Дата документу 08.01.2024
Справа № 334/5938/23
Провадження № 8/334/3/24
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

08 січня 2024 року м. Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Телегуз С.М., розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення у цивільній справі за виключними обставинами, -

ВСТАНОВИВ:

22.12.2023 року каналами поштового зв`язку до суду звернувся ОСОБА_1 з заявою про перегляд рішення у цивільній справі за виключними обставинами, яка надійшла до суду 26.12.2023 року.

Згідно автоматизованого розподілу вказана заява була передана на розгляд колегії суддів, які визначені у порядку, встановленому ст.33 ЦПК України: головуючий суддя (суддя-доповідач): Телегуз С.М., склад колегії суддів: Бредіхін Ю.Ю., Новікова Н.В.

У період з 01.01.2024 року по 05.01.2024 року включно суддя Телегуз С.М. перебувала у відпустці.

Заява мотивована тим, що рішенням Конституційного Суду України від 22.11.2023 року встановлена неконституційність п.1,5 ч.6 ст.19 ЦПК України, тому судове рішення від 22.08.2023 року по справі №334/5938/23 підлягає перегляду у зв`язку з виключними обставинами згідно п.1 ч.3 ст.423 ЦПК України, бо прийняте у спрощеному провадженні з застосуванням норм права, які визнані неконституційними, що призвело до порушення гарантій конституційного забезпечення права людини на верховенство права, захист права споживачів та прийнято без повного і всебічного з`ясування всіх обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які можуть бути досліджені в судовому засіданні шляхом судового розгляду тільки в загальному провадженні.

Вважає, що строк подання заяви про перегляд рішення за виключними обставинами спливає 22.12.2023 року.

Прохав:

1) Заяву-звернення на захист прав споживачів та користувачів надр безпосередньо на підставі ст.ст. 1,3,8,13,19,24,27,32,40,42,55,57,64,92,124,144,151-2 Конституції України та в порядку змін ч.6 ст.19 ЦПК України про перегляд рішення у цивільній справі у зв`язку з виключними обставинами для відновлення та реалізації конституційного забезпечення невід`ємного права людини на життя, як і всіх інших прав і свобод людини і громадянина в Україні, наділених верховенством, та для забезпечення умов для їх повної реалізації, як головного обов`язку держави, враховуючи пріоритет захисту прав людини, в т.ч. і права людини на справедливий судовий захист, гарантованого ст.8 та ст.42 Конституції України по справі № 334/5938/23 прийняти до розгляду;

2) Окремою ухвалою зупинити дію рішення від 22.08.2023 року по справі № 334/5938/23 до прийняття рішення у зв`язку з поданою заявою-зверненням;

3) Розглянути на принципах верховенства права заяву-звернення, на підставі якої рішення від 22.08.2023 року по справі № 334/5938/23 скасувати, бо ухвалено з підстав неконституційних норм п.1 та п.5 ч.6 ст.19 ЦПК України та здійснити перегляд позовної заяви Концерну «Міські теплові мережі» на засадах верховенства права відповідно Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч.2 ст.10 ЦПК України) в порядку загального позовного провадження;

4) Застосувати при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ч.4 ст.10 ЦПК України).

Дослідивши подану заяву, суд дійшов висновку, що заява підлягає залишенню без руху з огляду на наступні обставини.

Згідно ч.1 ст.423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно ч.3 п.1 ст.423 ЦПК України підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є: 1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Згідно ч.1 п.4 ст.424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано: 4) з підстави, визначеної пунктом 1 частини третьої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня офіційного оприлюднення відповідного рішення Конституційного Суду України.

Згідно ч.1 ст.425 ЦПК України заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 3 частини третьої статті 423 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення.

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст.426 ЦПК України заяви про перегляд судових рішень суду за нововиявленими або виключними обставинами за формою і змістом повинні відповідати вимогам цього Кодексу щодо оформлення заяв до суду першої інстанції. У заяві зазначаються: 1) найменування суду, якому адресується заява; 2) ім`я (найменування) особи, яка подає заяву, місце її проживання чи місцезнаходження; 3) інші учасники справи; 4) дата ухвалення і зміст судового рішення, про перегляд якого подано заяву; 5) нововиявлені або виключні обставини, якими обґрунтовується вимога про перегляд судового рішення, дата їх відкриття або встановлення; 6) посилання на докази, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин.

