ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Космачевської Т.В.,

суддів: Канурної О.Д., Халаджи О.В.,

за участю секретаря судового засідання Паромової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Тарасова-Патрай Ксенія Андріївна, на рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 05 вересня 2023 року в цивільній справі номер 201/14368/15-ц за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінілон», про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2015 року до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська звернувся ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що між ним та відповідачем було укладено десять договорів банківського вкладу, за умовами яких відповідач прийняв грошові кошти для розміщення їх на депозитних вкладах зі сплатою процентів за користування та на умовах повернення, визначених у договорах.

Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогами про повернення повної суми вкладів та нарахованих відсотків до відділень ПАТ КБ «Приватбанк» в Євпаторії, Києві та Дніпропетровську.

31 серпня 2015 року він в черговий раз звернувся до відповідача з проханням повернути грошові кошти, проте йому було відмовлено та повідомлено про припинення діяльності відокремленого підрозділу, розташованого на території Автономної Республіки Крим.

Позивач просив суд стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк» на його користь грошові кошти:

за договором №SAMDN4734 суму банківського вкладу 146190,00 грн та відсотки за банківським вкладом за весь період користування банком коштами, починаючи з 12 січня 2012 року по дату звернення до суду, що становлять 74335,19 грн, разом складає 220525, 19 грн;

за договором №SAMDN1899 суму банківського вкладу 2225,00 доларів США та відсотки за банківським вкладом за весь період користування банком коштами, починаючи з 23 липня 2012 року по дату звернення до суду, що становить 654,58 доларів США, разом складає 2879,58 доларів США, за курсом НБУ - еквівалентно 62774,84 грн;

за договором №SAMDN4263 суму банківського вкладу 5086,21 доларів США та відсотки за банківським вкладом за весь період користування банком коштами, починаючи з 15 жовтня 2012 року по дату звернення до суду, що становить 1450,41 доларів США, разом складає 6536,62 доларів США, за курсом НБУ - еквівалентно 142498,31 грн;

за договором №SAMDN4269 суму банківського вкладу 100,00 доларів США та

відсотки за банківським вкладом за весь період користування банком коштами, починаючи з 15 жовтня 2012 року по дату звернення до суду, що становить 28 доларів США, разом складає 128,00

доларів США, за курсом НБУ - еквівалентно 2803,04 грн;

за договором №SAMDN0033 суму банківського вкладу 7600,00 доларів США та відсотки за банківським вкладом за весь період користування банком коштами, починаючи з 28 травня 2013 року по дату звернення до суду, що становить 1785,24 доларів США, разом складає 9385,24 доларів США, за курсом НБУ - еквівалентно 204598,24 грн;

за договором №SAMDN1186 суму банківського вкладу 61761,45 грн та відсотки за банківським вкладом за весь період користування банком коштами, починаючи з 01 червня 2013 року по дату звернення до суду, що становить 24294,70 грн, разом складає 86056,15 грн;

за договором №SAMDN0168 суму банківського вкладу 95500,00 грн та відсотки за банківським вкладом за весь період користування банком коштами, починаючи з 01 червня 2013 року по дату звернення до суду, що становить 32011,25 грн, разом складає 127511,25 грн;

за договором №SAMDN1811 суму банківського вкладу 36525,73 грн та відсотки за банківським вкладом за весь період користування банком коштами, починаючи з 23 жовтня 2013 року по дату звернення до суду, що становить 13366,73 грн, разом складає 49892,46 грн;

за договором №SAMDNWFD000 суму банківського вкладу 40463,14 грн та відсотки за банківським вкладом за весь період користування банком коштами, починаючи з 16 грудня 2013 року по дату звернення до суду, що становить 14305,74 грн, разом складає 54768,88 грн;

за договором №SAMDNWFD200 суму банківського вкладу 33000,00 грн та відсотки за банківським вкладом за весь період користування банком коштами, починаючи з 19 грудня 2013 року по дату звернення до суду, що становить 10909,80 грн, разом складає 43909,80 грн;

а також судові витрати по справі.

