Справа 206/2422/23
Провадження 2/206/50/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 року м. Дніпро

Самарський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючої - судді Плінської А.В.,

при секретарі Крижко О.А.,

з участю представника відповідача Василець М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2023 року Акціонерне товариство «Універсал банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 75 830 грн. 37 коп. мотивуючи тим, що банк запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank.

Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт.

Особливістю даного проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Онбординг відбувається шляхом: верифікації клієнта очно на точці видачі; верифікації клієнта очно у відділенні Банку; верифікації клієнта очно співробітником служби доставки банку у зручному для клієнта місці; верифікації клієнта очно кредитним агентом у точці. Починаючи з травня 2020 року: відеовирифікація працівником Банку дистанційно; дія шеренг на точці дистанційно та селфі клієнта; спрощена процедура через УБКІ, селфі клієнта та селфі клієнта з паспортом. Разом зі встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.

Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення.

08.02.2019 року ОСОБА_1 звернулась до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 08.02.2019 року.

Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови.

Крім того в анкеті позичальник підтвердив, що усе листування щодо цього договору просить здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов Договору.

Банком надано кредит позичальнику у гривні у вигляді поновлювальної кредитної лінії (ліміт) з пільговим періодом використання на споживчі потреби в розмірі до 100 000 грн. з можливістю його коригування, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3.1% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом 37.2% річних, зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 6.2% на місяць на суму загальної заборгованості та від 121 дня просторочення встановлена відповідальність за прострочення грошового зобов`язання у розмірі 74.4% річних.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, в той час як відповідач взятих на себе зобов`язань по договору не виконала, своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом не надавала, на прохання позивача погасити заборгованість не реагувала, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором, яка станом на 15.02.2023 року становить 75 830 грн. 37 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача

Ухвалою від 29 вересня 2023 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

16 жовтня 2023 року ОСОБА_1 подала до суду відзив в якому просила відмовити в задоволенні позову із посиланням на те, що відсутні дані первинного бухгалтерського обліку в підтвердження надання кредиту, розрахунок заборгованості теж не підтверджений належними доказами, не має обґрунтування та доказів збільшення кредитного ліміту.

24 жовтня 2023 року представником позивача подано відповідь на відзив, в якому вказують, що між сторонами було укладено електронний договір, підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Генерація ключової пари здійснювалась з допомогою смартфона клієнта, на якому встановлено мобільний додаток.

Відповідно до виписки про рух коштів на рахунку кредитний ліміт боржника складає 35 925 грн. Відповідно до виписки про рух коштів на рахунку, баланс складає (мінус) 39 905 грн. 37 коп. Заборгованість 75 830 грн. 37 коп., з яких повністю використаний боржником кредитний ліміт 35 925 грн. та суми овердрафту (мінусу по картці), яка становить (мінус) 39 905 грн. 37 коп. В підтвердження вимог позивачем було надано роздруківку про рух коштів по картці ОСОБА_1 за період з 8 лютого 2019 року по 15 лютого 2023 року.

24 листопада 2023 року представником відповідача було подано заперечення на відповідь на відзив в яких вказує, що оскільки анкета заява не містить істотних умов кредитного договору, тому не є доказом фактичного укладення кредиту, відкриття карткового рахунку та видачі кредитної картки відповідачу. Витяг з умовами і правилами відповідачем не підписаний, відсутні докази отримання умов і правил відповідачем. Крім того, вказує, що отримати і ввести ОТР пароль міг не тільки відповідач. Представник відповідача вказує, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які підтверджують суму наданого відповідачу кредитного ліміту та видачу кредитної картки, а отже в задоволенні позову слід відмовити.

5 січня 2024 року представником відповідача подано додаткові пояснення в яких вказують, що позивачем самостійно збільшено тіло кредиту на суму 21 546 грн. 61 коп. за рахунок нарахованих відсотків та неустойки, що слідує з руху коштів по картці.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання, в якому просить справу розглядати в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила щодо задоволення позовних вимог та просила відмовити з підстав зазначених у відзиві.

Заслухавши пояснення учасника процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 08 лютого 2019 року Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про надання банківських послуг «Monobank», згідно з умовами якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка, шляхом підписання анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг.

В своїй анкеті-заяві до Договору про надання банківських послуг від 08 лютого 2019 року, відповідач підтвердила, що підписана нею заява разом із Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг та відповідно підтвердила, що ознайомилась та отримала примірник у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язався виконувати його умови.

До кредитного договору банк додав Умови і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank .

Згідно з тарифами картки «Monobank» пільговий період за карткою діє до 62 днів (діє з моменту виникнення заборгованості до кінця календарного місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, при умові її погашення в повному обсязі), пільгова відсоткова ставка становить 0,00001%, розмір обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитними коштами становить 4% від заборгованості, базова відсоткова ставка - 3,1% на місяць, збільшена відсоткова ставка на місяць за карткою «Monobank» на суму загальної заборгованості - 6,2% на місяць (нараховується у випадку наявності простроченої заборгованості).

Із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 08 лютого 2019 року вбачається, що станом на 15 лютого 2023 року заборгованість по ньому становить 75 830 грн. 37 коп., в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 75 830,37 грн.

Відповідно до довідки про рух коштів по картці від 19 жовтня 2023 року клієнта ОСОБА_1 за період з 8 лютого 2019 року по 15 лютого 2023 року кредитний ліміт станом на 15 лютого 2023 року складає 35 925 грн., заборгованість 75 830 грн. 37 коп., сума витрат 310 442 грн. 67 коп., зарахувань 234 612 грн. 30 коп.

