Дата документу 29.03.2024
Справа № 501/2772/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі головуючого судді Петрюченко М.І.,

за участю секретаря судового засідання - Тейбаш Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чорноморську Одеської області цивільну справу за

позовом Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області

до

відповідачів:

1 ОСОБА_1

2 ОСОБА_2

3 Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛЬПО-ФУД»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: відділ державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області

предмет та підстави позову: про зобов`язання привести вбудовано-прибудоване приміщення в первинний стан,

учасники справи:

представник позивача ОСОБА_3 ,

представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛЬПО-ФУД» адвокат Гуцол Н.М.,

ухвалив рішення про наступне та

ВСТАНОВИВ:

І. Виклад позиції позивача та відповідача.

Представник Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області 13.07.2023 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛЬПО-ФУД» (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: відділ державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області) про зобов`язання привести вбудовано-прибудоване приміщення в первинний стан, згідно якого просить суд:

- зобов`язати ОСОБА_1 за власний рахунок привести в первинний стан самочинно реконструйоване вбудоване-прибудоване приміщення за адресою: АДРЕСА_1 у відповідність до технічного паспорту від 08.08.2019, виготовленого ТОВ «Будексперт Т» та відомостей з Державного реєстру речових прав, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 108, дата державної реєстрації: 10.09.2019;

- зобов`язати ОСОБА_2 за власний рахунок привести в первинний стан самочинно реконструйоване вбудоване-прибудоване приміщення за адресою: АДРЕСА_2 у відповідність до технічного паспорту від 27.03.2017, виготовленого ТОВ «Будексперт Т» та відомостей з Державного реєстру речових прав, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 8, дата державної реєстрації: 10.09.2019.

Позов обґрунтовано тим, що зінформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно власників нерухомого майна 09.05.2023 року № та №311625025 встановлено, що власником приміщень за адресою: АДРЕСА_2 являється ОСОБА_4 . Власником приміщення за адресою: АДРЕСА_1 являються ОСОБА_5 розмір частки 7/10 та ОСОБА_2 розмір частки 3/10.

В цей час, за адресою: АДРЕСА_3 (далі - територія магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») функціонує продовольчий магазин.

Позивач вказує в позові, що відділом державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області (далі - відділ ДАБК), в межах повноважень, та на підставі численних скарг мешканців прилеглих будинків здійснені обстеження об`єкту за адресою: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 за результатами яких було складено акти від 09.05.2023 та від 14.06.2023.

Згідно Акту обстеження об`єкта містобудування від 09.05.2023 встановлено наступне.

На території магазину «Сільпо» виконуються будівельні роботи з реконструкції вбудовано-прибудованого приміщення №19/141-Н та вбудовано-прибудованого приміщення №19/131-Н, а саме: виконано демонтаж сходового маршу в буд. №19/141- Н приміщення №58; реконструйовано систему вентиляції та кондиціонування; виконані будівельні роботи по зміні функціонального призначення приміщень; реконструйовано інженерні мережі (водопровід та каналізація); в деяких приміщеннях у зовнішніх стінах були замуровано віконні отвори буд. № 19/141-Н приміщення №77, №87; з буд. №19/131-Н приміщення № 103 в буд. № 19/141-Н приміщення № 2 влаштовано дверний отвір; також було об`єднано приміщення шляхом демонтажу несущих стін буд. № 19/141-Н приміщення №55, 556, 102 та № 57, 56а, 96, 97, 98.

Вказані будівельні роботи виконуються самочинно без документів дозвільного характеру, що є порушенням п.5 ПКМУ №466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт» та п.3 ч.1 ст.34 ЗУ № 3038-VІ «Про регулювання містобудівної діяльності» де зазначено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після: видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (ССЗ) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із ЗУ "Про оцінку впливу на довкілля".

Також, позивач стверджує, що на території магазину «Сільпо» виконано будівельні роботи з реконструкції без документів які дають право на виконання будівельних робіт, за що передбачена відповідальність відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення та Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності».

Ні відповідачі, ні представники мережі «Сільпо» України проектно-дозвільні документи на реконструкцію будівель за вказаними адресами не надали.

Згідно Акту виїзної комісії виконавчого комітету Чорноморської міської ради щодо дотримання вимог містобудівного та санітарно-епідеміологічного законодавства від 14.06.2023 встановлено наступне:

«Під час вказаного обстеження встановлено, що магазин «Сільпо» розпочав роботу 09.06.2023, на задньому дворі було складування сортованого сміття в бігбегах, купа пустих піддонів, піддонів з товаром, пластикові ящики. З боку приміщення біля магазину «Антошка» знаходяться будівельні матеріали які заважають безпечному проходу громадян. Також, під час включення обладнання яке розміщено на покрівлі магазину виникав великий шум та вібрація, яка приносить дискомфорт жителям прилеглих будинків. Так само був сильний запах смаженої олії, на яку поскаржились також представники магазину «Антошка».

Представниками ТОВ «СІЛЬПО-ФУД», вкотре, не були виконані вимоги, які були надані ЧMP під час минулих зустрічей від 09.05.2023 та від 20.05.2023.

Враховуючи викладене, представникам ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» надано перелік питань які необхідно виконати та погодити для виконання вимог містобудівного та санітарно-епідеміологічного законодавства в строк до 30.06.2023.

Під час вказаного обстеження, був присутній представник спеціалізованої організації ТОВ «Міжгалузевий центр охорони праці» м.Одеса, яким було заміряно рівень шуму, за результатами якого складений протокол.

Відповідно до висновку протоколу № 1 від 15.06.2023, рівні шуму у приміщеннях житлових кімнат квартир при роботі системи димовидалення магазину «Сільпо» не відповідають вимогам Наказу МОЗУ № 463 від 22.02.2019 «Про затвердження Державних санітарних норм допустимих рівнів шуму в приміщеннях житлових та громадських будинків і на території житлової забудови».

На прилеглій території біля будинку за адресою АДРЕСА_4 (зі сторони дороги) при роботі системи димовидалення магазину «Сільпо» рівні шуму не відповідають вимогам Наказу МОЗУ №463 від 22.02.2019 «Про затвердження Державних санітарних норм допустимих рівнів шуму в приміщеннях житлових та громадських будинків і на території житлової забудови».

Позивач обґрунтовуючи вимоги позову тим, що на території магазину «Сільпо» виконуються самочинно будівельні роботи без документів дозвільного характеру, що є порушенням п.5 ПКМУ №466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт» та п.3 ч.1 ст.34 ЗУ №3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» де зазначено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після: видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (ССЗ) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із ЗУ "Про оцінку впливу на довкілля", звернувся до суду з даним позовом.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 30.08.2023 та 12.09.2023 надали до суду відзив, просить суд відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що (а.с.105-108, 139-140 т.1):

- позовна заява не містить жодних посилань на здійснення нею реконструкції належного їй приміщення;

- на сьогоднішній день приміщення знаходиться в оренді ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ;

- дана справа повинна розглядатись за привалами КАСУ;

- відповідач не повідомлявся про проведення перевірки, тощо.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛЬПО-ФУД» 11.10.2023 надав до суду відзив на позов (а.с.186-188 т.1), просить суд відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що обстеження, яке проведено Позивачем, не передбачено нормами чинного законодавства. Склад та повноваження комісії від Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області що здійснювала обстеження вбудовано-прибудованих приміщень жодними нормативними актами не передбачено.

За таких обставин Акт обстеження об`єкта містобудування від 09.05.2023 є недопустимим доказом.

Також, Акт обстеження об`єкта містобудування від 09.05.2023 містить посилання про реконструкцію приміщень № 77,78, 55,556, 102, 57,56а,96,97,98 буд. №19/141-Н, проте при огляді технічного паспорту на нежитлове вбудовано-прибудоване приміщення № 19/141 -П по АДРЕСА_4 , копія якого додана до позову, вбачається що у вказаному приміщенні є лише 3 приміщення: №1 - рампа; № 2 - торгівельний зал; № 3 - санвузол. Тобто в акті обстеження йде мова про обстеження неіснуючих приміщень в буд. №19/141-Н.

Відповідач стверджує, що даний спір повинен розглядатися за правилами адміністративного судочинства, оскільки, позов мотивовано діями та документами які Позивач здійснив/склав як суб`єкт владних повноважень, що реалізує свої владні повноваження в сфері управління у містобудівній діяльності.

Представник позивача 24.10.2023 надав до суду відповідь на відзив (а.с.207-209 т.1).

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 просив суд задовольнити позов з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛЬПО-ФУД» адвокат Гуцол Н.М. в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні позову, посилаючись на підстави, викладені у відзиві на позов.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надали до суду заяву про розгляд справи без її участі (а.с.133-134, 136 т.1).

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: відділ державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області відзиву на позов не надав, був належним чином сповіщений про судовий розгляд справи, до суду не з`явися.

Відповідно до ч.6 ст.128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

В матеріалах справи містяться докази, в яких сторони належним чином повідомлялися про час та місце судового розгляду справи, їх повідомлення здійснювалось з дотриманням процесуального законодавства.

Разом з тим, представник третьої особи в судове засідання не з'являвся, що не перешкоджає продовженню розгляду справи без його участі, на підставі доказів наявних в матеріалах даної цивільної справи з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ст.ст.13, 43 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд. Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки.

Якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі №361/8331/18.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін, освідомленість її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників, які не з`явились до судового засідання.

Крім того, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі „Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Суд звертає увагу, що провадження в цій справі відкрито ще 18.07.2023 (існує тривалий розгляд справи), тому з метою уникнення порушень вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна та яка гарантує кожному учаснику процесу право на розгляд його справи судом упродовж розумного строку, суд дійшов до висновку про продовження розгляду справи без участі сторін на підставі доказів, наявних в матеріалах даної цивільної справи.

ІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Протоколом автоматичного розподілу від 13.07.2023 матеріали справи розподілено судді Петрюченко М.І. (а.с.79).

Ухвалою судді Іллічівського міського суду Одеської області від 18.07.2023 відкрито провадження у справі (а.с.81-82).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 21.09.2023 залучено до участі у справі в якості співвідповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «СЛЬПО ФУД» (а.с.176-177 т.1).

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 08.11.2023 закрито підготовче провадження у справі, призначено судовий розгляд по суті (а.с.226 т.1).

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин

Судом встановлено, що зінформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно власників нерухомого майна 09.05.2023 року № та №311625025 встановлено, що власником приміщень за адресою: АДРЕСА_2 являється ОСОБА_4 . Власником приміщення за адресою: АДРЕСА_1 являються ОСОБА_5 розмір частки 7/10 та ОСОБА_2 розмір частки 3/10 (а.с.52-59).

В цей час, за адресою: АДРЕСА_3 (далі - територія магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») функціонує продовольчий магазин. Вказані обставини визнані сторонами по справі.

Відділом державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету міської ради Одеського району Одеської області (далі - відділ ДАБК), на підставі численних скарг мешканців прилеглих будинків здійснені обстеження об`єкту за адресою: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 за результатами яких було складено акти від 09.05.2023 та від 14.06.2023 (а.с.10-1220-22).

Згідно Акту обстеження об`єкта містобудування від 09.05.2023 встановлено наступне:

"На території магазину «Сільпо» виконуються будівельні роботи з реконструкції вбудовано-прибудованого приміщення №19/141-Н та вбудовано-прибудованого приміщення №19/131-Н, а саме: виконано демонтаж сходового маршу в буд. №19/141- Н приміщення №58; реконструйовано систему вентиляції та кондиціонування; виконані будівельні роботи по зміні функціонального призначення приміщень; реконструйовано інженерні мережі (водопровід та каналізація); в деяких приміщеннях у зовнішніх стінах були замуровано віконні отвори буд. № 19/141-Н приміщення №77, №87; з буд. №19/131-Н приміщення № 103 в буд. № 19/141-Н приміщення № 2 влаштовано дверний отвір; також було об`єднано приміщення шляхом демонтажу несущих стін буд. №19/141-Н приміщення №55, 556, АДРЕСА_5 та № 57, 56а, 96, 97, 98".

Вказані будівельні роботи виконуються самочинно без документів дозвільного характеру, що є порушенням п.5 ПКМУ №466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт» та п.3 ч.1 ст.34 ЗУ № 3038-VІ «Про регулювання містобудівної діяльності» де зазначено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після: видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (ССЗ) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із ЗУ "Про оцінку впливу на довкілля".

Згідно Акту виїзної комісії виконавчого комітету Чорноморської міської ради щодо дотримання вимог містобудівного та санітарно-епідеміологічного законодавства від 14.06.2023 встановлено наступне:

«Під час вказаного обстеження встановлено, що магазин «Сільпо» розпочав роботу 09.06.2023, на задньому дворі було складування сортованого сміття в бігбегах, купа пустих піддонів, піддонів з товаром, пластикові ящики. З боку приміщення біля магазину «Антошка» знаходяться будівельні матеріали які заважають безпечному проходу громадян. Також, під час включення обладнання яке розміщено на покрівлі магазину виникав великий шум та вібрація, яка приносить дискомфорт жителям прилеглих будинків. Так само був сильний запах смаженої олії, на яку поскаржились також представники магазину «Антошка».

Представниками ТОВ «СІЛЬПО-ФУД», вкотре, не були виконані вимоги, які були надані ЧMP під час минулих зустрічей від 09.05.2023 та від 20.05.2023.

Враховуючи викладене, представникам ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» надано перелік питань які необхідно виконати та погодити для виконання вимог містобудівного та санітарно-епідеміологічного законодавства в строк до 30.06.2023.

Під час вказаного обстеження, був присутній представник спеціалізованої організації ТОВ «Міжгалузевий центр охорони праці» м. Одеса, яким було замірено рівень шуму, за результатами якого складений протокол.

Відповідно до висновку протоколу № 1 від 15.06.2023, рівні шуму у приміщеннях житлових кімнат квартир при роботі системи димовидалення магазину «Сільгіо» не відповідають вимогам Наказу МОЗУ № 463 від 22.02.2019 «Про затвердження Державних санітарних норм допустимих рівнів шуму в приміщеннях житлових та громадських будинків і на території житлової забудови» (а.с.60-62).

На прилеглій території біля будинку за адресою АДРЕСА_4 (зі сторони дороги) при роботі системи димовидалення магазину «Сільпо» рівні шуму не відповідають вимогам Наказу МОЗУ №463 від 22.02.2019 «Про затвердження Державних санітарних норм допустимих рівнів шуму в приміщеннях житлових та громадських будинків і на території житлової забудови».

ІV. Оцінка Суду.

Відповідно до частини першої статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після:

- подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України;

- видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України «Про оцінку впливу на довкілля».

Згідно із частинами четвертою, п`ятою статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» реконструкція, реставрація або капітальний ремонт об`єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їхніх фундаментів у плані, реконструкція або капітальний ремонт автомобільних доріг, залізничних колій, ліній електропередачі, зв`язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій у межах земель їх розміщення, а також комплексна реконструкція кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду і нове будівництво об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури відповідно до містобудівної документації на замовлення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності можуть здійснюватися за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.

Контроль за виконанням підготовчих та будівельних робіт здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю.

Виконання будівельних робіт без відповідного документа, передбаченого цією статтею, вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом (частина сьома статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №466 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 серпня 2015 року №747) затверджено Порядок виконання підготовчих та будівельних робіт (далі - Порядок № 466).

Згідно із пунктами 4, 5, 11, 13 Порядку №466 підготовчі роботи, визначені будівельними нормами, стандартами і правилами, можуть виконуватися замовником після набуття права на земельну ділянку відповідного цільового призначення та подання повідомлення про початок виконання підготовчих робіт до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Виконання підготовчих робіт може здійснюватися на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - дозвіл).

Будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та: подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) та об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта; видачі замовнику дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками.

Повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, та повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) (далі - повідомлення), повідомлення про зміну даних у зазначених повідомленнях за формою згідно з додатками 1, 2 і 2 1 до цього Порядку подається замовником (його уповноваженою особою) особисто або надсилається рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних та дозвільних процедур у будівництві до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю за місцезнаходженням об`єкта не пізніше ніж за один календарний день до початку виконання підготовчих або будівельних робіт.

Замовник несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданому ним повідомленні, за виконання будівельних робіт без подання повідомлення та за порушення вимог, визначених цим Порядком, відповідно до Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" та Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Статтею 35 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що після набуття права на земельну ділянку та відповідно до її цільового призначення замовник може виконувати підготовчі роботи, визначені будівельними нормами, стандартами і правилами, з повідомленням органу державного архітектурно-будівельного контролю. Форма повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, порядок його подання, форма повідомлення про зміну даних у поданому повідомленні визначаються Кабінетом Міністрів України. Виконання підготовчих робіт може здійснюватися на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт чи дозволу на виконання будівельних робіт. Повідомлення про початок виконання підготовчих робіт не дає права на виконання будівельних робіт.

Виконання підготовчих робіт без подання повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, повідомлення про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт забороняється.

Відповідно до статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), об`єктах, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Виконувати будівельні роботи без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт забороняється.

Замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданому ним повідомленні про початок виконання будівельних робіт, та за виконання будівельних робіт без повідомлення.

За змістом статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

За рішенням суду самочинно збудований об`єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов`язаних із знесенням об`єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.

Частинами першою - п`ятою статті 376 Цивільного кодексу України установлено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Згідно з частиною сьомою статті 376 Цивільного кодексу України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Пунктом 17 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553 (далі - Порядок № 553) передбачено, що у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис).

Згідно із абзацом 3 пункту 21 Порядку №553 у разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

Отже, відповідно до вимог частини сьомої статті 376 Цивільного кодексу України для задоволення позову у цій справі необхідно наявність таких фактів як неможливість перебудови об`єкту, або відмова особи, яка здійснила самочинне будівництво, від такої перебудови.

Крім того, у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил знесенню самочинного будівництва передує прийняття судом рішення про зобов`язання особи, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Знесення самочинного будівництва є крайньою мірою, яка передбачена законом, і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Таку правову позицію неодноразово висловлював Верховний Суд, зокрема, у постановах від 06 березня 2019 року у справах №810/5680/15 та №814/2645/15.

Положення частини першої статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлюють перелік юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у органу державного архітектурно-будівельного контролю повноваження на пред`явлення позову про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсації витрат, пов`язаних з таким знесенням.

Зокрема, пред`явленню органом державного архітектурно-будівельного контролю позову передують такі дії:

1) виявлення факту самочинного будівництва об`єкта;

2) визначення такого об`єкту як такого, що його перебудова з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб є неможливою;

3) внесення припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;

4) встановлення факту невиконання припису протягом встановленого строку.

Тобто тягар доказування наявності вказаних фактів та умов покладається на суб`єкті владних повноважень, що звертається до суду, а їх перевірка покладена на суд.

Зверненню суб`єкта владних повноважень з адміністративним позовом про зобов`язання знести самочинне будівництва передує саме наявність вищезазначених обставин.

У постанові від 21 жовтня 2020 року у справі № 420/228/19 Верховний Суд висловив правові позиції про те, що залежно від ознак самочинного будівництва особи, зокрема, органи місцевого самоврядування, можуть вимагати від особи, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво, знесення самочинно збудованого об`єкта або проведення перебудови власними силами або за її рахунок; приведення земельної ділянки в попередній стан або відшкодування витрат. При цьому знесення самочинного будівництва можливе добровільно особою, яка його здійснила (здійснює), а також, за наявності для цього підстав, примусово, однак лише за рішенням суду, зокрема, ухваленим за позовом відповідного органу місцевого самоврядування та у разі неможливості здійснити перебудову такого будівництва.

У постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі №822/2149/18 суд на підставі аналізу положень статті 376 Цивільного кодексу України, статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» зробив висновок, що у разі, якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

Можливість перебудови та усунення наслідків самочинного будівництва перевіряється на стадії виконання припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів. Невиконання припису без поважних причин може свідчити про неможливість перебудови або небажання особи, яка здійснила самочинне будівництво, усувати його наслідки.

Для висновку про задоволення позову у цьому випадку визначальним та достатнім є той факт, що відповідач здійснив будівництво без документів, що дають право на це, і без належно затвердженого проекту та не виконав вимоги зобов`язального припису, яким вимагалось усунути виявлені порушення.

У цій же справі, відсутні дві з обов`язкових та визначальних обставин, які дають позивачу право на звернення до суду із позовом про знесення самочинного будівництва, а саме винесення припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності та встановлення факту невиконання відповідачем вимог зобов`язального припису, яким вимагалось усунути виявлені порушення.

Оскільки відсутній як юридичний факт та як адресований відповідачам акт індивідуальної дії - припис зобов`язального характеру, невиконання якого надавало би позивачу підстави для звернення до суду, а відтак і підстави для прийняття судом рішення про зобов`язання відповідачів привести самочинно реконструйований об`єкт за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 у відповідність до технічного паспорту від 08.08.2019, виготовленого ТОВ «Будексперт Т» та відомостей з Державного реєстру речових прав, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 108, дата державної реєстрації: 10.09.2019 та у відповідність до технічного паспорту від 27.03.2017, виготовленого ТОВ «Будексперт Т» та відомостей з Державного реєстру речових прав, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 8, дата державної реєстрації: 10.09.2019 власними силами відповідачів і за власний рахунок.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позиціє, висловленою Верховним Судом у постанові від 21 вересня 2022 року у справі № 540/1808/19.

В силу приписів пунктів 17, 21 Порядку № 553 у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, перевіряючий мав видати припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, який у разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання припису, мав надіслати належним особам рекомендованим листом з повідомленням.

Нескладення припису про усунення порушень за результатами проведеної перевірки, в ході якої було виявлено порушення дотримання суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, є свідченням недотримання позивачем та відділом державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість позову та відмову у його задоволенні.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для надання оцінки решті доводів, наведених сторонами по справі в обґрунтування власних правових позицій, оскільки їх дослідження судом у будь-якому випадку не матиме наслідком спростування висновків, до яких суд дійшов по тексту рішення вище щодо суті позовних вимог.

Керуючись ст.ст.2, 5, 10-13, 18, 141, 158, 258-259, 263 Цивільного-процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

У позові Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛЬПО-ФУД» (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: відділ державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області) про зобов`язання привести вбудовано-прибудоване приміщення в первинний стан відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області М.І.Петрюченко