справа № 619/1837/24
провадження № 2/619/709/24
УХВАЛА

іменем України

14 березня 2024 року м. Дергачі

Суддя Дергачівського районного суду Харківської області Овсянніков В.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Дергачівської міської військової адміністрації Харківського району Харківської області, третя особа Дергачівська державна нотаріальна контора Харківської області, про визнання права власності в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до Дергачівської міської військової адміністрації Харківського району Харківської області, третя особа Дергачівська державна нотаріальна контора Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування в інтересах ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви на предмет дотримання позивачем загальних вимог цивільного процесуального законодавства щодо форми звернення та повноважень на здійснення представництва інтересів особи, яка звертається до суду, суддею встановлено, що позов підписано особою, яка не має відповідних повноважень, як того вимагає законодавство.

Принцип диспозитивності цивільного судочинства визначений у статті 13 ЦПК України, вимагає від суду розглядати справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, який законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до частини першої статті 58 Цивільного процесуального кодексу України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно ч. 7 ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України, до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

Повноваження адвоката як представника підтверджується довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» (ч. 4 ст. 62 ЦПК України).

Вирішуючи питання про відкриття провадження по справі, вважаю, що позовну заяву слід повернути за таких підстав.

Вказаний позов підписаний ОСОБА_2 , але в матеріалах справи відсутні будь які докази на ствердження її повноважень, як адвоката.

Спір не виник із трудових відносин та не є малозначним.

Відповідно до ст. 185 ч. 4 п. 1 ЦПК України позовна заява повертається у випадку, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати.

Отже, судддя приходить висновку, що позовна заява підписана особою, яка не має права її підписувати, у зв`язку з чим наявні підстави для її повернення.

Відповідно до ст. 185 ч. 7 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення. А тому позивач має право повторно звернутись з вищевказаним позовом у встановленому законом порядку.

Також варто взяти до уваги практику Європейського суду з прав людини, сформульовану в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" (пункт 31), де зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Таким чином, повернення позовної заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки після усунення вказаних вище невідповідностей вимогам закону, позивач має право повторного звернення до суду із позовом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 58, 60, 175, 177, 185, 258-260 ЦПК України, суддя,-

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Дергачівської міської військової адміністрації Харківського району Харківської області, третя особа Дергачівська державна нотаріальна контора Харківської області, про визнання права власності в порядку спадкування - повернути розивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому копія ухвали не була вручена в день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. С. Овсянніков