Провадження № 2/127/4418/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

15.01.2024 року Вінницький міський суд Вінницької області в складі: головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних, -

встановив:

ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних. Позов мотивовано тим, що 04 червня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , було укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0. У зв`язку з невиконанням Відповідачем взятих на себе зобов`язань за Кредитним договором АКІБ «УкрСиббанк» у 2009 році звернулось до Ленінського районного суду м. Вінниці з позовом про стягнення заборгованості. Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці по справі №2-5902/09 від 09.11.2009 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» заборгованість по кредиту згідно кредитного договору за №0 від 04.06.2008 року та Договору поруки №208907 від 04.06.2008 року заборгованість за кредитами та нарахованими відсотками -121 253,77 грн; пеня -921,59 грн.; неустойка -500 грн., понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1226,75 гривень та по оплаті за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 гривень. Ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці по справі №212/5252/2012 від 20.04.2012 замінено сторону виконавчого провадження з ПАТ «УкрСиббанк» на ПАТ «Дельта Банк». 11 травня 2019 року між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ДЕЛЬТА БАНК» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ РОЗВИТКУ», відповідно до вимог чинного законодавства України, за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених Протоколом електронного аукціону №UА-ЕА-2019-03-26-000009-b від 17.04.2019 року, був укладений Договір №1369/К про відступлення прав вимоги, згідно з яким 11.05.2019 року відбулася заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення Банком 2 прав вимоги за Кредитним договором № 0 від 04 червня 2008 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 . Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області у справі № 127/2-5902/09 (провадження № 6/127/914/19) від 26 грудня 2019 року частково задоволено заяву ТОВ «Фінансова установа «СФКР» про заміну сторони у виконавчих листах, поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчих листів до виконання, видачу дублікатів виконавчих листів, а саме - замінено стягувача у виконавчих листах виданих Ленінським районним судом м. Вінниці 09 листопада 2009 року по справі №2-5902/09 з ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «Фінансова установа «ЄФКР». Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці по справі №2-5902/09 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» заборгованість по кредиту згідно кредитного договору за № 0 від 04.06.2008 року та Договору поруки №208907 від 04.06.2008р. заборгованість за кредитами та нарахованими відсотками - 121 253,77 грн; пеня -921,59 грн.; неустойка -500 грн. понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1226,75 гривень та по оплаті за інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 гривень, а всього 124 022,11 гривень. Відповідачем станом на дату подання цієї позовної заяви рішення суду не виконано, заборгованість за кредитним договором перед Товариством не сплачено. Розмір несплаченої заборгованості відповідача перед Товариством за Кредитним договором визначений та підтверджений рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці по справі №2-5902/09 складає 99 199,29. При розрахунку заборгованості враховано грошові кошти отримані у 2012 році під час виконання рішення суду в рамках виконавчого провадження №18189609 у розмірі 24 822,82 гривень. Таким чином враховуючи, що Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці по справі №2-5902/09 від 09.11.2009року стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором, та заборгованість у розмірі 99 199.29 (залишок невиконаної відповідно до рішення суду заборгованості) боржником не сплачена на дату подання цієї позовної заяви - Позивач очікує отримати компенсацію за невиконання зобов`язання. Відповідно до Розрахунку інфляційних втрат за прострочення грошового зобов`язання за Кредитним договором 0 від 04 червня 2008 року, що є Додатком за №4 до цієї Позовної заяви, сума інфляційних втрат Позивача від несплати Відповідачем заборгованості за Кредитним договором за останні 3 (три) роки, тобто за період з 30.09.2020 р. по 30.09.2023 р. становить 47 729,98 грн. Три проценти річних (ст. 625 ЦКУ) від простроченої суми боргу за кредитним договором яка визначена Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці по справі №2-5902/09 від 09.11.2009 становить 8 934,02 грн. та складається з: 756,19 грн. (3% за період з 30.09.2020 по 31.12.2020) = 99199,29 грн. (несплачена сума заборгованості згідно рішення суду) х 3% х 93 (кількість днів прострочення у періоді) : 366 (кількість днів у році); 8 177,83 грн. (3% за період з 01.01.2021 по 30.09.2023) = 99199,29 грн. (сума заборгованості згідно рішення суду) х 3% х 1003 (кількість днів прострочення у періоді) : 365 (кількість днів у році). Отже, загальна сума інфляційних втрат та 3% річних від суми несплаченої заборгованості за Кредитним договором, яка підтверджена Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці по справі №2-5902/09 від 09.11.2009року становить: 47 729,98 грн. + 8 934,02 грн. = 56 664,00 грн. Просять стягнути з відповідача на користь позивача нараховані за період з 30.09.2020 по 30.09.2023 року відповідно до ст.625 ЦКУ на суму простроченої заборгованості за грошовими зобов`язаннями підтвердженими Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці по справі №2-5902/09 від 09.11.2009 року: три відсотки річних у розмірі 8 934,02 грн. та інфляційні втрати у розмірі 47 729,98 гри., а всього 56 664,00 грн. та судовий збір в розмірі 2684,00грн.

