Справа №464/325/24
пр № 2/464/608/24
УХВАЛА

18 січня 2024 року суддя Сихівського районного суду м. Львова Дулебко Н.І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Сихівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки міста Львова про зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Сихівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки міста Львова про зобов`язаннявидати йому військово-обліковий документ із зазначенням відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації згідно зі статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Оглянувши матеріали позовної заяви, встановлено наступне.

За змістом ч. 1 ст. 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини, засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (цивільні відносини).

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, у порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, що виникають із приватноправових відносин, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Спори, що виникають у публічно-правових відносинах за участю фізичних осіб, підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства виключно у тих випадках, коли безпосередньою нормою процесуального права визначено, що вирішення такого спору належить здійснювати саме в порядку цивільного судочинства.

З матеріалів позовної заяви встановлено, що позивач фактично оскаржує бездіяльність Сихівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки міста Львова, яка полягає в ненаданні йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абзацу 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та незазначення про таку у військово-обліковому документі.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Згідно з п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України публічною службою, серед іншого, є військова служба.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу», частиною першою статті 1 якого передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

За приписами ч. 7 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

В силу пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, серед іншого, готують для розгляду зазначеними комісіями матеріали з питань призову громадян на строкову військову службу, службу у військовому резерві, надання відстрочки або звільнення їх від призову на строкову військову службу, службу у військовому резерві; оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік (п. 11 цього Положення).

Перелік осіб, які мають право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, визначений статтею 23 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку».

Враховуючи, що між сторонами виник спір, пов`язаний з відстрочкою від призову на військову службу під час мобілізації та ненаданням військово-облікового документу із зазначенням про таку, і не пов`язаний з виникненням чи реалізацією цивільних прав та обов`язків позивача, цей спір стосується сфери публічно-правових відносин, а відтак не підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відмовляючи у відкритті провадження з цієї підстави суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи (ч. 5 ст. 186 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладене, проходжу до висновку про відмову у відкритті провадження у справі, оскільки такий спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства окружним адміністративним судом.

Керуючись статтями 19, 186, 260 ЦПК України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Сихівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки міста Львова про зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Дулебко Н.І.