Справа № 314/5602/23
Провадження № 2-о/314/18/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2024 м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Мануйлової Н.Ю., секретар судового засідання Рясна А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу № 314/5602/23 за заявою, поданою в порядку окремого провадження, ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування заяви зазначає, що відповідно до паспорта громадянина України її ім`я зазначено « ОСОБА_2 ». Відповідно до свідоцтва про народження заявниці, заповненого російською мовою, її ім`я зазначено « ОСОБА_3 ». Однак у трудовій книжці заявниці російською мовою зазначено « ОСОБА_4 ». У зв`язку із вказаними розбіжностями у заявниці виникли ускладнення при оформленні пенсії за віком, тому для встановлення факту того, що трудова книжка належить їй, вона звернулася до суду зі вказаною заявою.

Ухвалою від 28.11.2023 відкрито провадження у вказаній справі в порядку окремного провадження.

У судове засідання заявник та її представник не з`явились, надіслали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні заяви наполягали в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності за наявними у справі матеріалами відповідно до вимог чинного законодавства.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності заявниці, її представника та представника заінтересованої особи за наявними у справі матеріалами без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з обставин, зазначених заявником, і які знайшли повне підтвердження в ході розгляду справи в суді.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 09.12.1963 Федорівською селищною радою Генічеського району Херсонської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася (зазначено російською) « ОСОБА_5 ».

02.03.1990 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрували шлюбу, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_2 , виданого Вільнянським РАЦС Запорізької області. Після укладення шлюбу заявниці присвоєно прізвище (зазначено російською) « ОСОБА_8 ».

Згідно з копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого Вільнянським РВ УМВС України в Запорізькій області 25.03.1998, прізвище, ім`я по батькові заявниці зазначені « ОСОБА_1 ».

Відповідно до копії трудової книжки НОМЕР_4 ім`я заявниці зазначено « ОСОБА_4 ».

Відповідно до ст. ст.293,315ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.2постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі Постанова Пленуму) певні юридичні факти можуть підтверджуватися рішенням суду.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки, як документа, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії.

Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Відповідно до п. 2.11 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Згідно з п. 2.12. Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Судом встановлено, що із наданої заявником трудової книжки вбачається, що на першій сторінці неправильно записано ім`я заявниці, що зумовило необхідність звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності трудової книжки.

Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення заявниці її конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Судом достовірно встановлено належність заявнику трудової книжки, оскільки відомості, які вона містить, повністю відповідають даним, які встановлені дослідженими в судовому засіданні доказами.

Встановлення факту належності заявнику вищевказаної трудової книжки необхідно для оформлення пенсії за віком, а іншим способом, окрім судового, вона захистити свої права не може, тому виходячи із наданих доказів, суд вважає за необхідне заяву задовольнити.

Керуючись ст. ст. 4, 81, 293, 294, 315, 316, 319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, задовольнити.

Встановити факт того, що трудова книжка НОМЕР_4 , заповнена 05.09.1984 на ім`я (зазначено російською) « ОСОБА_9 » ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_5 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий Вільнянським РВ УМВС України в Запорізькій області 25.03.1998.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Наталія Юріївна Мануйлова

15.01.2024