ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-п/753/25/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2024 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Гусак О.С.,

з секретарем Римар М.М.,

за участі представника позивача Вербової О.П. ,

розглянувши заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Дарницького районного суду міста Києва від 14 липня 2022 року у справі за позовом комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 14 липня 2022 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» заборгованість за спожиті до 1 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 24292 грн 97 коп.; заборгованість за спожиті до 1 травня 2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 13850 грн 97 коп.; заборгованість за спожиті з 1 травня 2018 року послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 2184 грн 65 коп.; витрати пов`язанні з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 16 грн 50 коп.; судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1512 грн 85 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» заборгованість за спожиті з 11 жовтня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 26739 грн 20 коп.; заборгованості за спожиті з 11 жовтня 2018 року послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 33566 грн 22 коп.; витрати пов`язанні з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 11 грн 00 коп.; судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 757 грн 15 коп.

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на той факт, що заочне рішення було прийнято судом у відсутність відповідача, за місцем реєстрації він жодних повісток не отримував, в резолютивній частині відсутні відомості, які ідентифікують його та його місце проживання, він став власником квартири 11 жовтня 2018 року, однак у квартирі проживали інші особи, що не було відомо ВДВС у Дарницькому районі м. Києва, рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 18 січня 2021 року задоволено його позов про виселення ОСОБА_4 та неповнолітню ОСОБА_5 , вказане рішення виконано 17 серпня 2021 року, саме з цього часу він мав фактичний доступ до квартири. Посилаючись на наведене, вважає, що заборгованість у період з 11 жовтня 2018 року по 12 серпня 2021 року має бути стягнено із осіб, які фактично проживали у квартирі. Крім того, просив суд поновити строк на подання заяви, оскільки отримав судове рішення лише 2 лютого 2024 року.

У судове засідання заявник не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, вимоги заяви підтримав.

Представник комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» Вербова О.П. заперечувала проти перегляду заочного рішення, через відсутність підстав передбачених законодавством, крім того, зазначила, що рішення вже частково виконано.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Заочним рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 14 липня 2022 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» заборгованість за спожиті до 1 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 24292 грн 97 коп.; заборгованість за спожиті до 1 травня 2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 13850 грн 97 коп.; заборгованість за спожиті з 1 травня 2018 року послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 2184 грн 65 коп.; витрати пов`язанні з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 16 грн 50 коп.; судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1512 грн 85 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» заборгованість за спожиті з 11 жовтня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 26739 грн 20 коп.; заборгованості за спожиті з 11 жовтня 2018 року послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 33566 грн 22 коп.; витрати пов`язанні з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 11 грн 00 коп.; судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 757 грн 15 коп.

У відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення, суд може своєю ухвалою скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Виходячи з наявних матеріалів справи та виходячи із дати отримання заочного рішення 2 лютого 2024 року та подання заяви до суду 8 лютого 2024 року, суд приходить до висновку про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Згідно із положеннями ст. 285 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначені, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і не повідомлення їх суду, і докази про це посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Тобто для скасування заочного рішення необхідна наявність одночасно двох наведених умов.

Використання законодавцем в конструкції коментованої статті 288 ЦПК України сполучника "і" дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку за місцем адреси квартири, яка належить йому на праві власності.

ОСОБА_2 у заяві зазначає, що він зареєстрований за іншою адресою.

Разом із тим, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Що стосується доводів заяви щодо того, що він є власником квартири із 11 жовтня 2018 року, однак фактично мав можливість користуватися квартирою з 17 серпня 2021 року суд виходить із наступного.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Правовідносини з приводу користування та утримання будинком (квартирою), у тому числі тих, що належать громадянам на праві власності, регулюються, зокрема, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує, а відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Ухвалюючи заочне рішення судом встановлено, що з 11 жовтня 2018 року власником квартири АДРЕСА_1 став ОСОБА_2 .

Таким чином, на нього як власника квартири покладалися обов`язки щодо утримання майна.

Посилання ОСОБА_2 , про те, що він не міг фактично користуватися квартирою, оскільки в ній проживав попередній власник, і лише з 17 жовтня 2021 року, коли було виконано рішення суду про виселення він фактично мав можливість користуватися квартирою, не є підставою для перегляду заочного рішення.

Вказані обставини лише можуть бути підставою для звернення ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування з нього відповідних коштів, які були стягнуті із ОСОБА_2 , як власника майна, на якого покладався обов`язок утримання майна.

Заявником в обгрунтування таких доводів не надано жодних даних про повідомлення комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про те, що він не користується його послугами із зазначенням відповідних підстав.

Доводи заявника щодо неможливості користування житловим приміщенням суд не бере до уваги при вирішенні даної заяви, оскільки наведені обставини не обґрунтовують підстав для скасування заочного рішення у розумінні ст. 288 ЦПК України, у справі про стягнення заборгованості за отримані комунальні послуги.

Відповідно до ч. 3ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення або скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Отже, метою процедури перегляду заочного рішення є надання можливості відповідачу, який не брав участі у судовому засіданні з поважних причин, і при цьому не був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду у встановленому процесуальним законом порядку, подати суду свої обґрунтовані доказами заперечення проти позову.

В даному випадку, судом встановлено, що жодна з обставин, визначених ст. 288 ЦПК України, відповідачем належним чином обґрунтована не була.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заяваОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Дарницького районного суду міста Києва від 14 липня 2022 року є необґрунтованою, у зв`язку з чим не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 268, 280-289, 353 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

поновитиОСОБА_2 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Дарницького районного суду міста Києва від 14 липня 2022 року.

ЗаявуОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Дарницького районного суду міста Києва від 14 липня 2022 року у справі за позовом комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гусак