Справа №484/4628/23 Доповідач апеляційного суду Кушнірова Т.Б.
Провадження №22-ц/812/186/24
Постанова

Іменем України

15 січня 2024 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючого Кушнірової Т.Б.,

суддів: Лівінського І.В., Локтіонової О.В.,

із секретарем Голощаповою А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області, ухваленого 23 листопада 2023 року, під головуванням судді Панькова Д.А., в приміщенні суду першої інстанції, по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів.

Позовна заява мотивована тим, що вона перебувала у зареєстровану шлюбі з ОСОБА_1 , який рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 січня 2010 року розірваний.

07 жовтня 2011 року рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь позивачки на утримання їхньої спільної доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 400 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Розмір аліментів визначений судом не вважається незмінним, відповідач працездатний, фізично здоровий, має на теперішній час постійний стабільний дохід, так як є військовослужбовцем ЗСУ тому має можливість виконувати обов`язок по утриманню дитини та сплачувати аліменти у частині від заробітку.

Посилаючись на покращення матеріального становища платника аліментів, а також на те, що розмір аліментів, які сплачує відповідач на утримання дитини є занадто низьким та недостатнім для належного її утримання, ОСОБА_2 просила суд змінити розмір та спосіб аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з твердої грошової суми в розмірі 400 грн щомісячно, на 1/4 частку всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 листопада 2023 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Змінено спосіб присуджених до стягнення аліментів, встановлений рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 жовтня 2011 року по справі №2-1698/2011 та вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання їх доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили, до повноліття дитини.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення суду мотивовано тим, що вимоги позивачки про зміну розміру аліментів та способу їх стягнення є обґрунтованими, оскільки вони відповідають положенням СК України та інтересам дитини, рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення районним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить частково скасувати рішення районного суду і ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що він є військовослужбовцем та бере участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони країни, у зв`язку з військовою агресією. Судом першої інстанції розглянута справа у його відсутність, без урахування позиції відповідача. Аліменти на утримання доньки заявником сплачуються своєчасно, згідно вимоги виконавця від 17 липня 2023 №25884/3, у якій зазначається про відсутність заборгованості зі сплати аліментів, а також довідкою з АТ «Мономах» щодо щомісячного відрахування аліментів.

Крім того, відповідно до рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 листопада 2017 року він позбавлений батьківських прав щодо доньки ОСОБА_3 .

Також зазначає, що наразі перебуває у зареєстрованому шлюбі, у якому народилося двоє дітей та знаходяться на його утриманні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також мати дружини ОСОБА_7 , яка є особою з інвалідністю 2 групи й пенсійного віку. Оскільки вона постійно хворіє апелянт несе витрати на її лікування та придбання ліків. Проживають разом без реєстрації з 18 березня 2022 року.

Вказує, що судом не взято до уваги його матеріальний та сімейний стан при вирішенні вимог щодо зміни способу стягнення аліментів.

Звертає увагу, що позивачкою не надано жодного документального підтвердження недостатності, визначеного судом, розміру утримання доньки та не зазначено належних доводів щодо зміни способу стягнення аліментів, крім наявності у платника аліментів відповідного доходу. Він не ухиляється від сплати аліментів, враховуючи свій майновий стан, вважає достатнім, і має змогу сплачувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , у розмірі 3000 грн щомісячно.

09 січня 2024 року від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, доводи якого зводяться до того, що вимоги апеляційної скарги безпідставні, необґрунтовані, скарга є такою, що не підлягає задоволенню.

У судове засідання призначене судом апеляційної інстанції на 15 січня 2024 року належним чином повідомлені сторони не з`явилися.

15 січня 2024 року від імені ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибути в судове засідання оскільки перебуває в іншій місцевості та прибути у судове засідання через запровадження на території України військового стану та комендантської години, а також складних погодних умов, не має можливості.

Вказане клопотання надійшло на електронну адресу Миколаївського апеляційного суду в електронній формі без скріплення кваліфікованим електронним підписом заявника, що підтверджується довідкою, складеною відділом забезпечення автоматизованого розподілу судових справ та діловодства.

Тому, вважається таким, що не підписане особою, яка її подала, у зв`язку з чим, ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 15 січня 2024 року було повернуто заявнику без розгляду на підставі ч.4 ст. 183 ЦПК України.

Зважаючи на вимоги ч. 6 ст.128,ч.ч.1,2 ст.130 ч.2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів визнала повідомлення учасників справи, які не з`явилися, належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено і таке вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 січня 2010 року.

Від шлюбу мають дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 05 червня 2007 року, яка проживає з матір`ю.

