Справа № 953/1826/24
УХВАЛА

"12" березня 2024 р. м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі: головуючої судді Лисиченко С.М., розглянувши заяву представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 адвоката Коваленка Миколи Вікторовича про вжиття заходів забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

11 березня 2024 року поштовим шляхом до Київського районного суду м.Харкова надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , підписана його представником адвокатом Коваленко Миколою Вікторовичем, до відповідача ОСОБА_2 , відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача: матеріальну шкоду за ушкоджений автомобіль, спричинену внаслідок ДТП у розмірі 303642,00 гривень; неодержані доходи упущену вигоду у розмірі 58800,00 гривень, а також судові витрати.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.03.2024 справу передано для розгляду головуючій судді Лисиченко С.М.

Разом з позовною заявою представником позивача подано до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту в межах заявлених позовних вимог в розмірі 362442,00 гривень, на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування заяви зазначає, що до Київського районного суду м. Харкова подано позовну заяву ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди за ушкодження автомобіля спричиненої внаслідок ДТП та стягнення неодержаних доходів упущеної вигоди. Згідно даних реєстру за відповідачем не зареєстровано право власності на рухоме чи нерухоме майно. Разом з цим, враховуючи те, що відповідач умисно ухиляється від виконання обов`язку по відшкодуванню позивачу матеріальних збитків які автомобіль отримав після ДТП, у позивача є підстави вважати, що після повідомлення про розгляд справи в суді, а також після винесення рішення на користь позивача, ОСОБА_2 може здійснити відчуження свого майна з метою ухилення від виконання умов договору оренди автомобіля, та можливого рішення суду. Зазначене може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду про стягнення матеріальної шкоди за ушкодження автомобіля спричиненої внаслідок ДТП та стягнення неодержаних доходів упущеної вигоди. в разі його задоволення.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 11.03.2024, заяву передано головуючій судді Лисиченко С.М.

Розглянувши заяву про забезпечення позову і, не вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог по суті, суд прийшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, ухваленого за його позовом. Забезпечення позову спрямоване проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, відчужити його тощо.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 150 ЦПК України позов може бути забезпечений накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина третя статті 150 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суд повинен перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом встановлено, що предметом позову є вимога про стягнення з відповідача га користьпозивача: матеріальної шкоди за ушкоджений автомобіль, спричиненої внаслідок ДТП у розмірі 303642,00 гривень; неодержаних доходів (упущена вигода) у розмірі 58800,00 гривень.

Як вбачається зі змісту заяви про забезпечення позову, підставами для її подачі, є припущення позивача про вчинення у майбутньому відповідачем дій щодо відчуження належного йому майна, що, на думку позивача, може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист його прав, зокрема, в подальшому, у разі задоволення позовних вимог судом, задовольнити майнові права позивача за рахунок належного відповідачу майна.

При цьому, позивач вказує, що у державному реєстрі рухомого та нерухомого майна відсутні дани про реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна за відповідачем . На підтвердження чого суду надано відповідну довідку.

Суд зазначає, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року (справа № 183/5864/17-ц, провадження № 61-38692св18).

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість вчинення відповідачем недобросовісних дій без наведення відповідного обґрунтування та надання доказів на підтвердження зазначених обставин не свідчить про необхідність вжиття відповідних заходів забезпечення позову та про співмірність вказаного способу забезпечення позову заявленим позовним вимогам.

Таким чином, позивачем, в порушення вимог ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України, не надано суду доказів щодо наявності у відповідача рухомого або нерухомо майна, а також на підтвердження намірів відповідача вчинити дії щодо належного йому майна.

Враховуючи зазначене, а також те, що заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, суд вважає за необхідне у задоволені заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відмовити.

Керуючись ст. 149-153, 260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволені заяви представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 адвоката Коваленка Миколи Вікторовича про вжиття заходів забезпечення позову.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено положенням Цивільного процесуального кодексу.

Ухвал, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть отримати за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua

Суддя - С.М. Лисиченко