Справа № 211/4508/23
Провадження № 2/211/836/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12 січня 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Сарат Н.О.

при секретарі Зоріній С.М.

за участі позивача ОСОБА_1

третьої особи ОСОБА_2

представника позивача - ОСОБА_3

відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представники позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

21 липня 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача ОСОБА_4 аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, вказавши, що вони ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є батьками повнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка досягла повноліття, однак продовжує навчання у Криворізькому державному педагогічному університеті, термін навчання до 30.06.2026 року. Донька проживає з матір`ю, але потребує допомоги батька, який в добровільному порядку не виділяє належних коштів на її утримання на період навчання, тому позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку до закінчення донькою навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років.

Ухвалою суду від 25.07.2023 року провадження по справі відкрито у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін.

09.08.2023 року відповідачем надано відзив на позов, згідно якого вказує, що з 01.08.2023 року розмір його заробітної плати становить 50 % посадового окладу у зв`язку з запровадженням режиму неповного робочого часу наказ № 4 від 28.07.2023 року 3400 грн. Відповідач навчається на 1 курсі Криворізького професійного транспортно-металургійного ліцею, відповідно до наказу № 1-З-УФЮ від 16.03.2023 року, термін навчання до 26.06.2024 року. 02.07.2023 року відповідач подарував доньці на навчання 13000 грн. з нагоди її повноліття. Відповідач має батьків похилого віку, за якими доглядає та надає допомогу, вони проживають у Кіровоградській області, тому він несе додаткові витрати на проїзд до непрацездатних батьків похилого віку, сплачує комунальні послуги. Відповідач зазначає, що взагалі не має змоги сплачувати аліменти на навчання доньки, а тому вимоги незпідставні та не підлягають задоволенню.

15.08.2023 року представниками позивача подано відповідь на відзив, яку залишено без розгляду, в наслідок чого і заперечення на відповідь на відзив судом не досліджується.

05.10.2023 року представником позивача подано уточнений позов, який в судовому засіданні представник позивача не підтримала.

Ухвалою суду від 20.11.2023 року відмовлено у витребуванні доказів.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала, просила задовольнити, пояснила по змісту позову, вказала, що відповідач добровільно не надає допомоги на навчання дитини, доньку утримує її чоловік ОСОБА_6 .

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позов підтримала, пояснила по змісту позову, просила стягнути з відповідача аліменти на навчання доньки в розмірі 1/4 частини доходів щомісяця.

У судовому засіданні третя особа ОСОБА_2 підтримала позовні вимоги, просила задовольнити позов, пояснила, що кошти в розмірі 13000 грн. батько подарував їй на день народження, а на навчання коштів не надає. До цього вона не спілкувалася з батьком 3 роки, а потім він її запросив на день народження, сфотографував для суду, вони поспілкувалися близько місяця і на цьому все.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 позовні вимоги не визнав повністю, пояснив відповідно змісту відзиву.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Вирішуючи питання про допустимість та належність доказів по справі, суд зазначає, наступне. Відповідно до ст. 58 ЦПК належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Належність до справи кожного доказу визначається судом.

Таким чином, суд вважає недопустимими та неналежними доказами по справі, які не несуть в собі жодної доказової суті, та нічого не підтверджують і не спростовують у справі про стягнення аліментів на навчання повнолітньої дитини, враховуючи, що позов подано до суду 21.07.2023 року, це скріншоти переписки відповідача з донькою надані позивачем; скріншоти переписки та фото відповідача з донькою надані відповідачем; довідка про навчання та квитанції про оплату навчання та комунальних послуг, які здійснювалися до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також акт про проживання за 2022 рік, надані позивачем; чеки на пальне та на ліки надані відповідачем, так як вони не підтверджують цільове використання; акт від 08.08.2023 року про встановлення факту здійснення догляду, наданий відповідачем, так як акт не завірений належним чином, особи, що в ньому розписалися не встановлені.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва виданого 14.07.2005 року Виконкомом Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_7 . (а.с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , досягла повноліття, однак продовжує навчання у Криворізькому державному педагогічному університеті, термін навчання до 30.06.2026 року. (а.с. 104).

Дитина проживає з матір`ю за адресою АДРЕСА_1 . (а.с. 12, 13), та перебуває на її утриманні. Позивач ОСОБА_1 працює торгівельним представником у ТОВ "ЄВРОМІКС". ( а.с. 29, 30).

Відповідач ОСОБА_4 працює головою Первинної профспілкової організації ВПЗУ КЛД (51). З 01.08.2023 року розмір його заробітної плати становить 50 % посадового окладу у зв`язку з запровадженням режиму неповного робочого часу наказ № 4 від 28.07.2023 року 3400 грн. Відповідач навчається на 1 курсі Криворізького професійного транспортно-металургійного ліцею, відповідно до наказу № 1-З-УФЮ від 16.03.2023 року, термін навчання до 26.06.2024 року. Має непрацездатних батьків похилого віку, яким надає допомогу, як єдиний син.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199,200,201цьогоКодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей).

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 29.01.2018 р., у справі № 622/373/16-ц, в постановах Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15, від 20 травня 2020 року у справі № 635/1139/17 (провадження № 61-350св17).

Згідно ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, в ч.1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п.20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення.

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених устатті 182цього Кодексу.

При цьому, статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, враховуючи, що батьки зобов`язані у рівній мірі забезпечувати дитину усім необхідним, відповідач ОСОБА_4 є працездатною особою, законом встановлено його обов`язок надавати матеріальну підтримку доньці, так як остання продовжує навчання у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батька, тому виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи, що відповідач є студентом, має непрацездатних батьків похилого віку, низький рівень заробітної плати, суд вважає, що з відповідача на користь позивача на утримання повнолітньої доньки, слід стягнути аліменти в розмірі 1/6 частки, що буде відповідати інтересам сторін, до закінчення дитиною навчання 30.06.2026 року, починаючи з 21.07.2023 року.

Згідност. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи, що позивача при подачі позову було звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

На підставі ст. ст. 80, 81, 181, 182, 191, 199, 200 СК України, керуючись ст. ст. 2, 4, 81, 82, 133, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-282, 430 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , представники позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_4 , ІПН НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_2 , аліменти у розмірі 1/6 частини від всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, на користь матері дитини ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_1 , на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 на період її навчання у Криворізькому державному педагогічному університеті, тобто до 30 червня 2026 року включно, але не більше як до досягнення двадцяти трьох років, починаючи стягнення з 21 липня 2023 року.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІПН НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_2 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в сумі 1073 ( одну тисячу сімдесят три) гривні 60 коп.

На підставі пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 17.01.2024 року.

Суддя: Н. О. Сарат