КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 760/7715/23
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/254/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Кулікової С.В., Музичко С.Г.,

при секретарі Даньшиній І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по аліментах та пені,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 29 вересня 2023 року, ухваленого під головуванням судді Шереметьєвої Л.А.,-

встановив:

У квітні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду із названим позовом.

Позивач просила стягнути з відповідача заборгованість по аліментах на утримання дітей у розмірі 82 811 грн 00 коп. та пеню за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 49 686 грн 60 коп.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 29 червня 2023 року провадження в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по аліментах та пені закрито.

04 липня 2023 року ОСОБА_1 подав заяву про ухвалення додаткового рішення. Просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 12 000 грн.

Додатковим рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 29 вересня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить додаткове рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити вимоги заяви в повному обсязі.

Представник ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримав.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції виходив із відсутності попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат у відзиві та договору про надання правової допомоги.

Висновки суду відповідають вимогам закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Згідно з ч. ч. 3, ч. 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 червня 2021 року у справі № 820/479/18 зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження понесених витрат на отримання правничої допомоги ОСОБА_1 надав до суду акт виконаних робіт від 30 червня 2023 року, платіжну інструкцію від 15 травня 2023 року на суму 6 000 грн 00 коп., платіжну інструкцію від 29 квітня 2023 року на суму 6 000 грн 00 коп.

Водночас матеріали справи не містять договору про надання правової допомоги ОСОБА_1 , а у відзиві на позовну заяву відсутній попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат.

Крім того, неподання стороною, на користь якої ухвалено судове рішення, розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу.

Відтак, з огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення витрат на правничу допомогу.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом при вирішенні спору були порушені норми процесуального права.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відсутність договору про надання правничої допомоги не є підставою для відмови у задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу колегія суддів відхиляє, оскільки п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України встановлено, що здійснені стороною у справі судові витрати на правничу допомогу визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт.

При цьому розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19.

При цьому матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що ОСОБА_3 надавав послуги ОСОБА_1 .

Під час судового розгляду справи представником ОСОБА_1 не вчинено жодної процесуальної дії, яка б вплинули на результати вирішення справи, не подано до суду ні відзив, ні заперечення щодо доводів позовної заяви.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального або неправильне застосування норм процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що додаткове рішення суду від 29 вересня 2023 року ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Додаткове рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 29 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст складено 21 березня 2024 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.В. Кулікова

С.Г. Музичко