СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/16909/23

пр. № 2/759/603/24

10 січня 2024 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Єросова І.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-страхування» (08131, Київська обл., Києво-Святошинський р-н., с. Софіївська Борщагівка, вул.В.Кільцева, 56) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 р. представник позивача звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з вищезазначеним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування заподіяної шкоди у розмірі 87657,87 грн. та витрати зі сплати судового збору. В обґрунтування вказаних вимог, позивач зазначає, що внаслідок виниклої пожежі в автомобілі "Volvo" 960 д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , пошкодження зазнав застрахований ТДВ «Страхова компанія «Віді-страхування» транспортний засіб «Мазда 3» д.н.з. НОМЕР_2 . У зв`язку із тим, що пожежа сталася в результаті діяльності пов`язаної із зберіганням та утриманням автомобіля "Volvo" 960 д.н.з. НОМЕР_1 , що є складною технічної системою, яка використовує вибухонебезпечні речовини містила несправності та в сукупності є джерелом підвищеної небезпеки, відтак на підставі ч. 2 ст. 1187 ЦК України відшкодовується особою, яка на відповідній підставі володіє транспортним засобом. Позивачу як страховику, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за збитки.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 07.09.2023 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Станом на дату розгляду справи на адресу суду відзив від відповідача не надходив. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач та/або позивач до суду не подавали.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, доходить наступного висновку.

Судом встановлено, що 17.05.2020 р. між ТДВ «Страхова компанія «Віді-страхування» та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №CLAU-17419 предметом якого є страхування майнових інтересів пов`язаних із володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Мазда 3» д.н.з. НОМЕР_2 .

Як вбачається з акту про пожежу, складеного комісією відділу запобігання надзвичайним ситуаціям та заходів цивільного захисту Святошинського РУ ГУ ДСНС України, 31.01.2021 р. о 13:12 год за адресою: м.Київ, вул.Малинська 2/3 у моторному відсіку легкового автомобіля "Volvo" 960 д.н.з. НОМЕР_1 сталася пожежа.

Згідно звіту про причину виникнення пожежі, встановлено, що в результаті пожежі пошкоджено два легкових автомобілі, які знаходились поруч, зокрема транспортний засіб «Мазда 3» д.н.з. НОМЕР_2 . Ймовірною причиною пожежі, яка сталася 31.01.2021 р. в легковому автомобілі "Volvo" 960 д.н.з. НОМЕР_1 за адресою: м.Київ, вул.Малинська 2/3 - є несправність газової системи.

Згідно відповіді Головного сервісного центру МВС транспортний засіб "Volvo" 960 д.н.з. НОМЕР_1 зареєстрований за ОСОБА_1 .

17.02.2021 р. ОСОБА_2 звернувся з заявою про виплату страхового відшкодування у зв`язку із пожежею, яка є страховим випадком відповідно до умов договору страхування.

05.03.2021 р. ТДВ «Страхова компанія «Віді-страхування» згідно з договором добровільного страхування на підставі зазначеної заяви і страхового акту №8537 від 02.03.2021 р., з урахуванням рахунку №СКмС-0003316 від 16.02.2021 р. здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 87657,87 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1033 від 05.03.2021 р.

У подальшому позивач звернувся до відповідача із письмовою вимогою про відшкодування шкоди у добровільному порядку, однак відповіді не отримав.

Як вбачається із довідки дільничного офіцера поліції Святошинського УП ГУНП в м.Києві від 13.02.2021 р., у зв`язку із відсутністю даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення вказана подія не внесена до ЄРДР.

Відповідно до ст. ст. 993 ЦК України, 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією.

Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України "Про страхування".

Враховуючи наведене, правовідносини, які виникли між сторонами у цій справі, є суброгацією.

Згідно із ч. ч. 1-2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 9 Закону України "Про страхування" встановлено, що страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Згідно зі статтями 29, 32 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством.

Згідно із ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного суду № 214/7462/20 від 05.12.2022 викладено такий правовий висновок.

Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, в силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб (частина перша статті 1187 ЦК України).

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК України).