Згідно ч.3 ст.426 ЦПК України до заяви додаються: 1) копії заяви відповідно до кількості учасників справи; 2) документ про сплату судового збору; 3) докази, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин; 4) документ, що підтверджує повноваження представника особи, яка подає заяву, - якщо заява підписана таким представником; 5) клопотання особи про витребування копії рішення міжнародної судової установи, юрисдикція якої визнана Україною, в органу, відповідального за координацію виконання рішень міжнародної судової установи, якщо її немає у розпорядженні особи, яка подала заяву, - у разі подання заяви про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 2 частини третьої статті 423 цього Кодексу; 6) у разі пропуску строку на подання заяви клопотання про його поновлення.

Разом із тим, заява-звернення ОСОБА_1 вищезазначеним вимогам ЦПК України в повній мірі не відповідає.

Судом встановлено, що до суду звернувся відповідач у справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії з заявою про перегляд рішення у цивільній справі від 22.08.2023 року за виключними обставинами з підстав п.1 ч.3 ст.423 ЦПК України у зв`язку з тим, що рішенням Конституційного Суду України від 22.11.2023 року встановлена неконституційність п.1,5 ч.6 ст.19 ЦПК України.

Також, судом встановлено, що 22.08.2023 року рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя у справі №334/5938/23 позов Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» суму заборгованості за надану послугу з постачання теплової енергії в розмірі 17655,62 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» судовий збір в сумі 2684 грн.

11.12.2023 року ухвалою Запорізького апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22.08.2023 року визнано неподаною і повернуто останньому.

Таким чином, рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22.08.2023 року у справі №334/5938/23 набрало законної сили 11.12.2023 року.

Так, п.1 ч.3 ст.426 ЦПК України встановлює, що підставою для перегляду за виключними обставинами судових рішень є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

У заяві ОСОБА_1 не зазначено посилання на докази, що підтверджують наявність виключних обставин та не додано доказів, що підтверджують їх наявність, не наведено обставин щодо стану виконання рішення суду з посиланням на відповідні докази, як і не долучено таких доказів до заяви.

Також заява ОСОБА_1 не містить вимоги про перегляд судового рішення за виключними обставинами як такої, оскільки останній у своїй заяві прохає прийняти заяву до розгляду, зупинити дію рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22.08.2023 року у цивільній справі № 334/5938/23 до прийняття рішення у зв`язку з поданою заявою-зверненням, розглянути заяву-звернення на принципах верховенства права, на підставі якої рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22.08.2023 року скасувати та здійснити перегляд позовної заяви Концерну «Міські теплові мережі» … в порядку загального провадження.

В цей же час, за правилами ст.423 ЦПК України перегляду за виключними обставинами підлягають не позовні заяви, а судові рішення (рішення, постанова або ухвала суду), якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили.

Відповідно ч.ч. 2, 3 ст.427 ЦПК України протягом п`яти днів після надходження заяви до суду суддя (суддя-доповідач) перевіряє її відповідність вимогам статті 426 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами. До заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 426 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Дотримання вимог ЦПК України при пред`явленні заяви в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки заяви і долучених до неї матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду. Заява не може ґрунтуватися на припущеннях.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасник цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Також, згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують під час розгляду справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Європейський суд з прав людини у Рішенні від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України" зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру. Аналогічний висновок міститься в рішенні від 29 жовтня 2015 року у справі "Устименко проти України".

Також, Європейський суд з прав людини у Рішенні від 09 червня 2011 року у справі "Желтяков проти України" зазначив, що одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, inter alia, який, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Новий розгляд справи, провадження у якій було закінчено остаточним рішенням, можливий у зв`язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження лише у разі необхідності виправлення суттєвих помилок правосуддя, коли така процедура застосовується у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Принцип юридичної визначеності передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру. Скасування остаточного судового рішення у даній справі було б невиправданим.

Також, суд зазначає наступне.

Частиною ч.2 ст.152 Конституції України передбачено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Аналогічна норма міститься у ст.91 Закону України «Про Конституційний Суд України», крім цього, у ст.97 цього Закону визначено, що Конституційний Суд України у рішенні, висновку може встановити порядок і строки їх виконання.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.11.2023 року у справі № 3-88/2021 (209/21, 47/22, 77/23, 188/23) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), пункти 1, 5 частини шостої статті 19 ЦПК України. Пункти 1, 5 частини шостої статті 19 ЦПК України, визнані неконституційними, утрачають чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Верховній Раді України привести нормативне регулювання, установлене пунктами 1, 5 частини шостої статті 19 ЦПК України, у відповідність до Конституції України та цього Рішення.

Також у вказаному Рішенні Конституційний Суд України зазначив: «За частиною другою статті 152 Конституції України та статтею 91 Закону України „Про Конституційний Суд України закони, інші акти або їх окремі норми, визнані неконституційними, утрачають чинність із дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення. Установивши невідповідність Конституції України (неконституційність) пунктів 1, 5 частини шостої статті 19 Кодексу, Конституційний Суд України задля забезпечення ефективності здійснення цивільного судочинства та надання Верховній Раді України строку на внесення змін до Кодексу вважає за потрібне відтермінувати втрату чинності цими приписами. Верховна Рада України має привести нормативне регулювання, установлене пунктами 1, 5 частини шостої статті 19 Кодексу, що визнані неконституційними, у відповідність до Конституції України та цього Рішення».

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах ВС (ч.4 ст.263 ЦПК України).

Так, Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 18.11.2020 року у справі № 4819/49/19 (провадження № 13-76зво20) зазначила, що аналіз норм розділу ХІІ Конституції України («Конституційний Суд України») та Закону України «Про Конституційний Суд України» дає підстави дійти висновку про те, що рішення КСУ має пряму (перспективну) дію в часі і застосовується щодо тих правовідносин, які тривають або виникли після його ухвалення. Якщо правовідносини тривалі і виникли до ухвалення рішення КСУ, однак, продовжують існувати після його ухвалення, то на них поширюється дія такого рішення КСУ. Тобто, рішення КСУ поширюється на правовідносини, які виникли після його ухвалення, а також на правовідносини, які виникли до його ухвалення, але продовжують існувати (тривають) після цього. Водночас, чинним законодавством визначено, що Конституційний Суд України може безпосередньо у тексті свого рішення встановити порядок і строки виконання ухваленого рішення. Встановлена КСУ неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, має значення, перш за все, як рішення загального характеру, яким визначається правова позиція для вирішення наступних справ, а не як підстава для перегляду справи із ретроспективним застосуванням нової правової позиції і зміни таким чином стану правової визначеності, вже встановленої остаточним судовим рішенням.

ОСОБА_1 прохає переглянути за виключними обставинами судове рішення у справі №334/5938/23 від 22.08.2023 року, яке набрало законної сили 11.12.2023 року, і на момент прийняття якого положення п.1 та п.5 ч.6 ст.19 ЦПК України, які Рішенням Конституційного Суду України від 22.11.2023 року визнанні такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), були чинні, оскільки утрачають чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Стаття 185 ЦПК України визначає обов`язок суду постановити ухвалу про залишення позовної заяви без руху у разі її невідповідності вимогам ЦПК України.

Згідно ч.3 ст.185 ЦПК України якщо заявник не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною та повертається заявнику.

З огляду на наведене, відповідно ч.3 ст.427 ЦПК України вважаю за необхідне залишити заяву без руху та надати заявнику строк для усунення вищезазначених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Керуючись ст.ст. 185, 423, 424, 425, 426, 427 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення у цивільній справі за виключними обставинами - залишити без руху.

Встановити ОСОБА_1 строк для усунення зазначених у мотивувальні частині ухвали недоліків вказаної заяви шляхом оформлення заяви у відповідності до вимог ст.426 ЦПК України, зазначенням посилання на докази, що підтверджують наявність виключних обставин і підстав для перегляду рішення за виключними обставинами, зазначення змісту вимог заяви щодо необхідності перегляду рішення за виключними обставинами, додання до заяви її копій по кількості інших учасників справи, додання доказів, що підтверджують наявність виключних обставин, - 10 (десять) днів з дня вручення копії цієї ухвали, роз`яснивши, що у разі не усунення недоліків заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: С.М.Телегуз