Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Бенца К.К.

за участю секретаря судового засідання Майор Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгород в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне Управліня Пенсійного фонду України в Закарпатській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне Управліня Пенсійного фонду України в Закарпатській області, звернулася до Ужгородського міськрайонного суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту належності документу, а саме трудової книжки серії НОМЕР_1 від 08.07.1981 року заявнику ОСОБА_1 .

Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що з досягненням пенсійного віку звернулася до

Головного управління ПФУ в Закарпатській області для призначення пенсії за віком, та надала в управління необхідні документи згідно переліку. Серед наданих нею документів були: паспорт громадянина України, ідентифікаційний код, диплом серії НОМЕР_2 та трудова книжка, яка була видана на дівоче прізвище ОСОБА_2 , ім`ям було зазначено ОСОБА_3 , по батькові ОСОБА_4 .

Після укладення шлюбу отримала прізвище за чоловіком ОСОБА_5 , та на підставі свідоцтва про шлюб у трудову книжку серії НОМЕР_1 від 08.07.1981 року були внесені зміни та виправлено прізвище з дівочого ОСОБА_2 на ОСОБА_5 , ім`я залишилось без змін - ОСОБА_3 .

Зазначає, що з невідомих їй причин, у свідоцтві про шлюб серії НОМЕР_3 від 06.08.1983 р. її по батькові вказано помилково як « ОСОБА_6 », замість вірного ОСОБА_4 . Відповідно до паспорта громадянина України, заявник зазначена як ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказує на те, що через розбіжності, які містяться в трудовій книжці ( ОСОБА_7 ), а також через те, що у свідоцтві про шлюб серії НОМЕР_3 від 06.08.1983 р. її по батькові вказано помилково як « ОСОБА_6 », замість вірного « ОСОБА_4 », пенсійний фонд не може ідентифікувати належність їй трудової книжки серії НОМЕР_1 від 08.07.1981 року.

Розбіжність у написані імені та по батькові у документах стали перешкодою у призначені пенсії у зв`язку з пенсійним віком .

Встановлення даного юридичного факту заявнику необхідно для оформлення пенсії в органах пенсійного фонду.

Оскільки невірне зазначення імені та по батькові заявника у трудовій книжці є перешкодою в призначенні їй пенсії , заявник просить встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трудової книжки серії НОМЕР_1 виданої 08.07.1981 року на ім`я - дівоче прізвище ОСОБА_2 , ім`я ОСОБА_3 , по батькові ОСОБА_8 .

У судове засідання заявник не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності.

Представник заінтересованої особи Головного управління пенсійного фонду України в Закарпатській області у судове засідання повторно не з`явився.

Від представника Головного управління пенсійного фонду України в Закарпатській області до суду надійшли письмові пояснення по справі. Згідно письмових пояснень повідомлено суд , що у документах для призначення ОСОБА_1 пенсії по віку виявлені розбіжності. При огляді документів було виявлено, що в трудовій книжці заявниця зазначена як ОСОБА_9 , згідно паспорта НОМЕР_4 від 30.09.1997 року заявниця значиться як ОСОБА_1 . Просять провести розгляд справи за їх відсутності.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи, які беруть участь у справі не здійснюється.

Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного.

Положеннями ч.1 ст.293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. (ч.1 ст.294 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Як встановлено судом, заявник ОСОБА_10 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 30.07.1963 року. У відповідності до даних зазначених в свідоцтві про народження, прізвище ім`я та по батькові заявника значиться як ОСОБА_11 .

Як встановлено по справі, згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_4 , виданого 30.09.1997 року Ужгородським РВ УМВС України в Закарпатській області прізвище ім`я та по батькові заявника значиться як ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , копія якого приєднана до матеріалів справи.

Згідно довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру від 10.03.1998 року, прізвище ім`я та по батькові заявника значиться як ОСОБА_1 , копія якої приєднана до матеріалів справи.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу від 06.08.1983 р.н., серії НОМЕР_3 , прізвище ім`я та по батькові заявника значиться як ОСОБА_11 , копія якої приєднана до матеріалів справи.

Як встановлено судом, 06.08.1983 року заявниця уклала шлюб з ОСОБА_12 , що зареєстрований Середнянською селищною радою та після одруження заявниці присвоєно прізвище ОСОБА_5 , що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_3 , копія якого приєднана до матеріалів справи.

З 1981 року ОСОБА_1 розпочала трудову діяльність, у зв"язку з чим була виписана трудова книжка на її ім"я.

В судовому засіданні встановлено, що трудова книжка серії НОМЕР_1 заведена 08.07.1981 року на російській мові на дівоче прізвище ОСОБА_2 , ім`я ОСОБА_3 , по батькові ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , копія якої приєднана до матеріалів справи.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_12 , серії НОМЕР_6 від 21.09.1984 року прізвище ім`я та по батькові заявника в графі « мати» значиться як ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_13 , серії НОМЕР_7 від 08.09.1992 року прізвище ім`я та по батькові заявника значиться як « ОСОБА_1 ».

Згідно диплому серії НОМЕР_2 виданого 01.07.1981 року, прізвище ім`я та по батькові заявника значиться як « ОСОБА_11 ».

Отже, в трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 08.07.1981 року, не вірно записано ім`я заявника ОСОБА_1 , а саме ім`я зазначено як ОСОБА_3 на російській мові, замість вірного - « ОСОБА_14 » та по батькові « ОСОБА_8 » на російській мові, замість вірного « ОСОБА_4 ».

Оскільки неусунення судом цих недоліків позбавляє заявника можливості вирішення питання про отримання пенсії за віком, заявник вправі вимагати від суду захисту своїх суб`єктивних прав.

У відповідності до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як вбачається з матеріалів справи, трудова книжка серії НОМЕР_1 від 08.07.1981 року яка видана на прізвище, ім`я та по батькові ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 містить розбіжність в написанні імені та по батькові власника трудової книжки із прізвищем , ім`я та по батькові зазначеним у паспорті громадянина України серії НОМЕР_4 , виданого 30.09.1997 року Ужгородським РВ УМВС України в Закарпатській області .

Пункт 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" передбачає, що суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 1постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення,встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку, їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі Постанова Пленуму) певні юридичні факти можуть підтверджуватися рішенням суду.

Згідно частини 1 статті 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі сумніву в належності трудової книжки особі внаслідок помилки, коли прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по-батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, ураховуючи положення пункту 26 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» факт належності цього документа відповідній особі може бути встановлено лише у судовому порядку. Внесення виправлень на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом від 29.07.93 № 58, у таких випадках не передбачено.

Пунктом 26 Порядку визначено, що якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

Вимога про встановлення факту, що має юридичне значення, розглядається, якщо такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Встановлення факту належності трудової книжки необхідно заявнику для можливості оформлення пенсії за віком.

Відповідно до норм статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України).

З урахуванням всіх обставин справи, виходячи із принципів розумності та справедливості суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази письмові документи, та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви .

За таких обставин, аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про те, що трудова книжка серії НОМЕР_1 заповнена 08.07.1981 року на дівоче прізвище ОСОБА_2 , ім`я ОСОБА_3 , по батькові ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить заявнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 пред`явнику паспорта серії НОМЕР_4 , виданого 30.09.1997 року Ужгородським РВ УМВС України в Закарпатській області .

Встановлення даних фактів не пов`язане з вирішенням спору про право, породжує для заявника юридичні наслідки; вказані ним обставини знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи судом, а тому, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 4,12,81, 89, 293,294,315, 319 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне Управліня Пенсійного фонду України в Закарпатській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу- задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пред`явнику паспорта серії НОМЕР_4 , виданого 30.09.1997 року Ужгородським РВ УМВС України в Закарпатській області ,правовстановлюючого документу, а саме : трудової книжки серії НОМЕР_1 заповнена 08.07.1981 року на російській мові на імя « ОСОБА_2 з виправленням на « ОСОБА_9 » ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Ужгородський міськрайонний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

Учасники справи:

Заявник : ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 );

Заінтересована особа : Головне Управліня Пенсійного фонду України в Закарпатській області (місце знаходження: 88000, м. Ужгород, пл. Народна, 4).

Дата складання повного тексту рішення суду 20.03.2024 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца