Справа № 172/2159/23
Провадження № 2/172/630/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.01.2024 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Битяка І.Г. за участі: секретаря судового засідання Лук?яненко О.В., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в сел. Васильківка цивільну справу за позовом заступника керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону Магери В.В. в інтересах держави в особі військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної державі внаслідок вчинення кримінального правопорушення, -

В С Т А Н О В И В

До суду надійшов вищевказаний позов. В обґрунтування позовних вимог заступник керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону вказує, що ухвалою Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 25.10.2023 року у справі № 172/1569/23 встановлено, що ОСОБА_1 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 413 КК України втрата ввірених для службового користування зброї та іншого військового майна внаслідок порушення правил їх зберігання в умовах воєнного стану, а також добровільно відшкодував збитки за втрачене майно, а саме: пряму дійсну шкоду у розмірі 89745,58 грн. Таким чином, до ОСОБА_1 підлягають застосуванню такі види матеріальної відповідальності: матеріальна відповідальність у повному розмірі завданої з його вини шкоди за втрату тактичного прицілу (TrijiconACOG 4x32 №353339) відповідно до ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі»; підвищена матеріальна відповідальність у десятикратному розмірі вартості втраченої ним зброї 5,56 мм штурмової гвинтівки М4А1 із серійним № 10771078 відповідно до ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», Переліку озброєння, зброї та боєприпасів до неї, нестача або розкрадання яких відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до їх вартості, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15 липня 2020 року № 604.

Згідно з наданою військовою частиною НОМЕР_1 довідкою залишкова вартість тактичного прицілу (TrijiconACOG 4x32 №353339) складає 31377,06 грн., залишкова вартість зброї (5,56 мм штурмової гвинтівки М4А1 із серійним №10771078) складає 56448,01 грн., а залишкова вартість з кратністю складає 564480,10 грн. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 1413 від 23.05.2023 року притягнуто ОСОБА_1 до підвищеної матеріальної відповідальності, суму втраченого майна з урахуванням кратності у загальному розмірі 595857,16 грн. віднесено на рахунок ОСОБА_1 . Крім того, ОСОБА_1 добровільно відшкодовано додатково 9703,83 грн. Відповідно до Виписки з книги обліку грошових стягнень і нарахувань військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 залишається невідшкованою сума у розмірі 498328,26 грн.

Щодо наявності підстав для представництва інтересів держави органами прокуратури у порядку ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» заступник керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону зазначає, що втрачене ОСОБА_1 військове майно, власником якого є держава, закріплене за військовою частиною НОМЕР_1 на праві оперативного управління, тому саме військова частина НОМЕР_1 визначена позивачем у цій справі та саме вона мала б захищати інтереси держави за вказаних у позовній заяві обставин. З огляду на викладене, Дніпровською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Східного регіону в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» 06.11.2023 року скеровано до військової частини НОМЕР_1 запит про надання інформації про те, чи вживалися військовою частиною претензійно-правові заходи щодо стягнення з ОСОБА_1 збитків, спричинених військовій частині НОМЕР_1 , у тому ж числі й звернення до уповноваженої особи, якій належить звертатися з позовами та діяти в суді в інтересах військової частини. У листі від 08.11.2023 № 20577 військова частина НОМЕР_1 повідомила, що нею претензійно-позовні заходи щодо стягнення з ОСОБА_1 збитків, нанесених державі, не вживалися. Зауважує, що дійсно інтереси держави повинні захищати насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, у тому числі шляхом подання відповідних позовних заяв, а не прокурор. Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави. Проте для того, щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. Звернення заступника керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону до суду з цим позовом, у даному випадку, є єдиним ефективним засобом захисту порушених інтересів держави, враховуючи, що уповноважений орган самостійно не звернувся до суду з позовною заявою, оскільки лише орган прокуратури є тим суб`єктом, що має процесуальну можливість в даному випадку.

У зв`язку з чим, заступник керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) матеріальну шкоду, заподіяну державі внаслідок вчинення кримінального правопорушення у розмірі 498328,26 грн. .

