Справа 688/1058/24
№ 2/688/482/24
Рішення

Іменем України

02 квітня 2024 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Козачук С.В.,

з участю секретаря судового засідання Гошовської О.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі судових засідань в місті Шепетівці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом адвоката Спеціального Сергія Павловича в інтересах ОСОБА_2 до Ленковецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області про визнання права власності в порядку спадкування,

встановив:

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог, позиція позивача

06.03.2024 року адвокат Спеціальний С.П. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_2 з позовом до Ленковецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування.

В обґрунтування позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 з яким ОСОБА_2 проживала як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з 1993 року. Після його смерті залишилось спадкове майно, в тому числі житловий будинок по АДРЕСА_1 . Вказане будинковолодіння відноситься до колгоспного двору, головою якого являлася мати померлого ОСОБА_3 - ОСОБА_4 .

ОСОБА_2 , як єдиний спадкоємець за заповітом, звернулась до Першої шепетівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 . Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на будинковолодіння нотаріусом відмовлено у зв`язку з відсутністю належного правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності спадкодавця на нього.

А тому, просить суд визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок із господарськими спорудами по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Чотирбоки Шепетівського району Хмельницької області.

Позивач ОСОБА_2 в підготовче засідання не з`явилась, про час, день та місце його проведення була повідомлена у встановленому законом порядку.

Представник позивача ОСОБА_2 адвокат Спеціальний С.П. в підготовчому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, ухваливши рішення за результатами підготовчого провадження у зв`язку із визнанням позову відповідачем.

Позиція відповідачів

Представник відповідача Ленковецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області у підготовче засідання не з`явився. Сільський голова ОСОБА_5 подав до суду заяву, у якій просив розгляд справи провести за відсутності представника сільської ради по наявних матеріалах справи, проти задоволення позову не заперечував.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 11.03.2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 09 год. 30 хв. 02.04.2024 року; витребувано із Першої шепетівської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи №126/2023, заведеної до майна померлого ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; із Другої шепетівської державної нотаріальної контори інформацію щодо заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Чотирбоки Шепетівського району Хмельницької області (за наявності належним чином завірену копію спадкової справи).

21.03.2024 року на адресу суду від завідучача Другої шепетівської державної нотаріальної контори Оскаєвої Л.В. надійшла належним чином завірена копія спадкової справи №544/2013, заведеної до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 .

21.03.2024 року на адресу суду від завідувача Першої шепетівської державної нотаріальної контори Камфорович О.А. надійшла належним чином завірена копія спадкової справи №126/2023, заведеної до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Виклад встановлених судом обставин, зміст спірних правовідносин та докази на їх підтвердження

Судом встановлено, що будинковолодіння по АДРЕСА_1 , зареєстроване за колгоспним двором, головою якого являється ОСОБА_4 ,складається з житлового будинку загальною площею 61,80 кв.м., житловою площею 52,90 кв.м., збудованого у 1964 році, сараю, збудованого в 1976 році, вартість будинковолодіння становить 433788,68 грн, що підтверджується даними свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого 24.05.1991 року виконкомом Шепетівської районної Ради народних депутатів №55, зареєстрованого в реєстровій книзі №1 за р.№101; технічного паспорту на жилий будинок індивідуального житлового фонду від 25.05.1991 року, довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 22.02.2024 року.

Згідно додатку №1 до рішення 12 сесії Ленковецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області №24 від 04.11.2021 року, АДРЕСА_1 була перейменована на вул. Ковалянська.

З довідки №211 від 21.06.2023 року, виданої виконкомом Ленковецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, слідує, що згідно запису погосподарської книги №4 за 1991 рік станом на 16.04.1991 року по АДРЕСА_1 були зареєстровані: ОСОБА_4 , 1937 року народження, та ОСОБА_3 , 1958 року народження.

Таким чином, вказаний будинок з господарським будівлями та спорудами, який має статус колишнього колгоспного двору, належав ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у рівних частках по 1/2 частці кожному.

Член колгоспного двору ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Чотирбоки Шепетівського району Хмельницької області, що вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 01.06.2013 року, виданого виконкомом Чотирбоківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області.

Після смерті ОСОБА_4 . Шепетівською районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №544/2013. Згідно матеріалів спадкової справи із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса звернувся син померлої - ОСОБА_3 , якому нотаріусом як єдиному спадкоємцю видано свідоцтва про справо на спадщину за заповітом на спадкове майно.

Член колгоспного двору ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Чотирбоки Шепетівського району Хмельницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 23.03.2023 року, виданого виконавчим комітетом Ленковецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області.

З довідки №198 від 13.06.2023 року, виданої виконкомом Ленковецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, слідує, що на день смерті ОСОБА_3 , 1958 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з ним без реєстрації місця проживання по АДРЕСА_1 проживала співмешканка ОСОБА_2 , 1952 року народження., та вела з ним спільне господарство.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина. Єдиним спадкоємцем за заповітом є ОСОБА_2 , інших спадкоємців, які б виявили намір прийняти спадщину не має, що підтверджується даними спадкової справи 126/2023 року.

Отже, позивач ОСОБА_2 вчасно звернулась до Першої шепетівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, а саме на земельні ділянки. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на будинковолодіння по АДРЕСА_1 їй було нотаріусом відмовлено через відсутність документів, які б підтверджували право власності спадкодавця на спадкове майно, що слідує із довідки №б/н/01-16 від 17.01.2024 року, виданої завідувачем Першої шепетівської державної нотаріальної контори Камфорович О.А.

Застосовані норми права

При розгляді справ про спадкування необхідно встановити: місце відкриття спадщини, коло спадкоємців, які прийняли спадщину; законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і сімейних потреб.

Його створення і діяльність врегульовувалось положеннями 120-127 ЦК Української РСР 1963 року.

Зокрема, згідно з частиною першою статті 120 ЦК Української РСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, а частина друга статті 123 цього Кодексу визначала, що розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Закон Української РСР «Про власність», який набув чинності 15 квітня 1991 року, не містив поняття «колгоспний двір» і закріпив загальні положення щодо права власності на майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї.

Так, відповідно до статті 17 цього Закону майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними.

6 січня 1994 року набрав чинності Закон України від 16 грудня 1993 року № 3718-XII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким виключено з ЦК Української РСР статті 120-127, які врегульовували створення та діяльність колгоспного двору, і статтю 563 щодо спадкування майна колгоспного двору.

При вирішення спорів щодо майна колишнього колгоспного двору, яке придбане до 15 квітня 1991 року, судам належить застосовувати норми, що регулювали власність цього двору до вказаної дати, зокрема, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір таких часток визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

При вирішенні питання щодо спадкування майна колишнього колгоспного двору судами належить виходити з того, що Закон Української РСР «Про власність» не містив положень, які виключали майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, зі складу спадщини.

У пункті 4 Постанови Верховної Ради Української РСР № 885-XII від 26 березня 1991 року «Про введення в дію Закону Української РСР «Про власність» вказано, що правила, які містяться в Законі Української РСР «Про власність» і були передбачені Законом СРСР «Про власність в СРСР», застосовуються з дня введення в дію Закону СРСР «Про власність в СРСР», тобто з 1 липня 1990 року.

Таким чином, з 1 липня 1990 року при спадкуванні частки майна колишнього колгоспного двору застосовувалися загальні правила щодо спадкування.

Такий правовий висновок відображено у постанові Верховного суду від 17.06.2020 року у справі №156/482/17 провадження 61-25814св18.

За змістом ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У статті 1233 ЦК України зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається нотаріусом на підставі письмової заяви спадкоємців після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Таким чином, аналіз норм права, що регламентують порядок оформлення права на спадщину, що відкрилась після 1 січня 2004 року передбачає звернення спадкоємця як за законом так і за заповітом до нотаріуса і видачі ним відповідного свідоцтва.

Відповідно до абз. 2-3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Згідно зі статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Мотиви та висновки суду

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову

Заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши думку представника відповідача, викладену у письмовій заяві, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позов задовольнити та ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження з огляду на наступне.

З матеріалів справи слідує, що будинковолодіння, яке входить до складу спадкового майна, побудоване на законних підставах і не є самочинним будівництвом, ОСОБА_2 є спадкоємцем за заповітом майна померлого ОСОБА_3 , який у встановленому законом порядку прийняв спадшищу після смерті свої матері ОСОБА_4 . Позивач в порядку та строк встановлені законом звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 та є єдиним спадкоємцем за заповітом. У видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу відмовлено з підстав відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно, тобто порушено її цивільне право на отримання спадщини, яке відповідно до ст. 16 ЦК України підлягає судовому захисту шляхом визнання права власності на спадкове майно.

Згідно ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження

А тому, суд дійшов висновку позов задовольнити та визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за заповітом на будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки судовий спір виник з причин, не пов`язаних з діями відповідача, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 120, 123, 525, 548 ЦК УРСР 1963 року, ст.ст. 392, 1216-1218, 1223, 1268, 1296 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-82, 200, 206, 258, 259, 260-265, 268, 273 ЦПК України, суд -

вирішив:

позов адвоката Спеціального Сергія Павловича в інтересах ОСОБА_2 до Ленковецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на будинковолодіння по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Чотрбоки Шепетівського району Хмельницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до апеляційного суду Хмельницької області через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає по АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 26 грудня 2000 року Шепетівським МРВ УМВС України в Хмельницькій області, РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач - Ленковецька сільська рада Шепетівського району Хмельницької області, адреса місцезнаходження: 30443, вул. Коськовецька, 55, с. Ленківці Шепетівський район Хмельницька область, .

Суддя: Світлана КОЗАЧУК