Тлумачення статті 1187 ЦК України свідчить, що:

перелік видів діяльності, що створює підвищену небезпеку, який наведений у частині першій статті 1187 ЦК України не вичерпний. Окремі предмети матеріального світу мають одночасно декілька потенційно шкідливих властивостей, через що поводження з такими предметами слід кваліфікувати як змішані джерела підвищеної небезпеки. Змішані джерела підвищеної небезпеки можуть існувати в межах одного об`єкта матеріального світу. Автомобіль є складною технічною системою, під час експлуатації якої використовується механічна, хімічна, електрична енергія, вогненебезпечні, отруйні речовини тощо;

транспортний засіб, який не рухався (зберігався на автостоянці), але спричинив завдання шкоди внаслідок його загоряння через технічну несправність електричної чи паливної системи, слід кваліфікувати як джерело підвищеної небезпеки у розумінні частини першої статті 1187 ЦК України. Транспортний засіб кваліфікується як джерело підвищеної небезпеки не через його можливість рухатись, а через його конструктивні особливості, що зумовлює наявність у власника або особи, яка володіє відповідним транспортним засобом на іншому правовому титулі, обов`язків, що опосередковують необхідність недопущення завдання шкоди іншим особам, (зокрема, необхідність дотримання низки технічних вимог, порушення яких може мати наслідком ймовірне неконтрольоване завдання шкоди);

транспортний засіб, який не використовується (зберігається), створює ймовірне підвищене заподіяння шкоди через неможливість повного контролю з боку особи у процесі його використання за умови наявності у відповідного транспортного засобу небезпечних конструктивних елементів (зокрема, паливна та електрична системи автомобіля);

для відшкодування шкоди володільцем джерела підвищеної небезпеки за правилами статті 1187 ЦК України не має значення, чи використовує він таке джерело за призначенням. Визначальним є те, що відповідні потенційні шкідливі властивості такого джерела проявились і призвели до завдання шкоди іншим особам.

Особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду як невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки, так і ті, що завдали шкоди внаслідок необережності.

Таким чином, обов`язок відшкодування майнової шкоди незалежно від вини покладається не на безпосереднього заподіювача, а на володільця джерела підвищеної небезпеки.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовує завдану шкоду якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 263 ЦК України непереборною силою визнається надзвичайна або невідворотна за таких умов подія. Непереборна сила - це подія, об`єктивно невідворотна за певних умов не тільки для цього заподіювача шкоди, а й для інших осіб при досягненому рівні розвитку науки і техніки; надзвичайна подія, яка не може бути передбачена заподіювачем шкоди; завжди зовнішня подія по відношенню до діяльності заподіювача шкоди; подія, яка не повинна бути причинно пов`язана з джерелом підвищеної небезпеки. Шкідливі властивості самого джерела підвищеної небезпеки непереборною силою не є.

Під умислом потерпілого слід розуміти усвідомлене бажання особи заподіяти шкоду. При цьому особа повинна розуміти значення своїх дій та мати змогу керувати ними.

Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція винуватості заподіювача шкоди.

Такі правові висновки викладено в постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного цивільного суду від 05 червня 2019 року у справі N 466/4412/15-ц, від 15 серпня 2019 року у справі N 756/16649/13-ц, від 02 жовтня 2019 року у справі N 447/2438/16-ц, від 11 грудня 2019 року у справі N 601/1304/15-ц, від 01 липня 2020 року у справі N 554/858/19, на які послався заявник в касаційній скарзі.

У даному випадку ОСОБА_1 не доведено ані впливу непереборної сили, яка стала причиною завдання шкоди, ані умислу потерпілого.

Таким чином, транспортний засіб "Volvo" 960 д.н.з. НОМЕР_1 , який не рухався, але спричинив завдання шкоди внаслідок його загоряння через технічну несправність паливної системи, слід кваліфікувати як джерело підвищеної небезпеки у розумінні частини першої статті 1187 ЦК України. А тому, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовує завдану шкоду якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Враховуючи встановлений факт належності транспортного засобу "Volvo" 960 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 в результаті експлуатації якого завдано майнову шкоду, а також не доведення відповідачем ані впливу непереборної сили, яка стала причиною завдання шкоди, ані умислу потерпілого, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по оплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн.

Керуючись: ст.ст. 993, 1187 ЦК України, ст.ст.6-13, 18, 19, 71-79, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 279, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-страхування» (08131, Київська обл., Києво-Святошинський р-н., с. Софіївська Борщагівка, вул.В.Кільцева, 56) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про відшкодування шкоди, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: невідомий ( АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-страхування», (08131, Київська обл., Києво-Святошинський р-н., с. Софіївська Борщагівка, вул.В.Кільцева, 56) суму відшкодування шкоди у розмірі 87657,87 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: невідомий ( АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-страхування», (08131, Київська обл., Києво-Святошинський р-н., с. Софіївська Борщагівка, вул.В.Кільцева, 56) судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи якому рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя І.Ю.Єросова