Справа № 481/70/24
Провадж.№ 2/481/113/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

21 березня 2024 року м. Новий Буг

Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої по справі судді Васильченко-Дриги Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Войцеховської О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Новобузького районного суду Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання матері,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що вона є пенсіонером за віком, отримує пенсію за віком у розмірі 3252, 55 грн., інших доходів не має, субсидій а також інших видів соціальних виплат не отримує. Її становище є вкрай нужденним, оскільки вона хворіє і значна частина пенсії йде на сплату комунальних послуг та ліки. Вона має повнолітнього, працездатного сина ОСОБА_2 . Інших дітей не має. За таких складних життєвих обставин, знаходячись на межі бідності у зв`язку з похилим віком, погіршенням стану здоров`я вона вимушена звернутись до суду із заявою про стягнення аліментів на своє утримання зі свого сина.

Позивачка у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно, належним чином повідомлений про слухання справи, у відповідності до вимог ст.128 ЦПК України. Заяви про розгляд справи без його участі на адресу суду не подавав.

При таких обставинах суд постановив провести, на підставі вимог ст. 281 ЦПК України, заочний розгляд справи.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, а відтак, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження.

Згідно копії рішення суду Новобузького районного суду Миколаївської області від 06.12.2023 року встановлено факт родинних відносин між нею ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на рівні матері та сина.

За даними копії довідки про доходи №0887 8780 4629 1861 ОСОБА_1 перебуває на обліку в Баштанському об`єднаному управлінні ПФУ в Миколаївській області та отримує пенсію за віком у розмірі 3252,55 грн. у місяць, сума пенсії за період з січня 2023 по грудень 2023 складає 38351,72 грн.

Відповідно довідки №01/01-14 від 05.01.2024, яка видана ОСОБА_1 . Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Новобузької міської ради про те, що вона дійсно знаходиться на диспансерному обліку у сімейного лікаря та лікаря-онколога з приводу хронічних захворювань. Постійно лікується амбулаторно, періодично - в стаціонарі.

Зі змісту довідки №12 від 04.01.2024 про отримання (неотримання) допомоги вбачається що, ОСОБА_1 не перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Баштанської районної державної адміністрації, ніяких видів державних соціальних допомог не отримує.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Відповідно до статті 201 СК України, обов`язкові умови та підстави покладення на дітей обов`язку утримувати своїх батьків: діти досягли вісімнадцяти років; батьки є непрацездатними за віком або за станом здоров`я; батьки потребують матеріальної допомоги; відсутні обставини для звільнення дітей від обов`язку утримувати своїх батьків.

Таким чином, моментом виникнення обов`язку утримувати своїх батьків є наявність усіх перерахованих умов. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба у матеріальній допомозі.

Непрацездатними визнаються особи, що досягли пенсійного віку та інваліди I, II та III груп.

Згідно статті 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (стаття 202 СК України), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (стаття 204 СК України).

При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина.

Звільнення від обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України.

Верховний Суд у постанові від 10.10.2018 у справі №301/160/17 (провадження №61-28415св18) виходив з того, що необхідність стягнення аліментів на утримання непрацездатних батьків має визначатися залежно від їх матеріального становища. При цьому до уваги має братися отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам по собі факт непрацездатності батьків не породжує виникнення у дітей обов`язку їх утримання, та не свідчить про наявність потреби у наданні матеріальної допомоги.

Право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом.

Такий правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 13.04.2016 у справі №6-3066цс15.

Суд враховує, що позивачка є пенсіонеркою за віком, тобто в правовому розумінні є непрацездатною, а отже потребує матеріальної допомоги від свого повнолітнього сина.

Виходячи з принципів змагальності, всебічності та повноти з`ясування обставин справи, розумності та справедливості, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище позивача (матері) і платника аліментів (сина), суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу) на утримання матері щомісячно з дня пред`явлення позову до суду і довічно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 201-205 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 76-81, 95, 128, 223, 258, 259, 263, 265, 268, 280-282, 289 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 10.01.2024 та довічно.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, при поданні відповідачем письмової заяви про перегляд заочного рішення протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив на підставі заяви відповідача, яка відповідає вимогам, визначеним в ст. 285 ЦПК України, поданої протягом 30 днів з дня його проголошення чи в разі поновлення пропущеного з поважних причин процесуального строку.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення, а вразі проголошення лише вступної та резолютивної частин або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Наталя ВАСИЛЬЧЕНКО-ДРИГА