Справа № 473/27/24
УХВАЛА

іменем України

"04" січня 2024 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі судді Вуїва О.В., дослідивши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Вознесенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту народження особи в певний час,

ВСТАНОВИВ:

02 січня 2024 року ОСОБА_1 (представником якого є ОСОБА_3 ) звернувся до суду із заявою про встановлення факту народження його доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Бузьке Вознесенського району Миколаївської області, а також про зобов`язання Вознесенського відділу ДРАЦС зареєструвати вказаний факт та видати заявнику (або його представнику) відповідне свідоцтво про народження ОСОБА_4 .

Проте під час вирішення питання про прийняття справи до розгляду та відкриття провадження у справі, суд встановив наступне.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Аналогічно ч. 1 ст. 56 ЦПК України передбачає, що у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах.

Відповідно до ст. 59 ЦПК України права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом. Права, свободи та інтереси неповнолітніх осіб віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть захищати у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, піклувальники чи інші особи, визначені законом. Суд може залучити до участі в таких справах неповнолітню особу чи особу, цивільна дієздатність якої обмежена. Законні представники можуть доручати ведення справи в суді іншим особам.

В інших випадках представництво здійснюється за правилами параграфу 2 глави 4 розділу І ЦПК України.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).

В порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 1 ст. 293 ЦПК України).

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб (ч.ч. 3, 4 ст. 294 ЦПК України).

Суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження (п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України).

Положення Цивільного процесуального кодексу України не встановлюють кола осіб, які можуть бути заявниками у справах про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Проте Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах, що мають юридичне значення» надав відповідь на це питання. Зокрема в п. 4 вказаної постанови Пленум зазначив, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть бути порушені в суді за заявами як безпосередньо заінтересованих у цьому осіб, так і інших громадян та організацій, коли за законом вони вправі звернутися до суду в інтересах інших осіб, а також за заявою прокурора.

Водночас у ст. 317 ЦПК України визначено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, в тому числі визначено конкретний перелік осіб, які можуть бути заявниками у справі.

Зокрема, згідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

З урахуванням вищезазначеного, і заявою про встановлення факту народження може звернутися особа (або її представник) виключно за умови, що вказаний факт має безпосереднє значення для охорони її прав, свобод та інтересів, створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Із заявою про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, можуть додатково звернутися батьки такої особи або один з них, їхні представники, члени сім`ї, опікун, піклувальник, особа, яка утримує та виховує дитину, або інші законні представники дитини.

Заява ОСОБА_1 не містить жодного обґрунтування, що встановлення факту народження його доньки має безпосереднє значення для охорони прав, свобод та інтересів заявника або створення умов здійснення ним особистих немайнових чи майнових прав або пов`язане з підтвердженням наявності чи відсутності неоспорюваних прав останнього.

Навпаки, зі змісту заяви вбачається, що заява про встановлення факту народження подана заявником виключно з метою захисту прав його доньки ОСОБА_4 (отримання нею свідоцтва про народження, паспорту громадянина України, отримання права на спадкування після смерті батьків тощо).

Таким чином ОСОБА_1 фактично подав заяву про встановлення факту народження не в своїх інтересах, а від імені та в інтересах ОСОБА_4 .

Однак із заяви та доданих документів вбачається, що ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто на час подачі заяви досягла повноліття, згідно ст. 34 ЦК України має повну цивільну дієздатність, в розумінні ст. 5 СК України не є дитиною.

Таким чином ОСОБА_1 не має статусу законного представника ОСОБА_4 , матеріали справи не містять інших доказів, що ОСОБА_1 має повноваження на ініціювання судового провадження від імені доньки та на представництво її інтересів в суді.

Також недоречним є посилання у заяві на визначений у ч. 1 ст. 317 ЦПК України перелік осіб, які мають право ініціювати розгляд заяви про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства (серед переліку якої є батьки або один з них), оскільки заява не стосується факту народження особи на території, на якій на час народження такої особи було введено воєнний чи надзвичайний стан, або така територія на час народження була тимчасово окупованою.

Відповідно до п. 1 ч. 4, ч. 6 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що заяву ОСОБА_1 слід повернути заявнику.

Відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст.ст. 185, 258-260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Вознесенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту народження особи в певний час - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: О.В. Вуїв