КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 369/9763/21
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/390/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Кулікової С.В., Музичко С.Г.,

при секретарі Даньшиній І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 , про визнання нерухомого майна предметом іпотеки,

за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 травня 2023 року, ухваленого під головуванням судді Ковальчук Л.М.,-

встановив:

У липні 2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулось до суду із названим позовом.

ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» просилосуд визнати предметом іпотеки відповідно до кредитного договору № 254/П/35/2007-840 та договору застави майнових прав № Б-321/81-06 2/2007/001- квартиру АДРЕСА_1 та належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22 листопада 2007 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір.

В забезпечення належного виконання кредитного договору, між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 укладено договір застави майнових прав, право вимоги на які належить позичальнику на підставі проспекту емісії цінних паперів, факту перерахування облігацій на рахунок ТОВ «Укргаз» з метою їх погашення та договору про резервування/бронювання приміщення.

04 травня 2017 року ОСОБА_2 на підставі договору дарування відчужив набуту за кредитні кошти квартиру на користь ОСОБА_1

12 червня 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та ПАТ «Комерційний Банк «Надра» укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором та всіма похідними договорами укладеними між ПАТ «Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_2 перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Позивач зазначає, що він є добросовісним іпотекодержателем набутої відповідачем квартири.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 травня 2023 року у задоволенні названого позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду від 05 травня 2023 року скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Від представника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» надійшла заява про розгляд справи за відсутності апелянта та його представника.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про його час і місце повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із недоведеності та необґрунтованості позовних вимог.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції.

Встановлено, що 22 листопада 2007 року між ВАТ КБ «Надра», який в подальшому змінив назву на ПАТ «КБ «НАДРА», та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 254/П/3 5/2007-840. Надано кредит в сумі 89 851, 22 дол. США.

22 листопада 2007 року в забезпечення належного виконання кредитного договору між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 укладено договір застави майнових прав, право вимоги, на які належить позичальнику на підставі проспекту емісії цінних паперів, факту перерахуванню облігацій на рахунок ТОВ «Укргаз» з метою їх погашення та договору про резервування/бронювання приміщення.

Рішенням Виконавчого Комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво - Святошинського району Київської області № 45/2 від 29 лютого 2008 року визнано право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2

04 травня 2017 року ОСОБА_2 на підставі договору дарування № 143 відчужив набуту за кредитні кошти квартиру на користь ОСОБА_1

12 червня 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та ПАТ«Комерційний Банк «Надра» укладено договір відступлення прав вимоги. Відповідно до якого, право грошової вимоги за кредитним договором та всіма похідними договорами,укладеними між ПАТ «Комерційний банк«Надра» та ОСОБА_2 перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Обгрунтовуючи позов, ТОВ «ФК» Довіра та Гарантія» вказувало, що вони є добросовісним іпотекодержателем набутої відповідачем квартири.

Згідно ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

За ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом.

Взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 18 Закону України «Про іпотеку» іпотечний договір укладається між одним або декількома іпотекодавцями та іпотекодержателем у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Іпотечний договір повинен містити такі істотні умови: опис предмета іпотеки, достатній для його ідентифікації, та/або його реєстраційні дані, у тому числі ідентифікатор об`єкта будівництва в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва (для об`єктів, яким присвоєно ідентифікатор до укладення іпотечного договору), кадастровий номер. У разі іпотеки земельної ділянки має зазначатися її цільове призначення.

Згідно ч. 1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Так, позивачем до суду не надано іпотечного договору, предметом якого є квартира

АДРЕСА_1 Д оговір дарування № 143 , яким відчужено спірну квартиру на користь ОСОБА_1 , позивачем у судовому порядку не оскаржено.

Згідно зі ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту.

За ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону.

Звертаючись до суду, позивач просив визнати предметом іпотеки квартиру,відповідно до кредитного договору та договору застави майнових прав.

Проте, законом не передбачено такого способу захисту, як визнання квартири предметом іпотеки, оскільки такі обставини підтверджуються лише безпосереднім укладенням між сторонами договору іпотеки.

З урахуванням вищенаведених вимог закону та встановлених обставин справи, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги ТОВ «ФК» Довіра та Гарантія» задоволенню не підлягають.

Доводи апеляційної скарги також не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального або неправильне застосування норм процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 05 травня 2023 року ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» залишити без задоволення.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст складено 21 березня 2024 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.В. Кулікова

С.Г. Музичко