Справа № 333/8645/21
Провадження № 2/331/86/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2024 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Антоненка М.В.

при секретарі Байрамовій Д.А.

розглянувши за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» звернулось до судлу з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів. Просить суд стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» () безпідставно набуті кошти у розмірі 24349 (двадцять чотири тисячі триста сорок дев`ять) гривень 42 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» () судовий збір у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійок.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 січня 2022 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Справу призначено у підготовче судове засідання на 12.04.2022 року на 10 год. 30 хв.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 липня 2022 року справу призначено до судового розгляду на 12.12.2022 року на 09 год. 00 хв.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 грудня 2022 року по справі № 333/8645/21 позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів, задоволено; стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» () безпідставно набуті кошти у розмірі 24349 (двадцять чотири тисячі триста сорок дев`ять) гривень 42 копійки; стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» () судовий збір у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійок.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 березня 2023 року поновлено ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.12.2022 року по справі 333/8645/21 за позовом ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів; заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.12.2022 року задоволено; заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.12.2022 року по справі 333/8645/21 за позовом ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів скасувано; призначено розгляд справи у підготовчому судовому засіданні.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 липня 2023 року було призначено дану справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи без його участі та клопотання зменшення судових витрат.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Першин І. надав суду письмовий відзив на позов ПАТ «Страхова компанія «ВУСО», в я кому позов не визнав та просив розглянути справу за відсутності відповідача та його представника на підставі наявних доказів.

Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що позовна заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України (суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. ст. 2, 4 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справ або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно частини 1 статті 95 Цивільного процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно статті 77 Цивільного процесуального кодексу України,належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що між ПрАТ «СК «ВУСО» (Страховик) та ОСОБА_2 (Страхувальником) було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 201192049 від 09.09.2020 року. Згідно умов Договору страховик взяв на себе зобов`язання у випадку настання страхової подій відшкодувати завдану страхувальником шкоду життю, здоров`ю та майну третіх осіб при експлуатації забезпеченого транспортного засобу ВАЗ 21104, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 .

Відповідно до умов Полісу страхова сума за шкоду, заподіяну майну на одну потерпілу особу становить 130 000,00 грн., франшиза - 1 000,00 грн.

20.05.2021 року об 21 год. 20 хв. в м. Києві по Кільцевій дорозі, біля будинку № 41 по вул. Ватутіна, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки ВАЗ 21104, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу марки «DAF XF 105.410» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вищевказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Крім цього, за наслідками вищезазначеного ДТП стосовно ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 209526 від 20.05.2021 року.

Потерпілою від зазначеної ДТП є власниця пошкодженого транспортного засобу «DAF XF 105.410» д/з НОМЕР_3 громадянка ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

25.05.2021 року ОСОБА_4 (водій, який керував транспортним засобом марки «DAF XF 105.410» д.р.н.з. НОМЕР_3 під час ДТП) звернувся до ПрАТ «СК «ВУСО» з заявою про виплату страхового відшкодування на рахунок ОСОБА_1 , як власнику транспортного засобу марки «DAFXF 105.410» д.р.н.з. НОМЕР_3 , внаслідок ДТП, що відбулась 20.05.2021 року.

У зв`язку із пошкодженням транспортного засобу «DAF XF 105.410» д/з НОМЕР_3 , позивач виплатив ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 24 349,42 гривень.

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 09.08.2021 року по справі № 760/13599/21 провадження про притягнення ОСОБА_3 (страхувальника) до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАПу зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Постанова набрала законної сили 19.08.2021 року.

Постановою Київського апеляційного суду від 27.06.2022 року у справі № 760/13599/21 задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 та скасовано постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 09.08.2021 року про закриття провадження, за відсутності в діях водія ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення. Вказаною постановою Київського апеляційного суду визначено, що ДТП, яка мала місце 20.05.2021 року за участі транспортних засобів «ВАЗ 21104» д/з НОМЕР_2 та «DAF XF 105.410» д/з НОМЕР_3 , сталася з вини водія транспортного засобу «ВАЗ 21104» д/з НОМЕР_2 ОСОБА_3 .

Відносини, які виникли між ПрАТ «СК «ВУСО» як страховиком та ОСОБА_1 як потерпілою особою регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Вказані умови випливають з п. 2.1. ст. 2 Закону, відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Згідно абз. 2 п. 22.1 ст. 22 Закону, у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Цивільна-правова відповідальність за шкоду, що заподіяна в результаті взаємодії кількох автомобілів має певні особливості.

Так, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. (ч. 1 ст. 1187 ЦК України).

Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, визначені статтею 1188 ЦК України, частиною першою якої визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

- шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

- за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

- за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Системний аналіз зазначених положень законодавства дає суду підстави дійти висновку, що обов`язок відшкодувати шкоду, завдану іншому володільцю джерела підвищеної небезпеки, виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Дані норми також узгоджуються з п. 32.1 ст. 32 Закону, відповідно до якого страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між ПрАТ «СК «ВУСО» та громадянином ОСОБА_2 укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 201192049 від 09.09.2020 року у відповідності до якого, позивач взяв на себе зобов`язання відшкодування шкоди, завданої при експлуатації застрахованого транспортного засобу ВАЗ 21104, державний номерний знак НОМЕР_2 .

При цьому, позовні вимоги ґрунтуються виключно на відсутності обов`язку здійснення страхової виплати ОСОБА_1 внаслідок закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 у відповідності до постанови Солом`янського районного суду міста Києва від 09.08.2021 року.

У відповідності до ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

У відповідності до ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

На час дорожньо-транспортної пригоди за кермом транспортного засобу перебував водій ОСОБА_3 , який здійснював керування застрахованим транспортним засобом

В Постанові Верховного Суду від 21.02.2020 року у справі № 755/5374/18, зазначено наступне: «Відповідно до частини першої статті 1166 ЦK України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання

утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦK України).

Відповідно до статгі 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за шкоду, заподіяну життю, здоров' ю та/або майну потерпілого.

Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Наданими сторонами доказами підтверджено, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, був пошкоджений автомобіль відповідача ОСОБА_1 , що заподіяло їй як матеріальну так і моральну шкоду, і така підлягає відшкодуванню винною особою.

Згідно ч.3 ст.89 ЦПК України, суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що грошова сума в розмірі 24 349,42 гривень, перерахована ПрАТ «СК «ВУСО» на користь ОСОБА_1 в якості страхового відшкодування в межах Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 201192049 від 09.09.2020 року, а тому в позові слід відмовити.

Питання про судові витрати належить вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 83, 1166, 1188, 1212, 1215 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273, 280-284 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Казимира Малевича, 31 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.В. Антоненко