15 березня 2019 року на адресу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від ОСОБА_1 надійшло клопотання про залучення її до участі у справі у якості правонаступника після смерті батька ОСОБА_2 .

Рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 05 вересня 2023 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк», третя особа: ТОВ «Фінансова компанія «Фінілон», про стягнення грошових коштів відмовлено.

З вказаним рішенням не погодилась ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Тарасова-Патрай К.А., подала апеляційну скаргу, просила апеляційний суд скасувати рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 вересня 2023 року у справі №201/14368/15 і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Доводами апеляційної скарги наведено, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є необґрунтованим та незаконним.

Спадкодавець ОСОБА_2 помер у 2016 році, у межах 6 місячного строку син ОСОБА_3 не прийняв спадщину за наслідком бездіяльності спадкоємця. Спадщину прийняла донька спадкоємця, позивачка, що підтверджується наявною в матеріалах справи спадковою справою. До цього часу ОСОБА_3 не виявив бажання стати спадкоємцем після смерті батька, тому єдиним спадкоємцем спірних вкладів є спадкоємець за законом ОСОБА_1 .

Суд першої інстанції встановив, що заповіт від 14 жовтня 2014 року, складений на ОСОБА_1 , містить серед переліку майна, що їй заповідається, - грошові кошти розміщені на депозитних рахунках, відкритих по двох договорів банківського вкладу: №SAMDN1186 від 01 червня 2013 року та №SAMDNWFD200 від 19 грудня 2013 року.

Але навіть відповідно до цих договорів, де позивачка є спадкоємицею за заповітом, суд першої інстанції відмовив у визнанні права позивачки на дані кошти.

Відмовляючи у задоволенні даного позову у справі, що розглядається з 2015 року, суд першої

інстанції враховує інтереси лише відповідача, який незаконно утримує грошові кошти вкладника ОСОБА_2 , що не дожив до винесення рішення, та його спадкоємиці.

Позивачка не намагається вирішити спір про спадкове майно, тому що спору між спадкоємцями немає, є лише один спадкоємець за заповітом та за законом це - ОСОБА_1 . ОСОБА_3 не є спадкоємцем ОСОБА_2 через неприйняття спадщини.

10 лютого 2021 року Дніпровський апеляційний суд вже висловився з даного приводу у цій самій справі №201/14368/15-ц, та скасував незаконну ухвалу суду першої інстанції, що виносилась з приводу права позивачки на спадкове майно, а саме те, що матеріалами справи підтверджено той факт, що ОСОБА_1 є спадкоємцем позивача ОСОБА_2 не тільки за законом, але і за заповітом, яким ОСОБА_1 наділено спадковими правами, щодо сум банківських вкладів, які є предметом спору у даній справі.

Відповідно до частини 4 статті 81 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Ухвала від 10 лютого 2021 року Дніпровського апеляційного суду по справі №201/14368/15-ц не скасована, відповідне питання вже досліджувалось судом, але чомусь суд першої інстанції знов ставить під сумнів право позивачки на спадкове майно.

Крім цього, судом вірно встановлено, що дійсно ОСОБА_2 у відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк», що розташоване в АР Крим, уклав депозитні договори. ПАТ КБ «ПриватБанк» не повернуло зазначені вклади ОСОБА_2 , що стало приводом для його звернення до суду. Тому аргументи відповідача щодо неналежного відповідача, є неспроможними, оскільки саме АТ КБ «ПриватБанк» є боржником за договорами банківського вкладу, з приводу виконання умов якого виникли спірні правовідносини, а отже, й належним відповідачем, що відповідає правовій позиції у подібних правовідносинах, викладеній Верховним Судом у відповідних постановах.

Від інших учасників справи відзив в письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Сторони в судове засідання апеляційного суду не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ст. 128, 130 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Тому апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю сторін.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були

досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що ОСОБА_2 уклав з ПАТ «КБ «Приват банк» ряд договорів банківських вкладів, а саме:

Договір №SAMDN4734 від 12.01.2012 року сума вкладу 81000,00 грн (а.с. 14-16, том 1).