Ухвалою від 20.11.2023 року провадження у справі відкрито та постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Прокурор Магера В.В. позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження.

В ході розгляду справи судом встановлено таке.

За правилами ст. 131-1 Конституції України, прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду із позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор який звертається до суду в інтересах держави в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державною здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 2 статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі»: матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності; пряма дійсна шкода (далі - шкода) - збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків. До шкоди не включаються доходи, які могли бути одержані за звичайних обставин, якщо таких збитків не було б завдано.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі вчинення діяння (дій чи бездіяльності), що мають ознаки кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» особа за шкоду, завдану розкраданням або втратою озброєння, зброї та боєприпасів до неї, несе підвищену матеріальну відповідальність у кратному співвідношенні до вартості такого майна, але не більше десятикратного розміру.

Перелік озброєння, зброї та боєприпасів до неї, нестача або розкрадання яких відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до їх вартості затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 15.07.2020 року № 604. Відповідно до цього Переліку нестача або розкрадання вогнепальної зброї калібром до 30 мм, кулеметів, приладдя для чищення кулеметів та пістолетів відшкодовується винними особами у десятикратному розмірі їх вартості.

Ухвалою Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 25.10.2023 року у справі № 172/1569/23 встановлено, що ОСОБА_1 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 413 КК України втрата ввірених для службового користування зброї та іншого військового майна внаслідок порушення правил їх зберігання в умовах воєнного стану.

Зазначеною ухвалою встановлено факт залишення без нагляду закріпленого за ОСОБА_1 військового майна служби забезпечення засобами ближнього бою та приладами розвідки і спостереження озброєння логістики військової частини НОМЕР_1 , а саме: 5,56 мм штурмової гвинтівки М4А1 із серійним № 10771078 вартістю 56448,01 грн. та тактичного прицілу TrijiconACOG 4x32 № 353339 вартістю 31377,06 грн., що призвело до їх втрати внаслідок порушення правил їх зберігання.

Згідно з ухвалою суду ОСОБА_1 звільнений від кримінальної відповідальності за фактом скоєння злочину, передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям. Окрім цього, ОСОБА_1 добровільно відшкодував збитки за втрачене майно, а саме: пряму дійсну шкоду у розмірі 89745,58 грн.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена ухвала, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно із зазначеними положеннями ЦПК України, вищевказані обставини - факт вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України, що встановлені ухвалою Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 25.10.2023 року, не підлягають доказуванню в ході розгляду цієї цивільної справи.

Згідно з наданою військовою частиною НОМЕР_1 довідкою про вартісну оцінку заподіяної шкоди, залишкова вартість тактичного прицілу (TrijiconACOG 4x32 № 353339) складає 31377,06 грн., залишкова вартість зброї (5,56 мм штурмової гвинтівки М4А1 із серійним № 10771078) складає 56448,01 грн., а залишкова вартість з кратністю складає 564480,10 грн.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 1413 від 23.05.2023 притягнуто ОСОБА_1 до підвищеної матеріальної відповідальності, а суму втраченого майна з урахуванням кратності у загальному розмірі 595857,16 грн. віднесено на рахунок ОСОБА_1 .

Згідно з випискою з книги обліку грошових стягнень і нарахувань військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 залишається невідшкодованою сума у розмірі 498328,26 грн.

Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог заступника керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону Магери В.В. в інтересах держави в особі військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної державі внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тому з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 2147,20 грн., який розрахований із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, оскільки прокурором позов до ОСОБА_1 поданий в електронній формі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 22, 1166 ЦК України ст.ст. 4, 12, 13, 81, 82, 89, 141, 200, 206, 259, 263 ЦПК України,

У Х В А Л И В

1. Позов заступника керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону Магери В.В. в інтересах держави в особі військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної державі внаслідок вчинення кримінального правопорушення задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) матеріальну шкоду, заподіяну державі внаслідок вчинення кримінального правопорушення у розмірі 498328 (чотириста дев`яносто вісім тисяч триста двадцять вісім) гривень 26 копійок.

3. Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за подання позову до суду в сумі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Г. Битяк