печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2024 р. суддя Печерського районного суду м. Києва Ільєва Т.Г., перевіривши матеріали заяви ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Керченський міський відділ державної міграційної служби України у автономній республіці Крим про встановлення факту проживання на території України, -

ВСТАНОВИВ:

04.12.2023 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Керченський міський відділ державної міграційної служби України у автономній республіці Крим про встановлення факту проживання на території України, яку було передано судді 05.12.2023.

05.12.2023 ухвалою суду було заяву залишено без руху.

26.12.2023 до суду від представника заявника надійшла заява про продовження строку на усунення недоліків, оскільки необхідно направити запит стосовно місцезнаходження зацікавленої особи, яку було передано судді 11.01.2024.

Так, дослідивши дану заяву суд вважає, що вона не підлягає задоволенню, оскільки належним чином така заява є необґрунтованою.

З врахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що заявником не було виконано належним чином ухвалу суду від 05.12.2023, а тому вона підлягає поверненню заявнику. Окрім цього, заявнику було надано достатньо часу для виправлення недоліків.

Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 20 Цивільного кодексу України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, у тому числі, реалізовує своє право на захист.

Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 20 Цивільного кодексу України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, у тому числі, реалізовує своє право на захист.

За частиною 1 ст. 14 Цивільного кодексу України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання, шляхом застосування національного законодавства. Суд приймає рішення щодо дотримання вимог Конвенції, переконавшись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою.

Листом Верховного Суду України від 25.01.2006 № 1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Так, відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені ст. ст. 175, 77 Цивільного процесуального кодексу України, а саме не усуне недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

За таких обставин суд приходить до висновку, що заява підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись ч.9 ст.10, ст. ст. 185, 260, 261, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Керченський міський відділ державної міграційної служби України у автономній республіці Крим про встановлення факту проживання на території України, - вважати неподаною та повернути заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Тетяна ІЛЬЄВА