Договір №SAMDN1899 від 23.07.2012 року сума вкладу 2225,00 доларів США (а.с. 17-18, том 1).

Договір №SAMDN4263 від 15.10.2012 року сума вкладу 5086,21 доларів США

(а.с. 19-21, том 1).

Договір №SAMDN4269 від 15.10.2012 року сума вкладу 100,00 доларів США

(а.с. 20, том 1).

Договір №SAMDN0033 від 28.05.2013 року сума вкладу 7600,00 доларів США (а.с. 22, том 1).

Договір №SAMDN1186 від 01.06.2013 року сума вкладу 61761,45 грн (а.с. 23, том 1).

Договір №SAMDN0168 від 02.07.2013 року сума вкладу 95500,00 грн (а.с. 24-25, том 1).

Договір №SAMDN1811 від 23.10.2013 року сума вкладу 36525,73 грн (а.с. 26, том 1).

Договір №SAMDNWFD000 від 16.12.2013 року сума вкладу 40463,14 грн (а.с. 27-28, том 1)

Договір №SAMDNWFD200 від 19.12.2013 року сума вкладу 33000,00 грн (а.с. 29-30, том 1).

ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 (а.с. 79, том 1).

Після смерті ОСОБА_2 16 лютого 2016 року відкрито спадкову справу №51/2016 за заявою його доньки ОСОБА_1 (а.с. 163-166, том 1).

Постановою державного нотаріуса П`ятої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 29 липня 2016 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на грошові вклади в ПАТ КБ «Приватбанк» після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 (а.с. 166 зв., том 1).

15 березня 2019 року донька ОСОБА_2 ОСОБА_1 звернулася до суду з клопотання про залучення її у якості правонаступника в справі (а.с. 78-81, том 1).

Відповідно до заповіту від 14 жовтня 2014 року ОСОБА_2 призначив спадкоємцем свого рахунку № НОМЕР_2 , відкритого у ПАТ КБ «Приватбанк» за заявою №SAMDN 0168 від 02.07.2013 року, та рахунку НОМЕР_3 , відкритому у ПАТ КБ «Приватбанк» за заявою №SAMDNWFD200 від 19.12.2013 року, свою доньку ОСОБА_1 (а.с. 133, том 1).

Згідно з довідкою про відсоткові ставки за вкладом «Стандарт для пенсіонерів на 12 місяців» б/н та б/д вклад у гривні, починаючи з 01.01.2012 року діяли наступні відсоткові ставки, які змінювалися: 01.01.2012. - 16%, 02.03.2012 - 16,5%, 20.06.2012 - 7,5%, 10.08.2012 18,5%, 24.05.2013 18%, 06.12.2013 20%, 26.12.2013 - 19%, 12.02.2014 - 20%, 14.05.2014 - 21%, 10.07.2014 - 22%, 05.03.2015 - 24%, 08.06.2015 - 23%, 04.08.2015 - 24%, 08.09.2015 - 23%, 01.10.2015 - 22%, 14.12.2015 - 21,5%, 19.01.2016 - 21%, 04.02.2016 - 20%, 12.02.2016 - 19%, 10.03.2016 - 18%, 30.03.2016 - 17%,06.07.2016 - 16%, 02.02.2017 - 15%, 04.05.2017 - 14,5 %, 30.06.2017 - 14 %, 10.08.2017 - 11%, 05.12.2018 - 10,5%, 16.05.2019 - 12% (а.с. 174-175, том 1).

