Справа № 801/7941/2012
Провадження № 4-с/331/11/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2024 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Антоненко М.В.

при секретарі: Байрамовій Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката Безуха Максима Ігоровича який діє в інтересах ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Бердянського міськрайонного відділу ДВС Південного-Східного управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Добряк Аліни Сергіївни, стягувач ОСОБА_2 , на дії державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Безух М.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на постанову державного виконавця Бердянського міськрайонного відділу ДВС Південно-Східного управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Добряк А.С. (відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про накладення штрафу на боржника за заборгованість за аліментами, стягувач ОСОБА_2 .

В обґрунтування скарги зазначено, що рішенням Бердянського міськрайонного суду від 18.10.2012 року постановлено стягнути аліменти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на сина ОСОБА_3 у розмірі частки від заробітку (доходу).

Видано виконавчий лист № 801/7941/2012 року Бердянським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.07.2012 року і до його повноліття, який знаходиться на виконанні у відділі ДВС Бердянського МУЮ.

30.04.2013 державним виконавцем Бердянського ВДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 37821226.

Виконавче провадження перебувало на виконанні у Бердянському відділі державної виконавчої служби у Бердянському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Після звернення адвоката, оскільки Бердянський ВДВС не здійснює свої повноваження через окупацію російською федерацією м. Бердянська, дорученням № 109639/26-40 від 06.12.2023 з Бердянського відділу державної виконавчої служби у Бердянському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішення у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було передано вищевказане виконавче провадження.

13.12.2023 року на електронну адресу адвоката з адреси було направлено повідомлення, в якому були надані реквізити для сплати боргу у сумі 24195,00 грн. за вказаним виконавчим провадженням та окремо 18047,22 грн., з призначенням платежу: штраф.

Оскільки боржнику не відомо було про наявність будь-яких штрафів за цим виконавчим провадженням, адвокат в інтересах боржника 19.12.2023 року звернувся до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішення у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), з відповідним запитом.

Листом від 25.12.2023 року адвоката повідомлено, що 31.10.2018 державним виконавцем Бердянського ВДВС винесено постанову ВП № 37821226 про накладення штрафу у розмірі 18047.22 грн., а саме згідно розрахунку заборгованість від 31.10.2018 становить 36094,45 грн. та додано копію постанови від 31.10.2018 року про накладення штрафу на боржника на суму 18047,22 грн.

Згідно ст. 71 ч.14 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець винос`ить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

У постанові про накладення штрафу від 31.10.2018 року зазначено, що розмір заборгованості утворився за період понад року. Відповідно до вищевказаних положень закону, у разі наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків.

Між тим, як вбачається з постанови державного виконавця, розмір заборгованості складає 36 094,45 грн., а штраф винесений на суму 18047,22 грн.

Таким чином, у такому випадку, розмір штрафу не може бути більше 7 218,80 грн. (36 094,45/100=360,94*20=7218,80 грн.).

Окрім того, відповідно до ст. 71 ч.14 Закону України "Про виконавче провадження" суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу.

Натомість, у постанові державного виконавця від 31.10.2018 року зазначено, що вони стягнуті не на користь стягувача, а на користь держави, що є протиправним.

У пункті 8 глави XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 року за № 489/20802 визначено, що виконавець накладає на боржника штраф у розмірі та у випадках, визначених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону № 1404- VIII.

Постанова про накладення штрафу оформлюється відповідно до вимог пункту 7 розділу І цієї Інструкції та містить відомості про розмір заборгованості, яка утворилася з дня пред' явлення виконавчого документа до примусового виконання, та суму штрафу.

Постанова про накладення штрафу не пізніше наступного робочого дня після її винесення надсилається сторонам виконавчого провадження. Боржнику вищевказана постанова не направлялась.

Боржник постанову від 31.10.2018 року по ВП № 37821226 про накладення штрафу у розмірі 18047.22 грн. не отримував. На час винесення постанови від 31.10.2018 року боржник мешкав та був зареєстрований з 14.11.2014 року за іншою адресою ( АДРЕСА_1 ). Про безпосередню наявність штрафу та про підстави її винесення дізнався тільки з листа відділу з примусового виконання рішень від 25.12.2023 року та фактично звернувся до суду у десятиденний термін після отримання копії оскарженої постанови.

Посилаючись на вищенаведені обставини, скаржник просить суд поновити пропущений з поважних причин строк для подання скарги на постанову державного виконавця Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Добряк Аліни Сергіївни від 31.10.2018 року про накладення штрафу у сумі 18047,22 грн. у виконавчому провадженні № 37821226 на боржника ОСОБА_1 ; визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Добряк Аліни Сергіївни від 31.10.2018 року про накладення штрафу на боржника ОСОБА_1 у сумі 18047.22 грн. у виконавчому провадженні № 37821226.

Представник ОСОБА_1 адвокат Безух М.І. надав суду заяву про розгляд скарги без його участі, скрагу просив задовольнити.

Від представників Південно-Східного управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до суду надійшли письмові відзиви на скаргу.

Дослідивши скаргу, письмові відзиви, надані учаниками процесу письмові докази, суд дійшов наступних висновків.

Згідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Бердянського міськрайонного суду від 18.10.2012 року постановлено стягнути аліменти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на сина ОСОБА_3 у розмірі частки від заробітку (доходу).

Судом видано виконавчий лист № 801/7941/2012 року Бердянським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.07.2012 року і до його повноліття.

30.04.2013 державним виконавцем Бердянського ВДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 37821226.

12.08.2017, на підставі зазначеного, державним виконавцем Бердянського ВДВС винесено постанову ВП № 37821226 про арешт майна боржника.

23.02.2018 державним виконавцем Бердянського ВДВС винесено постанову ВП № 37821226 про арешт коштів боржника.

30.03.2018 державним виконавцем Бердянського ВДВС винесено постанови ВП № 37821226 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання.

31.10.2018 державним виконавцем Бердянського ВДВС винесено постанову ВП N 37821226 про накладення штрафу у розмірі 18047.22 грн., а саме згідно розрахунку заборгованість від 31.10.2018 становить 36094,45 грн.

Листом від 25.12.2023 року відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішення у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) адвокату скаржника повідомлено наступне:

«Згідно ч. 14 ст. 71 Закону за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів. На підставі зазначеного, згідно інформації з АСВП встановлено, що 31.10.2018 державним виконавцем Бердянського ВДВС винесено постанову ВП № 37821226 про накладення штрафу у розмірі 18047.22 грн., а саме згідно розрахунку заборгованість від 31.10.2018 становить 36094,45 грн. Згідно інформації з АСВП встановлено, що за період з 31.10.2018 по 26.01.2022 (остання дата перерахування коштів на рахунок стягувача) на рахунок стягувана перераховано 8360,00 грн. На підставі зазначеного, станом на теперішній час залишок боргу по аліментам складає 27 734,45 грн. та штраф за несплату аліментів у розмірі 18 047,22 грн. Станом на теперішній час інформація про сплату заборгованості за виконавчим листом № 801/7941/2012 виданого 06.12.2012 Бердянським міськрайонним судом Запорізької області до Відділу не надходила.»

Нормою частини 1 статті 449 ЦПК визначено, що скаргу може бути подано до суду:

-у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи;

- у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

В обґрунтування поважності причин пропущення десятиденного строку звернення до суду, представник скаржника ОСОБА_1 зазначає, що боржник постанову від 31.10.2018 року по ВП № 37821226 про накладення штрафу у розмірі 18047.22 грн. не отримував. На час винесення постанови від 31.10.2018 року він мешкав та був зареєстрований з 14.11.2014 року за іншою адресою ( АДРЕСА_1 ). Про безпосередню наявність штрафу та про підстави її винесення дізнався тільки з листа відділу з примусового виконання рішень від 25.12.2023 року та фактично звернувся до суду у десятиденний термін після отримання копії оскарженої постанови.

Імперативним приписом частини 2 статті 449 ЦПК України закріплено, що пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Частиною 2 статті 126 ЦПК України передбачено, що документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (частина 1 статті 127 ЦПК України).

Разом із тим, при вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження.

Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язків сторін у справі, визначених Цивільним процесуальним кодексом України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.

Тому, у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку.

Норми цивільного процесуального законодавства не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі підстави визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. При цьому поважними причинами пропущення строку є обставини, що позбавили особу можливості подати заяву у визначений законом строк, вони об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення заявника і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або суттєво ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Ці обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Як вбачається із обставин справи, виконавче провадження щодо примусового виконання рішення Бердянського міськрайонного суду від 18.10.2012 року перебувало на виконанні у відділі ДВС Бердянського МУЮ з 30.04.2013 р.

Згідно ч. 1статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Згідно наданої боржником ОСОБА_1 копії паспорту, з 2014 року він мешкав та був зареєстрований з 14.11.2014 року в АДРЕСА_1 , тобто за місцем виконання рішення суду від 18.10.2012 року.

Крім цього, у відзиві на скаргу державний виконавець зазначає, що згідно інформації з АСВП за період з 31.10.2018 по 26.01.2022 (остання дата перерахування коштів на рахунок стягувача) на рахунок стягувача перераховано 8360,00 грн.

З наведеного слід, що боржник був обізнаний про дії державного виконавця з приводу виконання рішення Бердянського міськрайонного суду від 18.10.2012 року.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд розцінює факт звернення ОСОБА_1 в грудні 2023 р. до відділу примусового виконання рішень з відповідним запитом як недостатній доказ необізнаності боржника про накладення на нього в 2018 році штрафу в розмірі 18047,22 грн., з урахуванням його проживання з 2014 року в м. Бердянську за місцем виконання рішення суду про стягнення аліментів.

З наведеного слід, що ОСОБА_1 не надано суду достатніх доказів того, коли саме йому стало відомо про винесення державним виконавцем постанови ВП № 37821226 про накладення штрафу у розмірі 18047.22 грн.

Суд наголошує, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, у тому числі на етапі виконання судового рішення.

Враховуючи те, що докази по справі не підтверджують необізнаність скаржника про накладення на нього штрафу, суд приходить до переконання щодо наявності пропущеного строку на подачу скарги на дії державного виконавця.

Відповідно до ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За таких обставин, суд вважає, що заявлені вимоги адвоката Безуха М.І., який діє в інтересах ОСОБА_1 подані поза межами строку, який встановлений законодавством на оскарження дій чи бездіяльності державних виконавців. Тому в задоволенні скарги необхідно відмовити повністю.

Керуючись статтями 126, 127, 353, 354, 447, 449,451 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_5 який діє в інтересах ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Бердянського міськрайонного відділу ДВС Південного-Східного управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Добряк Аліни Сергіївни, стягувач ОСОБА_2 , на дії державного виконавця.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у 15-денний строк з дня її проголошення.

Суддя: М.В. Антоненко