Відповідно до виконавчого листа, рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 жовтня 2011 року по справі № 2-1698/2011, з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн., щомісячно, починаючи з 19 вересня 2011 року і до повноліття дитини.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_2 просила змінити раніше встановлений розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, (з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) відповідача), посилаючись на те, що змінилося матеріальне становище відповідача.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з частиною першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац другий частини третьої статті 181 СК України).

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

Висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів.

За положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 СК України «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів2, стаття 183 СК України «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 СК України «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі») (постанова Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13).

Встановивши, що відповідач працевлаштований, має стабільний заробіток і його матеріальний стан здатний забезпечувати належний рівень утримання дитини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для зміни раніше встановленого способу аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 2007 року народження, стягнутих за рішенням суду у твердій грошовій сумі на розмір аліментів, визначений у частці від заробітку (доходу) відповідача.

Водночас, при вирішенні цього спору, суд першої інстанції не врахував усі істотні обставини, що могли вплинути на визначення розміру аліментів.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд зобов`язаний врахувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

За положеннями частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дитини у розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, суд першої інстанції надав перевагу посиланням позивачки щодо покращення майнового стану відповідача, оскільки він є військовослужбовцем та отримує постійний дохід, при цьому не перевірив розмір отримуваного доходу відповідача, чи наявна у нього можливість сплачувати аліменти щомісячно у визначеному судом розмірі, наявність у нього інших утриманців, заробіток самої позивачки, тощо.

Як видно з долучених до апеляційної скарги документів, ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з ОСОБА_8 , який зареєстрований виконкомом Кінецьпільської сільської ради Первомайського району Миколаївської області 27 березня 2012 року (а.с.43).

Від цього шлюбу відповідач має двох малолітніх дітей: ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.44).

ОСОБА_1 є військовослужбовцем, працює водієм і його щомісячний посадовий оклад складає 2 820 грн, премія 534% від посадового окладу, надбавка у розмірі 65% від посадового окладу (що складає близько 17 000 грн) (а.с.48).

Відомості про наявність у ОСОБА_1 будь якого рухомого або нерухомого майна, матеріали справи не містять.

Ураховуючи матеріальне становище платника аліментів, зміну сімейного стану відповідача та перебування на його утриманні ще двох малолітніх дітей, відсутність рухомого та нерухомого майна у власності відповідача, а також те, що відповідно до статті 180 СК України утримання дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, з урахуванням доходу відповідача, та необхідного рівня матеріального забезпечення його неповнолітньої доньки, колегія суддів вважає, що аліменти, які підлягають стягненню з відповідача мають бути визначені у розмірі 1/6 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % від встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів на думку колегії буде відповідати принципам розумності та справедливості.

Аліменти у зміненому розмірі повинні сплачуватися з дня набрання рішенням законної сили.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки суд розглянув справу без урахування його заяви про відкладення розгляду справи, то колегія виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Відповідач повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи судом першої інстанції, неприбуття у судове засідання особисто, не виключало можливість прийняти участь у розгляді справи у режимі відеоконференції поза межами приміщенням суду відповідно до статті 212 ЦПК України.

Оскільки повідомлені заявником причини неявки судом першої інстанції поважними визнано не було, а неявка сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджала розгляду справи (ч.ч.1,2 ст. 223 ЦПК України), не можна вважати, що суд допустив порушення вимог чинного законодавства. Тому доводи апелянта про розгляд справи за його відсутності є безпідставними.

Відповідач не був обмежений у здійсненні процесуальних прав, що мали наслідком перешкоди у доступі до правосуддя, оскільки реалізував своє право на подання пояснень та доказів шляхом подачі апеляційної скарги, що було враховано судом апеляційної інстанції під час перегляду оскаржуваного судового рішення.

Та обставина, що відповідач позбавлений батьківських прав стосовно доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , не звільняє його від обов`язку зі сплати аліментів.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що на його утриманні знаходиться матір його дружини ОСОБА_7 , яка хворіє, є пенсіонером та особою з ІІ групою інвалідності, не заслуговують на увагу, оскільки додані пенсійне посвідчення та медична виписка не доводять факту, що ОСОБА_7 знаходиться на утриманні відповідача, так як є пенсіонером і отримує пенсію.

З врахуванням наведених обставин, оскаржуване судове рішення в частині визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню щомісяця з відповідача на користь позивачки на утримання доньки слід змінити, зменшивши їх з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381 -384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 листопада 2023 року змінитив частині визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 на 1/6 частину заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту набрання судовим рішенням законної сили, до повноліття дитини.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий

Судді:

_____________________

Повний текст судового рішення виготовлено 16.01.2024 р.