Відповідно до довідки про відсоткові ставки за вкладом «Універсальний на 12 місяців» б/н та б/д вклад валюта долар США у період з 20.09.2012 року діяли наступні відсоткові ставки, які змінювалися: 20.09.2012 - 9,5%, 15.02.2013 - 9,25%, 09.07.2013 - 8,5%, 15.08.2013 - 8%, 27.09.2013 - 7,5%, 16.10.2013 8,5%, 06.12.2013 - 10%, 26.02.2014 11%, 12.01.2015 12,5%, 08.06.2015 11,5%, 04.08.2015 12,5%, 08.09.2015 - 11,5%, 01.10.2015-10,5%, 14.12.2015 -10%, 19.01.2016 - 9,5%, 04.02.2016 - 8,5% 10.03.2016 - 7,5%, 01.07.2016 - 7%, 19.07.2016 - 6,5%, 04.08.2016 - 6%, 23.11.2016 - 5,5%, 08.12.2016 - 6,5%, 01.01.2017 - 5,5%, 20.02.2017 - 4,5%, 04.05.2017 -4%, 30.06.2017 - 3,75%, 14.07.2017 - 3,3%, 10.08.2017 - 3,25%, 01.11.2017 - 3%, 01.02.2018 - 2,75%, 06.04.2018 - 2,5%, 12.06.2018 - 2,25% (а.с. 172-173, том 1).

Згідно з довідкою про відсоткові ставки за вкладом «Стандарт на 12 міс» б/н та б/д вклад валюта долар США, починаючи з 01.01.2012 року, які змінювалися: 01.01.2012 8%, 02.03.2012 - 8,5%, 20.06.2012 - 10%, 15.02.2013 - 9,75%, 25.06.2013 - 9,25%, 09.07.2013 - 8,5%, 15.08.2013 - 8%, 27.09.2013 - 7,5%, 16.10.2013 - 8,5%, 06.12.2013 - 10%, 26.02.2011 - 11%, 12.01.2015 -12,5%, 08.06.2015 - 11,5%, 04.08.2015 - 12,5%, 08.09.2015 - 11,5%, 01.10.2015 - 10,5%, 14.12.2015 - 10%, 19.01.2016 9,5%, 04.02.2016 - 8,5%,10.03.2016 - 7,5%, 01.07.2016 - 7%, 19.07.2016 - 6,5%, 04.08.2016 - 6%, 23.11.2016 - 5,5%, 08.12.2016 - 6,5%, 01.01.2017 - 5,5%, 20.02.2017 - 4,5%, 04.05.2017 - 4%, 30.06.2017 - 3,75%, 14.07.2017 - 3,3%, 10.08.2017 - 3,25%, 01.11.2017 - 3%, 01.02.2018 - 2,75%,

06.04.2018 - 2,5%, 12.06.2018 - 2,25% (а.с. 176-177, том 1).

Відповідно до довідки від 11.02.2020 року договір банківського вкладу №SAMDN 0033 від 28.05.2013 року є розірваним з 01.06.2013 року, грошові кошти виплачені шляхом переказу на рахунок клієнта ОСОБА_2 за договором №SAMDN1186 (а.с. 196, том 1).

17 листопада 2014 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ТОВ «ФК «ФІНІЛОН» укладено договір переведення боргу б/н та переведення боргу за зобов`язаннями банку щодо виплати коштів за договором банківських вкладів, які є предметом у справі (а.с. 202-205, том 1).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 фактично намагається вирішити спір про право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 , правонаступником якого вона стала в справі, а відтак необхідно залучити й інших спадкоємців після померлого ОСОБА_2 з урахуванням того, що на відміну від відповідача залучити співпозивача у справі неможливо.

Такий висновок суду першої інстанції є правильним та таким, що відповідає нормам закону та фактичним обставинам справи.

У статті 15 Цивільного кодексу України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів,

поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 уклав з ПАТ «КБ «Приват банк» договори банківських вкладів, а саме:

договір №SAMDN4734 від 12.01.2012 року сума вкладу 81000,00 грн;

договір №SAMDN1899 від 23.07.2012 року сума вкладу 2225,00 доларів США;

договір №SAMDN4263 від 15.10.2012 року сума вкладу 5086,21 доларів США;

договір №SAMDN4269 від 15.10.2012 року сума вкладу 100,00 доларів США;

договір №SAMDN0033 від 28.05.2013 року сума вкладу 7600,00 доларів США;

договір №SAMDN1186 від 01.06.2013 року сума вкладу 61761,45 грн;

договір №SAMDN0168 від 02.07.2013 року сума вкладу 95500,00 грн;

договір №SAMDN1811 від 23.10.2013 року сума вкладу 36525,73 грн;

договір №SAMDNWFD000 від 16.12.2013 року сума вкладу 40463,14 грн;

договір №SAMDNWFD200 від 19.12.2013 року сума вкладу 33000,00 грн.

23 вересня 2015 року позивач ОСОБА_2 помер.

ІНФОРМАЦІЯ_2 донька ОСОБА_2 ОСОБА_1 звернулася до суду з клопотання про залучення її у якості правонаступника в справі.

Після смерті ОСОБА_2 16 лютого 2016 року відкрито спадкову справу №51/2016 за заявою його доньки ОСОБА_1 .

Відповідно до заповіту від 14 жовтня 2014 року ОСОБА_2 призначив спадкоємцем свого рахунку № НОМЕР_2 , відкритого у ПАТ КБ «Приватбанк» за заявою №SAMDN 0168 від 02.07.2013 року, та рахунку НОМЕР_3 , відкритому у ПАТ КБ «Приватбанк» за заявою №SAMDNWFD200 від 19.12.2013 року, свою доньку ОСОБА_1 .

З постанови державного нотаріуса П`ятої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 29 липня 2016 року вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на грошові вклади в ПАТ КБ «Приватбанк» після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 через відсутність спадкового майна (грошових вкладів в ПАТ «Приватбанк»).

Згідно з довідкою про відсоткові ставки за вкладом «Стандарт для пенсіонерів на 12 місяців»

б/н та б/д вклад у гривні, починаючи з 01.01.2012 року діяли наступні відсоткові ставки, які змінювалися: 01.01.2012. - 16%, 02.03.2012 - 16,5%, 20.06.2012 - 7,5%, 10.08.2012 18,5%, 24.05.2013 18%, 06.12.2013 20%, 26.12.2013 - 19%, 12.02.2014 - 20%, 14.05.2014 - 21%, 10.07.2014 - 22%, 05.03.2015 - 24%, 08.06.2015 - 23%, 04.08.2015 - 24%, 08.09.2015 - 23%, 01.10.2015 - 22%, 14.12.2015 - 21,5%, 19.01.2016 - 21%, 04.02.2016 - 20%, 12.02.2016 - 19%, 10.03.2016 - 18%, 30.03.2016 - 17%,06.07.2016 - 16%, 02.02.2017 - 15%, 04.05.2017 - 14,5 %, 30.06.2017 - 14 %, 10.08.2017 - 11%, 05.12.2018 - 10,5%, 16.05.2019 - 12%.

Відповідно до довідки про відсоткові ставки за вкладом «Універсальний на 12 місяців» б/н та б/д вклад валюта долар США у період з 20.09.2012 року діяли наступні відсоткові ставки, які змінювалися: 20.09.2012 - 9,5%, 15.02.2013 - 9,25%, 09.07.2013 - 8,5%, 15.08.2013 - 8%, 27.09.2013 - 7,5%, 16.10.2013 8,5%, 06.12.2013 - 10%, 26.02.2014 11%, 12.01.2015 12,5%, 08.06.2015 11,5%, 04.08.2015 12,5%, 08.09.2015 - 11,5%, 01.10.2015-10,5%, 14.12.2015 -10%, 19.01.2016 - 9,5%, 04.02.2016 - 8,5% 10.03.2016 - 7,5%, 01.07.2016 - 7%, 19.07.2016 - 6,5%, 04.08.2016 - 6%, 23.11.2016 - 5,5%, 08.12.2016 - 6,5%, 01.01.2017 - 5,5%, 20.02.2017 - 4,5%, 04.05.2017 -4%, 30.06.2017 - 3,75%, 14.07.2017 - 3,3%, 10.08.2017 - 3,25%, 01.11.2017 - 3%, 01.02.2018 - 2,75%, 06.04.2018 - 2,5%, 12.06.2018 - 2,25%.

