Справа № 442/1962/24
Провадження № 2/442/674/2024
УХВАЛА

іменем України

01 квітня 2024 року суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Нагірна О.Б., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Дрогобицької міської ради, третя особа Кооперативно-садівниче товариство „Білий Берег про визнання права власності на спадкове майно,

встановила:

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якому просить визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на садовий будинок, загальною площею 47,7кв.м, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою судді від 15.03.2024 матеріали позовної заяви було залишено без руху, оскільки позивачем не було подано звіт про оцінку ринкової вартості спірного майна, що позбавляло можливості встановити суму судового збору, яка підлягає сплаті позивачем за звернення до суду з відповідною позовною заявою. Було надано позивачу строк п`яти днів з моменту отримання ухвали для виправлення недоліків зазначених в ухвалі суду.

На виконання вказаної ухвали суду 27.03.2024 від позивача надійшло клопотання про зменшення розміру судових витрат. Разом з тим, позивачкою долучено до матеріалів справи довідку про оціночну вартість об`єкта нерухомості - садового будинку АДРЕСА_1 , сформовану 20.03.2024 відповідно до Порядку ведення єдиної бази даних звітів про оцінку, а також квитанцію про доплату судового збору.

У клопотанні позивачка зазначає, що відповідно до вищезазначеної довідки, вартість житлового будинку становить 415646,76 грн.

Отже за позовну вимогу майнового характеру я, як фізична особа, повинна заплатити судовий збір у розмірі 4156,47 грн.

Покликаючись на ч. 1 ст. 136 ЦПК України вказує, що є пенсіонером за віком і розмір її річного доходу у вигляді пенсії за минулий рік становив 51551,58 грн за 2023 рік, що підтверджується довідкою про доходи №5128 7422 0121 1022, виданою Дрогобицьким об`єднаним управлінням ПФУ у Львівській області від 22.03.2024.

Розмір судового збору 4156,47 грн значно перевищує 5 відсотків розміру річного доходу доходу (2577,58грн) за попередній календарний рік (2023), а тому поставить її у вкрай важке матеріальне становище, позбавить засобів для проживання та придбання ліків, має можливість оплатити судовий збір лише у розмірі 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік за подання даного позову.?

Беручи до уваги, що нею вже оплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн. може доплатити ще 1366,38 грн.

Вказує на відсутність у неї будь яких збережень або майна, реалізація якого б дозволяла сплатити судовий збір в необхідному розмірі. Отже її майновий стан не дозволяє сплатити судовий збір у вказаному розмірі, тому просить зменшити розмір судового збору за подання нею до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області позовної заяви до Дрогобицької міської ради, третя особа: Кооперативно-садівниче товариство «Білий Берег» про визнання права власності на спадкове майно до 2577,58 грн.

Перевіривши матеріали справи суддя приходить до наступного.

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон №3674-VI).

Судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (частина перша статті 1 Закону № 3574-VI).

Станом на 01.01.2024 ставки судового збору за подання позовної заяви майнового характеру подана фізичною особою, становить 1 % від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

На виконання ухвали від 15.03.2024 позивачка надала довідку про оціночну вартість об`єкта нерухомості - садового будинку АДРЕСА_1 , сформовану 20.03.2024 відповідно до Порядку ведення єдиної бази даних звітів про оцінку, відповідно до якої вартість житлового будинку становить 415646,76 грн. Отже за позовну вимогу майнового характеру позивачка, як фізична особа, повинна заплатити судовий збір у розмірі 4156,47 грн.

Звертаючись до суду із даним позовом майнового характеру позивачкою було сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн. відповідно до квитанції 6261-2470-6131-2079 від 06.03.2024, та 27.03.2024 долучено квитанцію № 15480689 від 27.03.2024 про сплату судового збору на суму 1366,40 грн. Тобто, позивачкою сплачено судовий збір в розмірі 2577,60 грн.

Разом з тим, позивачкою подано заяву про зменшення розміру судових витрат, посилаючись на її матеріальний стан, долучивши довідку про доходи № 5218 7422 0121 1022, видану Дрогобицьким об`єднаним управлінням ПФУ у Львівській області від 22.03.2024, згідно якої розмір її річного доходу (пенсії) за 2023 рік становив 51551,58 грн.

Вимогами ч.ч.1, 3 ст. 136 ЦПК України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Згідно з ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Як роз`яснено в п. 29 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Із врахуванням того, що позовні вимоги є майнового характеру, крім того позивачем не надано достатніх доказів щодо підтвердження її скрутного матеріального становища, у зв`язку з чим позивачка можливо не здатна сплатити суму судового збору, встановленого законодавством України, суддя відповідно ст. 8 Закону України «Про судовий збір» не вбачає підстав для задоволення не підтвердженої заяви позивача про зменшення розміру судових витрат.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р., в якому зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, відмова позивачу у задоволенні необґрунтованої заяви про зменшення розміру судових витрат, як це передбачено законом, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Необхідно зазначити, що відповідно до правил ст. 141 ЦПК України в разі задоволення позову, судові витрати будуть стягнуті з відповідача на користь позивача.

З огляду на вищевикладене суддя приходить до висновку про наявність правових підстав щодо відмови позивачу у задоволенні заяви про зменшення розміру судових витрат.

Враховуючи вищевикладене та те, що ОСОБА_1 не звільнена від сплати судового збору за подання даної позовної заяви, позивачем не дооплачено судовий збір у встановленому законом розмірі, а отже позивачка недоліки позовної заяви не усунула.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що позивач у визначений термін не виконав вимоги зазначені в ухвалі суду про залишення позову без руху.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки, зазначені в ухвалі суду про залишення заяви без руху недоліки у визначений строк не усунуті, то дану позовну заяву із додатками, відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, слід вважати неподаною та повернути позивачу.

Відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя

постановив:

в задоволенні клопотання про зменшення розміру судового збору відмовити.

Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Дрогобицької міської ради, третя особа Кооперативно-садівниче товариство „Білий Берег про визнання права власності на спадкове майно повернути позивачу.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Нагірна О.Б.