Справа № 583/399/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2024 року м. Охтирка Сумської області

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Яценко Н.Г.

за участю секретаря судового засідання Артеменко О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Охтирка цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Перша охтирська державна нотаріальна контора, Охтирська міська рада Сумської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

ВСТАНОВИВ:

26.01.2024 заявниця звернулася до суду із зазначеною заявою, в якій, згідно уточнень від 25.03.2024, просить встановити факт належності їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Охтирською державною нотаріальною конторою від 30.01.1995 за реєстровим № 645 на ім`я « ОСОБА_2 ». Вимоги вмотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся заявниці ОСОБА_3 , яка за життя склала заповіт, згідно якого залишила 1/3 частини належного їй майна заявниці ОСОБА_4 , а 2/3 матері заявниці ОСОБА_5 . Разом з тим з`ясувалося про наявність помилки у написанні прізвища заявниці у свідоцтві про право на спадщину за заповітом, виданому 30.01.1995 Охтирською державною нотаріальною конторою, що і стало підставою для звернення до суду з даною заявою.

29.01.2024 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження у справі та призначено судове засідання з викликом сторін.

Заявниця у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги за завою підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Представники Першої охтирська державна нотаріальна контора та Охтирської міської ради Сумської області у судове засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, при вирішенні вимог за заявою послалися на розсуд суду.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ст. 247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до заповіту від 27.06.1989, посвідченого державним нотаріусом Охтирської державної нотаріальної контори, « ОСОБА_6 » на випадок своє смерті заповіла 2/3 частини всього належного їй майна « ОСОБА_7 », а 1/3 « ОСОБА_8 » (прізвища осіб дослівно мовою оригіналу - російською).

12.10.1991 « ОСОБА_8 » уклала шлюб з « ОСОБА_9 », після реєстрації якого змінила прізвище на « ОСОБА_10 », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим 12.10.1991 Відділом РАГС Охтирського виконкому Сумської області (прізвища осіб дослівно мовою оригіналу - російською).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 20.07.1994 РАГМ м. Охтирка Сумської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_11 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.01.1995, зареєстрованого в реєстрі за № 2-93, виданого державним нотаріусом Охтирської державної нотаріальної контори Ковальчуком С.П., на підставі заповіту, посвідченого Охтирською державною нотаріальною конторою 27.06.1989 і зареєстрованого в реєстрі за № 1861, спадкоємцями зазначеного в заповіті майна ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , є 2/3 частини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво складається із жилого будинку, розташованого на земельній ділянці площею 910 кв.м, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Згідно паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 06.07.1999 Охтирським МРВ УМВС України в Сумській області, написання прізвища заявниці значиться як « ОСОБА_10 ».

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно вимог п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

В п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Із заяви вбачається, що встановлення даних фактів необхідне заявниці з метою реєстрації належного їй нерухомого майна.

Згідно листа Верховного Суду України «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 бачається, що коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 256 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

В п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документу, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявнику подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Правовстановлюючий документ - документ, який підтверджує права особи, зокрема, права власності на майно (державний акт на право власності на земельну ділянку, договір дарування, договір купівлі-продажу, свідоцтво на право власності тощо). Суд може встановлювати також факти належності особі інших правовстановлюючих документів, наприклад: архівної довідки про трудову діяльність на підприємстві та розмір оплати праці, довідки про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, трудової книжки, заповіту, страхового свідоцтва, ощадної книжки тощо.

Суд зазначає, що встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку, їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети

На переконання суду, наявні в матеріалах справи докази, які суд вважає належними та допустимими, вказують на те, що в свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 30.01.1995, зареєстрованому в реєстрі за № 2-93, виданому державним нотаріусом Охтирської державної нотаріальної контори Ковальчуком С.П., особу заявниціОСОБА_1 помилково записано ОСОБА_1 , при цьому неточності в написанні її прізвища виникли внаслідок його довільного перекладу з російської мови на українську.

Разом з тим в позасудовому порядку внесення змін щодо прізвища заявниці у зазначеному правовстановлюючому документі є неможливим, а встановлення факту належності його заявниці у подальшому надасть можливість реалізувати належне їй право на реєстрацію нерухомого майна.

Враховуючи викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, вирішуючи заяву у межах її вимог, з урахуванням принципів розумності, справедливості та виваженості, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст. 2, 10, 11, 247, 258, 259, 263-265, 293, 294, 315, 319, 354, 355 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт належностіОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.01.1995, зареєстрованого в реєстрі за № 2-93, виданого державним нотаріусом Охтирської державної нотаріальної контори Ковальчуком С.П.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Заінтересована особа Охтирська міська рада Сумської області, місцезнаходження: вул. Незалежності, 11, м. Охтирка, Сумської області, .

Заінтересована особа - Перша охтирська державна нотаріальна контора, місцезнаходження: вул. Армійська, 1, м. Охтирка, Сумської області, .

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області Н.Г. Яценко