Справа № 297/4148/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 квітня 2024 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді: Мацунича М.В.

суддів: Собослоя Г.Г., Фазикош Г.В.

за участю секретаря судового засідання: Сливки С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Старицька Юліана Юріївна, на ухвалу Берегівського районного суду Закарпатської області від 12 грудня 2023 року, постановлену головуючим суддею Ільтьо І.І., в справі за заявою Товариства з обмеження відповідальністю «Синергія ОІЛ» про забезпечення позову

встановив:

Представник ТОВ «Синерія ОІЛ» звернувся до суду з заявою про забезпечення позову та просив накласти арешт на нерухоме майно, грошові кошти, які наявні на рахунках, що належать ОСОБА_1 . Заяву обґрунтовував тим, що в провадженні Берегівського районного суду перебуває цивільна справа за його позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Синергія ОІЛ» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди.

Так, 25 грудня 2022 року о 12:45 годин в с. Шом по вул. Головній, Берегівського району, ОСОБА_1 керуючи автомобілем, а саме сідловин тягачем «МАН TGS», державний номерний знак « НОМЕР_1 », із спеціалізованим напівпричепом марки «SCHMITZSKI 24SL82», державний номерний знак « НОМЕР_2 », порушив п. 12.1, 13.1 ПДР, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість та з`їхав в кювет, внаслідок чого пошкодив електроопору, паркан будинку АДРЕСА_1 . Внаслідок ДТП транспортний засіб також отримав механічні пошкодження. Відповідач свою вину у вчиненні ДТП не визнає, уникає зустрічей із заявником та не бажає відшкодувати завдану шкоду, тому є підстави вважати, що не накладення арешту на його майно може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та унеможливить ефективний захист та поновлення порушених прав позивача.

Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 12 грудня 2023 року заяву про забезпечення позову задоволено частково.

Накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0139, площею 0,0619 га з цільовим призначенням для колективного садівництва, за адресою: Київська область, Броварський район, с. Гоголів, «Ескулап» садове товариство;

однокімнатну квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;

1/4 частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

У іншій частині заяви відмовлено.

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Старицька Ю.Ю., просить скасувати ухвалу як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права та відмовити в задоволенні заяви.

Вважає, що судом накладено арешт на майно, вартість якого значно перевищує заявлені вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, що свідчить про не співмірність застосованих заходів забезпечення позову позовним вимогам.

При цьому заявник не надав доказів здійснення відповідачем дій, які б свідчили про намір відчужити майно, чи ухилення від відшкодування матеріальних збитків. Також не надано доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає що така підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно №357742771 від 09 грудня 2023 року вбачається, що ОСОБА_1 є власником:

земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0139, площею 0,0619 га з цільовим призначенням для колективного садівництва, за адресою: Київська область, Броварський район, с. Гоголів, «Ескулап» садове товариство;

однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2 , 1/1 частки в квартирі;

1/4 частки в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до частин 1, 2 ст. 149 ЦПК суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, по захист яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно із п.1 ч.1 та ч.3 ст.150 ЦПК позов може бути забезпечено накладенням арешту на майно відповідача та забороною вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути розмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до ускладнення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинне мати очевидний та об`єктивний характер. Відповідно до роз`яснень п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як неодноразово зазначав Верховний Суд у своїх судових рішеннях (від 10 березня 2020 року у справі № 750/12430/19, від 28 травня 2020 року у справі № 211/374/20, від 30 листопада 2020 року у справі № 127/17451/20 та ін.) під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, ухваленого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, не порушує речове право володіння особи майном, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте, тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання значної шкоди позивачам.

Цивільній процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено виконання рішення при задоволенні позову. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав та законних інтересів. При цьому ухвалою про забезпечення позову не може вирішуватися спір по суті.

Оскільки предметом вказаного спору є стягнення витрат на відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля «MAN» та супровідних витрат за завдану майнову шкоду в розмірі 757 400, 22 грн., то саме в межах цієї суми відшкодування завданої матеріальної шкоди слід накласти арешт на належне майно позивача.

Апеляційний суд вважає, що такий вид забезпечення позову як арешт майна, буде достатнім заходом забезпечення позову і при цьому право володіння та користування майном ОСОБА_1 не обмежується.

Відтак, зважуючи на встановлене в контексті вимоги пунктів 1 - 4 частини 1 статті 376 ЦПК України, колегія суддів належним чином дослідивши усі надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшла обґрунтованого висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову та у зв`язку із цим доводи апеляційної скарги є підставними і такі підлягають частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню в частині задоволених вимог та постановлення з таких вимог постанови про часткове задоволення заяви про забезпечення позову.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 149, 150, 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Старицька Юліана Юріївна, задовольнити частково.

Ухвалу Берегівського районного суду Закарпатської області від 12 грудня 2023 року про забезпечення позову, скасувати в частині задоволених вимог та постановити з таких вимог постанову про часткове задоволення заяви про забезпечення позову.

В рахунок забезпечення позову Товариства з обмеження відповідальністю «Синергія ОІЛ» накласти арешт на нерухоме майно яке на праві власності належить ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 , а саме: земельну ділянку площею 0,0619 га за кадастровим номером :02:002:0139, з цільовим призначенням для колективного садівництва, за адресою: Київська область, Броварський район, с. Гоголів, садове товариство «Ескулап»; однокімнатну квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 у межах суми відшкодування завданої матеріальної шкоди та судових витрат.

В іншій частині заявленої вимоги, відмовити.

Повний текст постанови суду складено 08 квітня 2024 року.

Головуючий:

Судді: