Справа № 464/3042/23
пр.№ 2/464/380/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2024 року м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова

у складі: судді Шашуріної Г.О.,

секретаря судового засідання Куйдича О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 464/3042/23 за позовом ОСОБА_1 до Об`єднаного автогаражного кооперативу № 8 по будівництву та експлуатації колективних гаражів для автомобілів та мотоциклів, які знаходяться в особистій власності громадян, Львівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно,

у с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Сихівського районного суду м.Львова із позовною заявою до Об`єднаного автогаражного кооперативу № 8 по будівництву та експлуатації колективних гаражів для автомобілів та мотоциклів, які знаходяться в особистій власності громадян, Львівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, а саме гаражний бокс № НОМЕР_1 у автогаражному кооперативі № 38 на вул. Тернопільській, 17 в м. Львові.

В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 та 02.03.2021 року Першою Львівською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа №39 та зареєстрована у Спадковому реєстрі за № 67282992. ОСОБА_2 була членом автогаражного кооперативу з 17.02.1992 року, повністю сплатила всі пайові внески за гаражний бокс № НОМЕР_1 в Об`єднаному автогаражному кооперативі № 8 по будівництву та експлуатації колективних гаражів для автомобілів та мотоциклів, які знаходяться в особистій власності громадян за адресою: АДРЕСА_1 , проте оформити право власності на гаражний бокс не встигла у зв`язку зі смертю. Враховуючи те, що після сплати пайових внесків за гараж, вона стала його власником, гаражний бокс № НОМЕР_1 ввійшов до складу спадщини після її смерті. Він є єдиним спадкоємцем, вчасно звернувся із заявою про прийняття спадщини і оскільки в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, нотаріус не видає свідоцтво про прийняття спадщини, просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме гаражний бокс № НОМЕР_1 у автогаражному кооперативі № 38 на вул. Тернопільській, 17 в м. Львові.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Шашуріній Г.О.

Ухвалою судді від 15 травня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 26 червня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті.

Учасники справи у судове засідання призначене на 11:30 год 19 січня 2024 року не з`явилися, скористалися правом відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Представник позивача - адвокат Талалаєва О.Ю. позов підтримує та просить задоволити. Представник відповідача Львівської міської ради Процик І.І. при прийнятті рішення покладається на розсуд суду. Відповідачем Об`єднаним автогаражним кооперативом № 8 по будівництву та експлуатації колективних гаражів для автомобілів та мотоциклів, які знаходяться в особистій власності громадян подано пояснення, відповідно до яких позов повністю визнають.

У зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно із вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. (ст.ст.12,81 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст.263 ЦПК України).

Як вбачається з Довідки Об`єднаного автогаражного кооперативу № 8 по будівництву та експлуатації колективних гаражів для автомобілів та мотоциклів, які знаходяться в особистій власності громадян № 55 від 14.11.2022 року, ОСОБА_2 є з 17.02.1992 року членом гаражного кооперативу, на правах кооперативної власності їй належить гаражний бокс № НОМЕР_1 в автогаражному кооперативі № 8 по АДРЕСА_1 . Пайові внески сплачені повністю.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть від 11.11.2020 року серії НОМЕР_2 .

Відповідно до довідки ОКП «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» № 601-з від 16.03.2023 року, реєстрація права власності на гаражний бокс № НОМЕР_1 в автогаражному кооперативі № 8 по АДРЕСА_1 станом на 29.12.2012 року не проводилася.

Згідно з довідкою від 13.09.2021 року Першої Львівської державної нотаріальної контори і матеріалів спадкової справи № 39/2021 вбачається, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом, після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Суд зазначає, що квартира, дача, гараж, будинок включається до складу спадщини, якщо спадкодавець за життя повністю вніс пайовий внесок.

Якщо ж пайовий внесок не було сплачено повністю, нерухоме майно не входить до складу спадщини, відповідно визнати право власності на нерухоме майно неможливо.

Пленум Верховного Суду України у пункті 8 Постанови від 28 червня 1991 року № 5 «Про практику розгляду судами цивільних справ, пов`язаних з діяльність гаражно-будівельних кооперативів» роз`яснив, що член гаражно-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пай за гараж, наданий йому в користування, набуває право власності на це майно і вправі розпоряджатись ним на свій розсуд продавати, заповідати, здавати в оренду, обміняти, вчиняти відносно нього інші угоди, що не заборонені законом (стаття 15 Закону України «Про власність»).

Згідно з Законом України «Про кооперацію» від 10.07.2003 року, кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування.

Пай - майновий поворотний внесок члена (асоційованого члена) кооперативу у створення та розвиток кооперативу, який здійснюється шляхом передачі кооперативу майна, в тому числі грошей, майнових прав, а також земельної ділянки.

Відповідно до ст.19-1 Закону України «Про кооперацію» від 10.07.2003 року, член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, дачею, гаражем, іншою будівлею, спорудою або приміщенням кооперативу, якщо він не викупив це майно. У разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Право власності на таке майно у члена кооперативу виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону.

Пай кожного члена кооперативу формується за рахунок разового внеску або часток протягом певного періоду. Майнові внески оцінюються у грошовій формі.

Розмір паю члена кооперативу залежить від фактичного його внеску до пайового фонду. Паї, в тому числі резервного і спеціального фондів, є персоніфікованими і у сумі визначають загальну частку кожного члена кооперативу у майні кооперативу.

Суд зазначає, що позивачем разом з позовною заявою подано суду довідку Об`єднаного автогаражного кооперативу № 8 по будівництву та експлуатації колективних гаражів для автомобілів та мотоциклів, які знаходяться в особистій власності громадян № 55 від 14.11.2022 року, відповідно до якої ОСОБА_2 є з 17.02.1992 року членом гаражного кооперативу, на правах кооперативної власності їй належить гаражний бокс № НОМЕР_1 в автогаражному кооперативі № 8 по вул. Тернопільській, 17 в м. Львові. Пайові внески сплачені повністю.

Проте суд критично ставиться до такої довідки як доказу, оскільки з такої не вбачається відповідно до якого рішення померла ОСОБА_2 вступила до Об`єднаного автогаражного кооперативу № 8 по будівництву та експлуатації колективних гаражів для автомобілів та мотоциклів, які знаходяться в особистій власності громадян, не вказані докази про розмір паю, час його внесення.

Суд зазначає, що підкреслення лінією в вищенаведеній довідці слів пайові внески сплачені повністю не є документом, що стверджує внесення пайових внесків на рахунок кооперативу. А відтак, суд не в змозі перевірити членство померлої в ГБК, суму паю час та дійсне його внесення.

При цьому, в такій категорії справ на наявність документів про те, хто і коли вступив до ГБК, докази про розмір паю і час його внесення, вказує Пленум Верховного Суду України у Постанові від 28 червня 1991 року № 5 «Про практику розгляду судами цивільних справ, пов`язаних з діяльність гаражно-будівельних кооперативів».

Не надано таких доказів суду і відповідачем - Об`єднаним автогаражним кооперативом № 8 по будівництву та експлуатації колективних гаражів для автомобілів та мотоциклів, які знаходяться в особистій власності громадян.

Відповідно до ст.83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Таким чином доказів прийняття в члена ГБК ОСОБА_2 , розмір пайового внеску такої та доказів їх повної сплати суду не надано, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

У порядку ст.141 ЦПК України судові витрати, у сумі 1 073,60 грн судового збору, слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст.141, 247, 258-259, 263-265, 268, 273-279, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні позову відмовити.

Судові витрати зі сплати судового збору покласти на позивача.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 .

відповідач Об`єднаний автогаражний кооператив № 8 по будівництву та експлуатації колективних гаражів для автомобілів та мотоциклів, які знаходяться в особистій власності громадян, , 79034, м. Львів, вул. Тернопільська, 17.

відповідач Львівська міська рада, , 79008, м. Львів, пл. Ринок, 1.

Повне рішення суду складено 23 січня 2024 року, що є датою його ухвалення, ухваленого за відсутності учасників справи, як це передбачено ч.6 ст.259, ч.5 ст.268 ЦПК України.

Суддя Г.О.Шашуріна