19.03.2024 Справа № 380/376/18
Провадження по справі № 6/940/17/24
У Х В А Л А
19 березня 2024 року Тетіївський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Мандзюка С.В.
за участю секретаря судових засідань Мудрик Н.А.
представника заявника ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Тетієві заяву Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання,
Представник Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» Швирст В.В. звернулась до суду з заявою, в якій просить поновити строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання, виданого Тетіївським районним судом Київської області 25.05.2018 року у справі № 380/376/18 про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № б/н від 26.08.2014 року на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», зазначаючи, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання був пропущений з поважних причин, оскільки виконавчий лист був виданий судом після строку встановленого законодавством для пред`явлення виконавчого листа.
У судовому засіданні представник заявника Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» Швирст В.В. заяву підтримала у повному обсязі.
Інші учасники справи в судове засідання не прибули, проте їх неявка відповідно до ч. 3 ст. 433 ЦПК України не перешкоджає вирішенню питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку.
08.05.2023 року Тетіївським районним судом Київської області за заявою представника АТ КБ «ПриватБанк» Швирст В.В. було направлено копію рішення та виконавчий лист в цивільній справі № 380/376/18 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання є одним із видів процесуальних строків, які передбачені статтею 120 ЦПК України.
Згідно зі статтею 127 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.
Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання з причин, визначених судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі заінтересованої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.
Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин, як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.
Відповідно до частин 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
АТ КБ «ПриватБанк» підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання зазначає те, що лише 12.05.2023 року було отримано виконавчий документ, який був виданий судом після строку встановленого законодавством для пред`явлення виконавчого листа.
Однак, як вбачається з матеріалів справи, виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № б/н від 26.08.2014 року був виданий Тетіївським районним судом Київської області за заявою стягувача про видачу йому виконавчого листа лише 04.05.2023 року, тобто вже після закінчення строку пред`явлення його до виконання, а саме після 25.05.2021 року. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази щодо причин неотримання та непред`явлення виконавчого документа до стягнення у встановлені законодавством строки, що унеможливлює суд надати оцінку щодо поважності причин пропуску строку.
Доводи представника заявника АТ КБ «ПриватБанк» Швирст В.В. про те, що в той час вказаною справою займався інший представник, суд оцінює критично, оскільки відсутні докази на підвердження чи спростування зазначених обставин.
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду у справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р.).
Встановлення в законі строків на пред`явлення виконавчих листів до виконання також спрямовано на забезпечення вказаного принципу. Безпідставне поновлення строку може порушити принцип правової визначеності.
Відтак, звернувшись до суду із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, АТ КБ «ПриватБанк» не надано належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку, не наведено об`єктивних обставин, які б перешкоджали АТ КБ «ПриватБанк» реалізувати таке право у встановлений строк.
Разом з тим, суд вважає, що сам по собі факт отримання стягувачем виконавчого листа після пропуску строку встановленого законодавством для пред`явлення до виконання не є вагомою підставою для поновлення АТ КБ «ПриватБанк» пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки належних та допустимих доказів поважності причин для поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання заявником суду не надано.
За таких обставин, у задоволенні заяви АТ КБ «ПриватБанк» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання необхідно відмовити.
Керуючись статтями 10, 12, 81, 260, 353, 433 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд
постановив:
У задоволенні заяви представника Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» Швирст Валентини Володимирівни про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, виданого Тетіївським районним судом Київської області у цивільній справі № 380/376/18 року за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Дата складення повного тексту ухвали: 22 березня 2024 року.

Суддя С.В. Мандзюк