ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3470/24 Справа № 204/6027/23 Суддя у 1-й інстанції - Чудопалова С.В. Суддя у 2-й інстанції - Халаджи О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

судді - доповідача Халаджи О. В.

суддів: Канурної О.Д., Космачевської Т.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у письмовому провадженні у м. Дніпро апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2023 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (суддя першої інстанції Чудопалова С.В., повний текст рішення складено 22 січня 2024 року),

В С Т А Н О В И В:

26 квітня 2023 року позивач Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» звернулось до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просило стягнути з відповідачки на користь Банку заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 13.10.2011 року у розмірі 38764,02 грн., станом на 09.02.2023 року, яка складається з наступного: 31419,10грн. заборгованість за тілом кредиту, 7344,92 грн. заборгованість за простроченими відсотками та судовий збір у розмірі 2684 грн.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2023 року позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 , 20 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» суму заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 13.10.2011 у розмірі 31 419 гривень10 копійок.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» суму сплаченого судового збору у розмірі 2684,00 грн.

Із вказаним рішенням суду в частині відмовлених позовних вимог не погодилась представник АТ КБ «ПриватБанк» Ніколаєнко О.М., та подала апеляційну скаргу, вважає, що воно в цій частині ухвалено без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів у справі, з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Мотивує скаргу тим, що відповідачка звернулась до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 13.10.2011 року.

Також вказує, що відповідачкою була підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» 30 днів пільгового періоду, які відписані особисто відповідачкою.

Відповідачка після отримання картки за умовами укладеного з Банком договору здійснила дії щодо проведення її активації, користувалась карткою, а також отримувала кредитні кошти з власної ініціативи, та не зверталась до Банку задля розірвання договору.

ОСОБА_2 просила рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2023 року в частині відмовлених позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове, яким стягнути з відповідачки на користь Банку заборгованість за відсотками в сумі 7344,92 грн.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до частини 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою «Апеляційне провадження».

Згідно частини 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено,що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами,якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

В даній справі ціна позову становить, 38764,02 гривень, тобто менше ста розмірів прожиткового мінімуму (3028 х 100 = 302800), а тому справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у письмовому провадженні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 13.10.2011 між АТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, на підставі анкети-заяви (а.с. 6).

14.06.2018 відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з ПАТ КБ «Приватбанк» на АТ КБ «Приватбанк», що підтверджується копією статуту АТ КБ «Приватбанк» (а.с.42-43).

Згідно довідки керівника Напрямку операційного обслуговування ГО ОСОБА_3 вбачається, що між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 був підписаний кредитний договір № б/н, за яким було надано картки «Універсальна» від 13.10.2011 терміном дії до 07/25 (а.с.5).

Як вбачається із матеріалів справи, розмір кредитного ліміту збільшився до 32000,00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування карткового рахунку, після чого 26.12.2022 року його зменшено до 0,00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування карткового рахунку (а.с. 4).

З наданого банком розрахунку заборгованості за договором вбачається, що станом на 09.02.2023 відповідач має заборгованість у розмірі 38764,02 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту 31419,10 грн. та заборгованості за простроченими відсотками 7344,92 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення відсотків суд першої інстанції дійшов висновку, що відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді сплату відсотків за користування кредитними коштами.

Апеляційний суд не погоджується з даним висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинне виконуватися належним чином у відповідності з умовами договору. При цьому відповідач, як сторона кредитного договору зобов`язаний повернути позивачу одержаний кредит та сплатити відсотки (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За змістом ст.1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

З матеріалів справи вбачається, що 13.10.2011 року між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви приєднанні до Умов та Правил набрання банківських послуг у ПриватБанку. (а.с.6).

Також апеляційним судом встановлено, що 13.10.2011 року відповідачкою було підписано довідку об Умовах кредитування з використанням кредитки «Універсальна» 30 днів пільгового періоду ( а.с.7).

З даної довідки вбачається, що між відповідачкою та Банком було узгоджено процентну ставку за користування кредитними коштами, 3% на місяць, крім того сторони погодили розмір щомісячних платежів у розмірі 7% від заборгованості, строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітнім, розмір неустойки ( пені та штрафу).

Також матеріалами справи встановлено, що 28.09.2021 року відповідачкою було підписано паспорт споживчого кредиту, з якого також вбачається, що між сторонами було погоджено процентну ставку, порядок оплати та відповідальність у випадку несвоєчасної оплати основного боргу та щомісячних процентів (а.с.8-12).

ОСОБА_1 , під час розгляду справи у суді першої інстанції не заперечувала, щодо факту підписання вищевказаних документів.

Апеляційний суд вважає, що підписавши 13.10.2011 року довідку об Умовах кредитування з використання кредитки «Універсальна» 30 днів пільгового періоду, та 28.09.2021 року паспорт споживчого кредиту, відповідачка погодилась із запропонованими їй умовами кредитування, оскільки в даному випадку, всі умови та правила містяться в одному документі, а не є окремим додатком до договору.

Тобто, відповідачка підписавши вказану заяву, погодилась зі всіма істотними умовами кредитування, оскільки під час підписання заяви приєднання, відповідачу було відомо про процентну ставку.

Як вбачається з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки ОСОБА_1 , 13.10.2011року відбувся старт карткового рахунку з лімітом 300 грн. який в подальшому збільшувався до 32000 грн., та 26.12.2022 року кредитний ліміт зменшено до 0,00 грн. (а.с.4).

З довідки АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що на підставі кредитного договору б/н, укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 останній було надано: кредитну картку № НОМЕР_1 відкриту 13.10.2011 року з терміном дії до 05/15, кредитну картку № НОМЕР_2 відкриту 05.06.2015 року з терміном діє до 02/15, кредитну картку № НОМЕР_3 відкриту 14.08.2017 року з терміном дії до 08/17, кредитну картку 186202 відкриту 19.03.2018 року з терміном дії до 12/21, кредитну картку № НОМЕР_4 відкриту 28.09.2021 року з терміном дії до 07/25 (а.с.5)

Таким чином підписана сторонами у справі довідка об Умовах кредитування з використання кредитки «Універсальна» 30 днів пільгового періоду, та паспорт споживчого кредиту, в якій вони погодили істотні умови, у тому числі й розмір процентів за користування кредитом та збільшення відсоткової ставки у разі прострочення сплати кредитної заборгованості, що є договором у розумінні цивільного законодавства.

АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі.

Відповідачка не надала своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за основним зобов`язанням та відсотками, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Користування відповідачкою. кредитними коштами підтверджується випискою по рахунку та у судовому порядку даний кредитний договір недійсним не визнавався.

Таким чином висновок суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову у частині стягнення відсотків у розмірі 7344 грн.92 коп. не відповідає діючому цивільному законодавству та матеріалам справи.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції задовольняє позовну заяву в частині стягнення відсотків за користування кредитними коштами в межах заявлених позовних вимог.

Оскільки суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, є підстави для скасування оскаржуваного рішення у частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків за користування кредитними коштами і ухвалення нового судового рішення у цій частині.

Відповідно до положень частини першої ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 13 даної статті передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки, судом першої інстанції на користь Банку було стягнуто судовий збір у повному обсязі, тобто 2684 грн., та з урахуванням задоволення позову, апеляційний суд вважає, за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 4026 грн.

Керуючись статтями 141, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2023 в частині відмови у стягненні заборгованості за відсотками скасувати і ухвалити нове рішення в цій частині.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_5 )на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» () заборгованість за кредитним договором № б/н від 13.10.2011 року станом на 09.02.2023 року за відсотками за користування кредитом у розмірі 7344 грн. 92 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_5 )на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» () судовий збір у розмірі 4026 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: О.В. Халаджи

О.Д. Канурна

Т.В. Космачевська