Справа № 346/306/24
Провадження № 2-з/346/5/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Махно Н. В., вивчивши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову. Подану заяву мотивано тим, що на підставі доручення Західного регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від 20.12.2023 року адвокатом Голіней Л.Д. надається йому правова допомога щодо оскарження заповіту та здійснюється підготовка відповідного позову до суду. Вказує, що буде оспорювати заповіт, згідно якого все майно матері успадкувала його сестра ОСОБА_2 , яка, як вказує заявник, є спадкоємцем на нерухоме майно і є власником спірного домоволодіння. Заявник вказує, що його сестрі відомо про те, що він має намір оскаржувати заповіт, тому, як вказує заявник, існує ризик відчуження майна, і слід вжити заходи забезпечення позову. Вказує, що у разі невжиття таких заходів це може призвести до того, що ОСОБА_2 буде відчужено/приховано майно, що ускладнить захист та поновлення його прав або інтересів. Просить накласти арешт на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , та який належить на праві власності ОСОБА_2 . Просить також заборонити ОСОБА_2 та іншим особам здійснювати відчуження вказаного нерухомого майна.

Вивчивши заяву, та долучені до заяви матеріали, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Згідно з частиною першою статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу (частина сьома статті 153 ЦПК України). Відповідно до частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно п.3, 4 ч.1 ст.151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності . Однак, в порушення вищезазначених норм закону, заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст.151 ЦПК України, оскільки заявником ОСОБА_1 необгрунтовано необхідність забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_2 , та заборони ОСОБА_2 та іншим особам здійснювати відчуження вказаного нерухомого майна.

Частина 3 статті 150 ЦПК України передбачає, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними з заявленими позивачем вимогами. У свою чергу співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії. Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року (справа № 183/5864/17-ц, провадження № 61-38692св18). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість вчинення відповідачем недобросовісних дій без наведення відповідного обґрунтування та надання доказів на підтвердження зазначених обставин не свідчить про необхідність вжиття відповідних заходів забезпечення позову та про співмірність вказаного способу забезпечення позову заявленим позовним вимогам.

Згідно матеріалів поданої до суду заяви вбачається, що заявник належним чином не обґрунтовує підстави чому невжиття заявлених ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а також заявником не надано суду жодних підтверджень щодо того, що відповідачем вчиняються хоча б якісь дії спрямовані на відчуження майна. На підставі викладеного, суд, надаючи оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, приходить до висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, передчасною, а її доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може вскладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду у майбутньому, тому в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову слід відмовити. На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 149-153, 351-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подано до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя: Махно Н. В.