Запорізької області (свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 , виданого Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 583 від 27.07.2021 р.);
Змінити прізвище ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилася у місті Вільнянськ Вільнянського району Запорізької області (свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 , виданого Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 583 від 27.07.2021 р.) на « ІНФОРМАЦІЯ_7 »;
Зобов`язати Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) внести відповідні зміни до актового запису про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилася у місті Вільнянськ Вільнянського району Запорізької області (свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 , виданого Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 583 від 27.07.2021 р.), зазначивши батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України та видати нове свідоцтво про народження, змінивши прізвище ОСОБА_4 на « ІНФОРМАЦІЯ_7 »;
Визнати громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 Документ сформований в системі «Електронний суд» ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка народилася у місті Запоріжжя; 5. Змінити прізвище ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка народилася у місті Запоріжжя на « ІНФОРМАЦІЯ_7 »;
Зобов`язати Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) внести відповідні зміни до актового запису про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка народилася у місті Запоріжжя, зазначивши батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України та видати нове свідоцтво про народження, змінивши прізвище ОСОБА_5 на « ІНФОРМАЦІЯ_7 »;
Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 понесені судові витрати у розмірі 1073,60 грн.
Копію заочного рішення направити учасникам провадження.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк апеляційної скарги з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Повний текст заочного рішення виготовлений 23.02.2024.

Суддя: Л.Г. Салтан