Ухвалою суду від 13.11.2023 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав за обставин викладених в ньому, просив позов задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

Враховуючи думку представника позивача, вимоги ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, постановивши по справі заочне рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 04 червня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , було укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0.

Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці по справі №2-5902/09 від 09.11.2009 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» заборгованість по кредиту згідно кредитного договору за №0 від 04.06.2008 року та Договору поруки №208907 від 04.06.2008 року заборгованість за кредитами та нарахованими відсотками -121 253,77 грн; пеня -921,59 грн.; неустойка -500 грн., понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1226,75 гривень та по оплаті за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 гривень.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці по справі №212/5252/2012 від 20.04.2012 замінено сторону виконавчого провадження з ПАТ «УкрСиббанк» на ПАТ «Дельта Банк».

11 травня 2019 року між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ДЕЛЬТА БАНК» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА УСТАНОВА «ЄВРОПЕЙСЬКА ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ РОЗВИТКУ», відповідно до вимог чинного законодавства України, за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених Протоколом електронного аукціону №UА-ЕА-2019-03-26-000009-b від 17.04.2019 року, був укладений Договір №1369/К про відступлення прав вимоги, згідно з яким 11.05.2019 року відбулася заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення Банком 2 прав вимоги за Кредитним договором № 0 від 04 червня 2008 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області у справі № 127/2-5902/09 (провадження № 6/127/914/19) від 26 грудня 2019 року частково задоволено заяву ТОВ «Фінансова установа «СФКР» про заміну сторони у виконавчих листах, поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчих листів до виконання, видачу дублікатів виконавчих листів, а саме - замінено стягувача у виконавчих листах виданих Ленінським районним судом м. Вінниці 09 листопада 2009 року по справі №2-5902/09 з ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «Фінансова установа «ЄФКР».

Розмір несплаченої заборгованості відповідача перед Товариством за Кредитним договором визначений та підтверджений рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці по справі №2-5902/09 складає 99 199,29. При розрахунку заборгованості враховано грошові кошти отримані у 2012 році під час виконання рішення суду в рамках виконавчого провадження №18189609 у розмірі 24 822,82 гривень.

За змістом ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно із ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.

Правову позицію з приводу нарахування інфляційних втрат на суму борту та трьох процентів річних у подібних ситуаціях Верховний Суд виклав у Постанові від 28 вересня 2021 року у справі № 759/4755/19 зокрема в цій постанові зазначено, що заборгованість за Кредитним договором захищена у судовому (примусовому) порядку. Факт того, що Кредитором пропущено строк для пред`явлення виконавчих документів до виконання не має правового значення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 червня 2019 року № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18) зазначено: «чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання: наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, навіть за умови відмови суду у задоволенні заяви про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржницю від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання й не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій, передбачених статтею 625 ЦК України. Отже, внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у Кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦПК України, за весь час прострочення, оскільки таке прострочення є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення інфляційних втрат та 3 процентів річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання і до моменту його фактичного виконання та обмежується останніми трьома роками, які передували подачі позову».

