УХВАЛА

21 березня 2024 року

м. Київ

справа № 357/5131/23

провадження № 61-70вп24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Петрова Є. В., розглянувши питання про визначення підсудності справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2023 року ОСОБА_3 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом, у якому просив розірвати шлюб між ним та ОСОБА_4 , зареєстрований 02 квітня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 401, посилаючись на те, що фактично шлюбні відносини припинені та подальше збереження сім`ї є неможливим.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 травня 2023 року позов задоволено.

Постановою Київського апеляційного суду від 16 січня 2024 року рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 травня 2023 року скасовано та направлено справу до суду першої інстанції для вирішення питання про підсудність.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 лютого 2024 року цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу передано до Верховного Суду для визначення підсудності в порядку статті 29 ЦПК України.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що обидві сторони є громадянами України, але проживають поза її межами, а саме у Південній Кореї .

Відповідно до статті 29 ЦПК України підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово.

З матеріалів справи вбачається, що 02 квітня 2016 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 уклали шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 401, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Позивач ОСОБА_3 є громадянином України, проте з 2020 року проживає у Південній Кореї . Вказані обставини підтверджуються копією звіту про проживання в Кореї іноземного громадянина - ОСОБА_7 , з якого вбачається, що позивач проживає у Південній Кореї з 14 лютого 2020 року, строк дії останнього дозволу від 03 квітня 2023 року - 14 травня 2026 року.

Відповідач ОСОБА_4 є громадянкою України, про те на даний час проживає у Південній Кореї, що підтверджується листом Державної прикордонної служби України, з якої вбачається, що ОСОБА_4 виїхала з України 20 квітня 2021 року і станом на 21 червня 2023 року відомості щодо повернення її в Україну відсутні.

Відповідно до частини першої статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно копії паспорта ОСОБА_3 його місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 20).

Згідно копії паспорта ОСОБА_4 її місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 24).

З урахуванням цих обставин, підсудність розгляду даної цивільної справи про розірвання шлюбу між громадянами України, які проживаються на території Південної Кореї, слід визначити Первомайському міськрайонному суду Миколаївської області.

Керуючись статтею 29 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Визначити підсудність цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу Первомайському міськрайонному суду Миколаївської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Петров