Гребінківський районний суд Полтавської області
_____________________________________________________________________________
Справа №: 528/376/24
Провадження № 2-з/528/7/24
У Х В А Л А

іменем України

10.04.2024 м. Гребінка

10 квітня 2024 року Гребінківський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді - Татіщевої Я.В., секретаря Трохименка В.В., розглянувши у залі суду в м.Гребінка заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Барташа М.М. про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу,

у с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Гребінківський районний відділ ДВС у Лубенському районі Полтавської області східного міжрегіонального управління юстиції, про припинення стягнення аліментів та звільнення від сплати аліментів.

Одночасно з позовною заявою, позивач подав заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу.

Заява обґрунтована тим, що відповідно до чч 1, 2 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Однак, з лютого 2024 року їх неповнолітній син, ОСОБА_4 , 2006 року народження зареєстрований та фактично проживає з ним, батьком дитини, та перебуває на його утримані.

Мати дитини, ОСОБА_3 одержує аліменти, які стягуються з ОСОБА_1 за рішенням суду та витрачає їх на власні потреби, тобто використовує їх не за призначенням.

Зазначає, що стягнення аліментів, коли дитина не проживає з матір`ю, суперечить цільовому призначенню аліментів, за рахунок яких утримується дитина, подальше їх стягнення шкодить законним інтересам дитини та вимогам закону, що може привести до тяжких наслідків для самої дитини.

Враховуючи вищевикладене, просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа №528/273/19 від 17.07.2019 року, виданого Гребінківським районним судом Полтавської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, до 19.09.2024 року, до завершення розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про припинення стягнення аліментів та звільнення від сплати аліментів. Судові витрати стягнути з відповідача, ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього кодексу заходів забезпечення позову.

За положеннями ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Пунктом 6 частини першої статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа може застосовуватись судами як захід забезпечення позову лише при розгляді справ щодо оскарження виконавчих написів та про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Позивачем заявляються вимоги про припинення стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини та звільнення від сплати аліментів.

Отже, законодавчо визначених підстав для застосування такого виду забезпечення позову, як зупинення стягнення за виконавчим документом, не вбачається.

Доводи позивача про безпідставність стягнення аліментів на користь відповідача на час розгляду справи судом по своїй суті є поясненнями до позовних вимог, які можуть бути враховані під час вирішення спору, потребують підтвердження належними та допустимими доказами в судовому засіданні.

Крім того, забезпечення позову шляхом зупинення виплат аліментів на дитину фактично зупинить виконання судового рішення, яке набрало законної сили, що, в свою чергу, призведе до порушення гарантованого державою права інших учасників виконавчого провадження на своєчасне виконання рішення суду. Саме такий висновок викладено Верховним судом у справі № 950/2492/19.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Відповідно до вимог ч. 10 ст.150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

У разі задоволення позову про звільнення від сплати аліментів, стягнення аліментів має бути припинено від дня набрання чинності рішенням суду, а не від дня пред`явлення позову. Тому вважаю помилковими посилання позивача на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду.

Крім того, у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили. Однак, зупинення виплат аліментів на утримання дитини за виконавчим провадженням, фактично зупинить виконання судового рішення, яке набрало законної сили, що в свою чергу призведе до порушення гарантованого державою права інших учасників виконавчого провадження на своєчасне виконання рішення суду.

А отже, зупинення стягнення аліментів з позивача фактично буде тотожним задоволенню заявлених позовних вимог про припинення стягнення аліментів до вирішення спору по суті.

Враховуючи зазначені обставини, суд не вбачає підстав для вжиття заходів забезпечення позову, а тому в задоволенні заяви належить відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 153, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Барташа М.М. про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Інформацію по справі можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет https://court.gov.ua/sud1605/.

Суддя Я. В. Татіщева