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18) зроблено висновок, що «у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі №703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) вказано, що «нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 червня 2019 року № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18) зазначено, що чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання; наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу.

Велика Палата Верховного Суду у постановах: № 536/1841/15-ц від 23.06.2020 року; № 912/1120/16 від 04.02.2020 року прийшла до висновку, що у випадку закінчення терміну дії кредитного договору чи у випадку його дострокового розірвання з ініціативи кредитора, як правило, через неналежне виконання зобов`язань з боку позичальника, то позикодавець не має права нараховувати проценти передбачені кредитним договором у порядку передбаченому статтею 1048 ЦК України, а його права захищаються положеннями статті 625 ЦК України. Іншими словами, процентна ставка змінюється з тієї, яка зазначається у кредитному договорі до 3 % річних (або іншого розміру, який може бути зазначений у договорі).

Наявність рішення про стягнення боргу за кредитним договором не припиняє правовідносин сторін кредитного договору за весь період його невиконання і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст. 625 ЦК України за увесь час прострочення боржника.

Таке прострочення є тривалим порушенням, тому право на позов про стягнення 3% річних та інфляційних втрат виникло у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. (постанова ВП ВС від 08.11.2019 у справі № 127/15672/16-ц).

Для цілей правового регулювання зобов`язальних відносин та відповідальності за порушення зобов`язань юридичне значення має саме момент виконання такого обов`язку боржником.

Ухвалення судом рішення про стягнення грошових коштів за договором лише підтверджує дійсне існування обов`язку боржника зі сплати боргу кредитору, його безспірність та надає цьому обов`язку безпосередньо примусового характеру.

Частина друга статті 11 ЦК України визначає, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Отже, відповідно до положень статті 11 ЦК України рішення суду може бути підставою виникнення цивільних прав та обов`язків у випадках, установлених актами цивільного законодавства, за наявності прямої вказівки про це в законі.

За загальним правилом судове рішення забезпечує примусове виконання зобов`язання, яке виникло з підстав, що існували до його ухвалення, але не породжує таке зобов`язання, крім випадків, коли положення норм чинного законодавства передбачають виникнення зобов`язання саме з набранням законної сили рішенням суду.

Наявність судового рішення про стягнення заборгованості свідчить про настання строку виконання зобов`язання за тією вимогою, яку задоволено судом, та наявність обов`язку боржника сплатити відповідну заборгованість.

Проте, судове рішення про стягнення заборгованості не змінює змісту відповідного зобов`язання, оскільки характер та обсяг прав і обов`язків сторін залишаються незмінними, а додається лише ознака безпосередньої можливості примусового виконання та безспірності боргу. До моменту здійснення такого виконання або до припинення зобов`язання після ухвалення судового рішення з інших підстав відповідне зобов`язання продовжує існувати.

Відповідно до вищезазначених вимог закону 3% річних слід обраховувати за період з 30.09.2020року по 30.09.2023року, що складає 1096 календарних дні. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3% річних у розмірі 8934,02 грн (99199,29 грн*3/100/365*1096 = 8934,02 грн).

Провівши обрахунки, судом встановлено, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивача інфляційні втрати, розраховані за період з 30.09.2020 року по 30.09.2023 року, які складають 47 729,98 грн.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме з відповідача слід стягнути 3% річних в розмірі 8934,02 грн. та компенсацію від інфляції в розмірі 47 729,98 грн, що разом складає 56 664,00 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2684,00грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, згідно ст. ст. 526, 527, 530, 533, 610, 612, 631, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-83, 95, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» три відсотки річних у розмірі 8 934,02грн. та інфляційні втрати в розмірі 47 729,98грн., всього 56 664,00грн. та 2684,00грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17.01.2024року.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку», м. Київ, вул. Глибочицька, 40х, .

ОСОБА_1 , останнє відоме місце реєстрації АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 .

Суддя: