Справа № 333/8330/23
Провадження № 2-о/333/18/24
РІШЕННЯ

Іменем України

18 січня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого-судді Кулик В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Майсак А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Запоріжжі, в порядку окремого провадження, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Яковенка Олександра Сергійовича про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, -

В С Т А Н О В И В:

26.09.2023 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Яковенка О.С. подано до суду відповідну заяву про встановлення юридичного факту, а саме: просить встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , до дня смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 . В обґрунтування заяви посилалась на те, що 19.09.1975 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 19.09.1975 року серії НОМЕР_1 . Після укладення шлюбу заявниці було присвоєно прізвище « ОСОБА_5 ». 26.04.1995 року заявниці територіальними органами Пенсійного фонду України було призначено пенсію за віком. ІНФОРМАЦІЯ_3 чоловік заявниці ОСОБА_4 помер. Під час сумісного проживання заявниця та її чоловік були зареєстровані за різними адресами, проте спільно мешкали за однією адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується актом про фактичне проживання № 29 ОСОБА_1 від 15.08.2023 року. Акт складений головою квартального комітету № 17 ОСОБА_6 та підписаний двома мешканцями будинків АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 , які підтвердили, що ОСОБА_1 проживала за адресою АДРЕСА_1 , разом із своїм померлим чоловіком ОСОБА_4 з 1975 року по теперішній час. 15.08.2023 року заявниця звернулася до територіальних органів Пенсійного фонду України за перерахунком пенсії на інший вид пенсії по втраті годувальника. 23.08.2023 року заявниця отримала Рішення про відмову у перерахунку пенсії (з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника) № 30 від 22.08.2023 року. В рішенні міститься посилання на те, що заявницею не долучено документів про те, що дружина перебувала на утриманні чоловіка або втратила джерело засобів до існування. Згідно з копіями паспортів, долучених до звернення, заявниця з померлим годувальником зареєстрована за різними адресами.

ОСОБА_1 є особою похилого віку, отримує пенсію, яка має менший розмір ані ж у покійного чоловіка, отже остання перебувала на утримання у чоловіка. Заявниця просить встановити факт сумісного проживання разом зі своїм покійним чоловіком до моменту його смерті за однією адресою, оскільки цей факт має для неї юридичне значення, а саме може бути підставою для призначення пенсії в зв`язку з втратою годувальника.

Ухвалою суду від 26.09.2023 року відкрито провадження у справі, призначено судовий розгляд.

У судове засідання ОСОБА_1 та її представник адвокат Яковенко О.С. не з`явились, надали заяви, в яких просять заяву задовольнити і розглянути справу за їх відсутності.

Представник заінтересованої особи ГУ ПФУ в Запорізькій області у судове засідання не з`явився, 25.10.2023 року надав відзив на заяву, в якому просив розглядати справу без участі представників Пенсійного фонду, та заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення. Посилались на те, що після реєстрації звернення (заяви) ОСОБА_1 воно було розглянуто головним управлінням ПФУ в Запорізькій області, та саме рішенням цього органу було відмовлено у переведенні на пенсію у зв`язку із втратою годувальника на підставі не підтвердження факту перебування на утриманні. Окрім того, до заяви про переведення на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, окрім іншого, подаються документи про місце проживання (реєстрації), документи про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника. У разі неможливості подати такі документи, такий факт встановлюється в судовому порядку. Оскільки встановлення даного факту потрібно для отримання права на пенсію вважали, що в даному випадку має місце спір про право, а тому відповідно до вимог ч. 4 ст. 315 ЦПК України, заява підлягає залишенню без розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пунктом п`ятим ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Належною заінтересованою особою у справі є ГУ ПФУ в Запорізькій області, оскільки і заявниця, і її померлий чоловік перебували на обліку в органах пенсійного фонду в м. Запоріжжі. Місце реєстрації та фактичного проживання не змінювали, тимчасово переміщеними особами не є.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 , який з 19.09.1975 року і по день смерті перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 , заявницею по справі, що підтверджується відповідними копіями свідоцтв (а.с. 7, 9).

Згідно з Актом, складеним головою квартального комітету № 17 ОСОБА_6 та підписаного двома мешканцями будинків АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 , які підтвердили, що ОСОБА_1 проживала за адресою АДРЕСА_1 , разом із своїм померлим чоловіком ОСОБА_4 з 1975 року по теперішній час (а.с. 10).

Згідно з копією паспорта ОСОБА_4 він був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7-8), заявниця зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 5).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія в зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по ІІІ групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у ч. 2 ст. 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

15.08.2023 року заявниця звернулась до органів Пенсійного фонду України із заявою про перехід з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Згідно з рішенням № 30 ГУ ПФУ в Запорізькій області від 22.08.2023 року прийнято рішення про відмову в перерахунку перехід на пенсію по втраті годувальника за чоловіком. В обґрунтування рішення зазначено, що згідно з п. 4.2. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України, затвердженого Постановою правління ПФУ № 22-1 від 25.11.2005 року передбачено, що при прийнятті документів орган, що призначає пенсію перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених в ній відомостей про особу даним паспорта та документи про стаж, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Та розглянувши подані документи заявницею виявлено, що згідно з протоколом годувальник зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , а дружина проживає за адресою АДРЕСА_3 . Тобто, відсутня довідка про спільне проживання на день смерті.

Заявниця стверджувала, що перебуваючи у шлюбі, вони із чоловіком дійсно були зареєстрованими за різними адресами, але фактично вели спільне господарство і спільно постійно проживали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , разом.

Суд не погоджується із доводами представника заінтересованої особи, щодо наявності спору про право, оскільки в даному випадку заявницею не оскаржується прийняте рішення пенсійного органу та іншим чином, ніж у судовому порядку, неможливо підтвердити факт сумісного проживання заявниці з її покійним чоловіком, при цьому питання підстав призначення пенсії буде предметом розгляду пенсійного органу, в подальшому.

З урахуванням наведеного, в ході розгляду справи судом встановлено, що заявниця та померлий ОСОБА_4 є подружжям, лише зареєстровані за різними адресами, але фактично постійно спільно проживали за адресою реєстрації чоловіка ОСОБА_4 : АДРЕСА_1 , тому суд вважає за необхідне встановити даний факт.

Керуючись ст. ст. 11, 12, 81, 89, 90, 264-268, 293, 315, 317 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Яковенка Олександра Сергійовича про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області задовольнити.

Встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , до дня смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 18 січня 2024 року.

Суддя: В.Б. Кулик