Згідно з довідкою про відсоткові ставки за вкладом «Стандарт на 12 міс» б/н та б/д вклад валюта долар США, починаючи з 01.01.2012 року, які змінювалися: 01.01.2012 8%, 02.03.2012 - 8,5%, 20.06.2012 - 10%, 15.02.2013 - 9,75%, 25.06.2013 - 9,25%, 09.07.2013 - 8,5%, 15.08.2013 - 8%, 27.09.2013 - 7,5%, 16.10.2013 - 8,5%, 06.12.2013 - 10%, 26.02.2011 - 11%, 12.01.2015 -12,5%, 08.06.2015 - 11,5%, 04.08.2015 - 12,5%, 08.09.2015 - 11,5%, 01.10.2015 - 10,5%, 14.12.2015 - 10%, 19.01.2016 9,5%, 04.02.2016 - 8,5%,10.03.2016 - 7,5%, 01.07.2016 - 7%, 19.07.2016 - 6,5%, 04.08.2016 - 6%, 23.11.2016 - 5,5%, 08.12.2016 - 6,5%, 01.01.2017 - 5,5%, 20.02.2017 - 4,5%, 04.05.2017 - 4%, 30.06.2017 - 3,75%, 14.07.2017 - 3,3%, 10.08.2017 - 3,25%, 01.11.2017 - 3%, 01.02.2018 - 2,75%, 06.04.2018 - 2,5%, 12.06.2018 - 2,25%.

Відповідно до довідки від 11.02.2020 року договір банківського вкладу №SAMDN 0033 від 28.05.2013 року є розірваним з 01.06.2013 року, грошові кошти виплачені шляхом переказу на рахунок клієнта ОСОБА_2 за договором №SAMDN1186.

17 листопада 2014 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ТОВ «ФК «ФІНІЛОН» укладено договір переведення боргу б/н та переведення боргу за зобов`язаннями банку щодо виплати коштів за договором банківських вкладів, які є предметом у справі.

Перевіряючи законність і обґрунтованість судового рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 вересня 2023 року в межах доводів та вимог апеляційної скарги апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з підстав неможливості за законом залучення судом з власної ініціативи інших спадкоємців - співпозивачів після померлого ОСОБА_2 , оскільки судом встановлено, що померлий позивач ОСОБА_2 у договорах №SAMDN4734 від 12 січня 2012 року, №SAMDN1899 від 23 липня 2012 року, №SAMDN4263 від 15 жовтня 2012 року, №SAMDN4269 від 15 жовтня 2012 року та №SAMDN1811 від 23 жовтня 2013 року зробив заповідальні розпорядження складені відповідно до ст. 1228 ЦК України, а саме вкладник ОСОБА_2 зробив заповідальні розпорядження на свого сина ОСОБА_3 . При цьому, заповіт від 14 жовтня 2014 року, складений на ОСОБА_1 , не скасував здійснених померлим позивачем ОСОБА_2 заповідальних розпоряджень у вказаних вище договорах банківського вкладу.

Отже, суд першої інстанції правильно вважав, що правонаступник померлого позивача ОСОБА_2 ОСОБА_1 фактично намагається вирішити спір про право власності на спадкове майно.

Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції, висновків суду не спростовують, переважно зводяться до незгоди із встановленими судом обставинами, та спрямовані на переоцінку доказів у справі.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд, у цій справі, враховує положення Висновку №11(2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32 - 41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи в апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) (Рішення): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Враховуючи наведене, апеляційний суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що, вирішуючи спір, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку та ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Підстав для скасування судового рішення не вбачається.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з частиною 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, витрати ОСОБА_1 по сплаті судового збору, пов`язані з поданням апеляційної скарги, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Тарасова-Патрай Ксенія Андріївна,залишити без задоволення, рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 05 вересня 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 січня 2024 року.

Судді: