КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/1752/23
Провадження № 2/552/1327/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.03.2024 року м. Полтава

Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Миронець Мельничук О.К.

за участі секретаря судових засідань Кумир О.О.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Київського районного суду м.Полтави цивільну справу за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання в сумі 14765,08 грн., посилаючись на те, що відповідачі є споживачами послуг, які надаються позивачем за адресою АДРЕСА_1 . В зв`язку з тим, що відповідачі своєчасно не вносять плату за надані послуги утворилась заборгованість у зазначеному розмірі. Просять стягнути суму заборгованості та судові витрати.

Заочним рішенням Київського районного суду м.Полтави від 26.06.2023 року позовні вимоги

Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" задоволено у повному обсязі. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП не встановлено) на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (р/рахунок № НОМЕР_2 в АБ «Укргазбанк», МФО 320478, ) заборгованість в сумі 14765,08 грн., та судовий збір по 1342 грн., з кожного.

Ухвалою суду від 06.02.2024 року скасовано заочне рішення Київського районного суду м. Полтави від 26.06.2023 року по цивільній справі за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні просила суд відмовити в задоволенні позову Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» з тих підстав, що були викладені в заяві про перегляд заочного рішення. У вищевказаній заяві відповідачі заперечували про стягнення з них нарахованого індексу інфляції та 3% річних, посилаючись на Закон України від 17.03.2021 року №530-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (Covid-19) на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов?язаних із поширенням коронавірусної хвороби (Covid-19) та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється, зокрема: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

Представник позивача ОСОБА_1 , в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. В своїх запереченнях на заяву про перегляд заочного рішення зазначала,що твердження відповідачів про відмову у задоволенні позовних вимог позивача є безпідставними.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з?явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі.

Дослідивши докази у справі, заслухавши представника позивача та відповідача, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" в період з 01.01.2019 року по 01.12.2021 року надавав послуги з теплопостачання, але плата за послуги в повному обсязі не вносилася, існує заборгованість за вказаний період в розмірі 12674,45 грн.

Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтями 64, 68 ЖК України передбачено обов`язок відповідачів своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

Відповідачі покладені на них, як споживачів обов`язки належним чином не виконували, за отримані послуги в повному обсязі не сплачували.

Тому суд приходить до висновку, що з відповідачів підлягає стягненню заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01.01.2019 по 01.12.2021 року в сумі 12674,45 грн.

При вирішенні питання щодо стягнення 3% річних та розрахованої суми інфляції суд виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом ч. 1 ст.901, ч. 1 ст.903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

Доводи відповідачів про невірно проведений розрахунок, невизнання позову в частині застосування індексу інфляції та 3 % річних не ґрунтуються на Законі та відхиляються судом.

Так, дійсно Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникнення і поширення коронавірусної хвороби (СОVID-19)", зокрема, на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, непі) за несвоєчасне здійснення платежів за ..житлово-комунальні послуги. Однак, інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Таким чином, норми Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникнення і поширення коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17 березня 2020 року № 530-ІХ на нарахування інфляційних збитків та 3% річних не розповсюджуються.

З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово - комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч.1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги.

Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

На підставі викладеного суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення позовні вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за надані послуги з врахуванням індексу інфляції та 3% річних.

Загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача з урахуванням індексу інфляції за період з 21.02.2019 року по 01.02.2022 року у розмірі 1492,76 грн., 3 % річних у розмірі 597,87 грн. та заборгованості за послуги теплопостачання 12674,45 грн., а всього складає 14765,08 грн.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп.

Судом встановлено, що відповідачі є інвалідами ІІ групи безстроково.

Частиною 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору.

Таким чином, враховуючи те, що відповідачі є інвалідами ІІ групи, а отже звільнені від сплати судового збору, то судовий збір у розмірі 2684 грн. компенсується позивачу за рахунок держави.

Керуючись ст.141, 263 - 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (юридична адреса: м.Полтава, вул.Польська, 2-А, ) заборгованість за послуги теплопостачання в сумі 14765,08 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Сторони по справі:

Позивач - Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (р/рахунок № НОМЕР_2 в АБ «Укргазбанк», МФО 320478, ).

Відповідач ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Повний текс рішення складено та підсписано 21.03.2024 року.

Суддя Миронець Мельничук О.К.