Відповідно до частин 1,2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Так, електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає,що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді.

Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону.

В силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

При цьому, за змістом наведеного Закону електронним підписом, тобто одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

Аналогічні за змістом висновки, викладені у численних постановах Верховного Суду, зокрема, постанові від 12 січня 2021 по справі №524/5556/19, від 09 вересня 2020 року по справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року по справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року по справі №127/33824/19 тощо.

Таким чином суд вважає, що вказаний кредитний договір, який укладений в електронній формі, відповідає вимогам Закону і доводить факт існування волевиявлення сторін на його укладання, оскільки форма та порядок укладання договору відбулось саме у змішаній формі - підписання позичальником заяви-анкети шляхом засвідчення генерацією ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, який в подальшому також буде використовуватися для накладеного удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Зазначені дії свідчать про укладання електронного договору у спрощеній формі (не у вигляді окремого документу).

В той же час, саме по собі звернення відповідача до Банку із метою отримання банківських послуг та підписання анкети заяви до договору про надання банківських послуг від 26 березня 2018 року не є доказом фактичного отримання позичальником кредитних коштів. Але , як слідує з роздруківки руху коштів по картці клієнта ОСОБА_1 за період з 8 лютого 2019 року по 15 лютого 2023 року сума витрат ОСОБА_1 склала 310 442 грн. 67 коп., сума зарахувань за період 234 612 грн. 30 коп., кредитний ліміт (станом на 15 лютого 2023) 35 925 грн., заборгованість (станом на 15 лютого 2023 року) 75 830 грн. 37 коп.

Як вбачається з наданих банком доказів, анкета-заява, підписана відповідачем, не містить відповідних істотних умов кредитного договору, в ній відсутні будь-які дані стосовно оформлення кредиту, суми кредитного ліміту, строку повернення кредиту, визначення розміру процентів за користування кредитом, неустойки та інших істотних умов.

При цьому, на підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів, банком надано розрахунок заборгованості.

Витягом з Умов обслуговування рахунків фізичної особи в Акціонерному товаристві «Універсал Банк», що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені тарифи користування кредитною карткою «Monobank», в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема, штраф за несвоєчасне погашення кредиту та/або відсотків, порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких, зокрема, визначено дію договору, та інші умови.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови та тарифи розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, неустойки саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядку нарахування.

Наданий позивачем примірник умов належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

У даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, оскільки кредитор мав можливість додати до позовної заяви витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови обслуговування рахунків фізичної особи, відсутні підстави для врахування наведених сум при визначенні розміру заборгованості та її подальшого стягнення.

Надані позивачем Умови з огляду на їх мінливий характер не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана ним і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Зазначений висновок узгоджується з висновками постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку Акціонерному товариству «Універсал Банк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначено моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а тому суд вважає, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, тобто тільки щодо стягнення тіла кредиту.

З наданого Акціонерним товариством «Універсал Банк» розрахунку вбачається, що розмір заборгованості відповідача за кредитним договором визначено з урахуванням відсотків, які нараховані згідно з умовами обслуговування рахунків фізичної особи, а тому цей розрахунок не є належним доказом щодо розміру коштів, які фактично отримані позичальником, та його заборгованості.

З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що загальний залишок заборгованості за кредитом (тіло кредиту) становить 75 830 грн. 37 коп.

Проте, фактично вся ця сума не є заборгованістю лише за тілом кредиту, оскільки банком також здійснювалось автоматичне списання відсотків за прострочення за кредитом за рахунок кредитних коштів, що теж враховано ним як заборгованість за тілом кредиту, однак фактично такою не є.

Як вбачається з наданого банком розрахунку заборгованості та виписки по картковому рахунку, незважаючи про відсутність погодження між сторонами у визначеній законом формі істотних умов договору щодо розміру процентів за користування кредитом, пені, неустойки (комісії), про що зазначалось вище, АТ «Універсал Банк» здійснювалось нарахування та списання відсотків не відповідно до положень ч. 1 ст. 1048 ЦК України (на рівні облікової ставки НБУ), а у збільшеному розмірі 37,2 % (поточна ставка) за рахунок коштів внесених відповідачем в рахунок погашення заборгованості.

Тобто, до суми фактично отриманих відповідачем кредитних коштів позивач неправомірно нарахував ще й відсотки та штрафи за прострочення кредиту, хоча докази про погодження з відповідачем на вчинення вказаних дій позивач суду не надав і матеріали справи цього не містять. Вказані відсотки та заборгованість за порушення грошового зобов`язання банк самовільно нарахував відповідачу, що відображено у розрахунку заборгованості, додавши їх до суми фактично отриманих відповідачем кредитних коштів, внаслідок чого неправомірно збільшив тіло кредиту.

Тому, суд вважає, що заявлена сума заборгованості за тілом кредиту є необґрунтованою, а стягненню підлягає різниця між заявленою банком сумою заборгованості за кредитом та сумою нарахованих банком відсотків, які були погашені за рахунок кредитних коштів та коштів внесених позичальником на погашення кредиту, тобто в розмірі 54 283 грн. 76 коп.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами ст.141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2684,00 грн., у зв`язку із задоволенням частково позовних вимог, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.10,11, 141, 258-259,263-265 ЦПК України, суд-,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал банк» (, місцезнаходження м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, індекс 04114), заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Моnobank» від 08.02.2019 року станом на 15.02.2023 року в розмірі 54 283 грн. 76 коп., в тому числі 54 283 грн. 76 коп. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) та судовий збір в розмірі 2 035,27 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На рішення, може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлено 29.02.2024 року.

Суддя: Плінська А.В.