465/6015/19
4-с/465/15/24
У Х В А Л А

судового засідання

22.03.2024 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді Мартьянової С.М.,

за участю секретаря Сеньків А.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на бездіяльність головного державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Костів Ольги Ігорівни, заінтересована особа ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в особі свого представника, звернувся до суду через систему «Електронний суд» зі скаргою на бездіяльність головного державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Костів Ольги Ігорівни, в якій просив суд визнати незаконною та протиправною бездіяльність Головного державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Костів Ольги Ігорівни; Визнати виконавчий лист виданий Франківським районним судом м. Львова від 07.08.2023 р. на виконання постанови Львівського апеляційного суду від 27.06.2023р.по цивільній справі № 465/6015/19 від 27.06.2023р. таким, що не підлягає до виконання; Зобов`язати Головного державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) винести постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №72666378 від 01.09.2023 р. щодо зобов`язанню ОСОБА_1 провести демонтаж ( знесення) конструкцій балкону у квартирі за адресою АДРЕСА_1 .

Скаргу обґрунтовує тим, що Франківським районним судом м. Львова було видано виконавчий лист від 07.08.2023 року на виконання постанови Львівського апеляційного суду по цивільній справі №465/6015/19 від 27.06.2023р. по зобов`язанню ОСОБА_1 провести демонтаж (знесення конструкцій, використаних для влаштування консольного балкону розміром 1,2 *2,8 м у квартирі за адресою АДРЕСА_1 (балконну плиту консольного балкону монолітну на сталевих консолях,огородження

балкону).

По даному виконавчому листу було відкрито виконавче провадження ВП №72666378.

Постанова про відкриття виконавчого провадження від 01.09.2023 р.

08.09.2023 р. скаржник особисто звертався до Головного державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові із заявою про закінчення (закриття) виконавчого провадження. У заяві він просив закрити виконавче провадження відносно нього, у зв`язку з тим, що він не є власником квартири АДРЕСА_2 , не прописаний у ній, а фактично зареєстрований у іншій квартирі, за іншою адресою.

Так як, на даний час ОСОБА_1 не являється власником, останній не має ні фізично ні законодавчо можливості демонтовувати не свою, а власність третьої особи, яка навіть не була стороною по цивільній справі.

08.01.2024 р. ОСОБА_1 повторно звернувся до Франківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові щодо закінчення та закриття виконавчого провадження.

10.01.2024 р. листом № 3465 Франківський відділ державної виконавчої служби у

м. Львові за підписом начальника відділу Нагорняка В. (виконавець Костів Ольга Ігорівна) було відмовлено у задоволенні його клопотання про закінчення та закриття виконавчого провадження та повернення виконавчого документа стягувачу.

Оскільки, дані правовідносини щодо демонтажу балкону іншим власником квартири, який не був стороною спору та який не зазначений у постанові Львівського апеляційного суду та у виконавчому листі по даній справі, - не урегульовані чинним законодавством, зокрема ЗУ «Про виконавче провадження», то у відповідності до ст.8 ЦК України, слід застосувати аналогію закону.

У даному випадку - у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке згідно виконавчого листа боржник повинен демонтувати.

Державний виконавець не закрив провадження, незважаючи на надані скаржником документи, які підтверджують об`єктивну неможливість виконання постанови суду та наявність підстав для закінчення виконавчого провадження та повернення виконавчого листа стягувану.

Крім того, головним державним виконавцем не було прийнято до уваги Висновок експерта № 25/07-23 від 07.08.2023 р. по результатах проведення будівельно-технічного дослідження за заявою ОСОБА_1 .

Згідно Висновків судового експерта в галузі будівельно-технічної експертизи: Демонтаж (знесення) конструкцій консольного балкону розміром 1,2*2,8 м, що були використані при здійсненні реконструкції із розширенням квартири АДРЕСА_3 може негативно вплинути на конструкції будинку в цілому та квартири які знаходяться у будинку (зокрема, кв. АДРЕСА_4 , яка знаходиться нижче поверхом та кв. АДРЕСА_5 , яка є суміжною). А саме демонтаж може привести до пошкодження та можливої руйнації окремих несучих конструктивних елементів будинку, пошкодження внутрішнього оздоблення приміщень, що розташовані у даному будинку, пошкодження оздоблення приміщень та конструктивних елементів сусідніх квартир, та збільшення існуючих та появи нових тріщин. Здійснення демонтажу влаштованого балкону неможливе без порушення цілісності суміжних з балконом несучих конструкцій та погіршенням технічного стану будинку, що може призвести до негативних наслідків в частині забезпечення вимог до міцності. Надійності та довговічності конструкцій будинку.

Привести до попереднього стану розширенням квартири АДРЕСА_3 шляхом демонтажу консольного балкону без завдання шкоди цілісності будинку та квартирам мешканців будинку технічно не можливо.

Після проведення Демонтажних робіт із знесення конструкцій консольного балкону розміром 1,2*2,8 м, що використані при реконструкції із розширенням квартири АДРЕСА_3 можуть виникнути пошкодження конструкцій житлового будинку та квартир, які потребуватимуть проведення ремонтно-будівельних робіт.

Згідно Висновку експерта - привести до попереднього стану розширенням квартири

АДРЕСА_3 шляхом демонтажу консольного балкону без завдання шкоди цілісності будинку та квартирам мешканців будинку технічно не можливо.

Письмову відмову ОСОБА_1 отримав 11.01.2024 р. Строк на оскарження до 21.01.2024 р. Скарга подана в межах процесуального строку.

У зв`язку з вище викладеним ОСОБА_1 і був вимушений звернутися до суду з даною скаргою.

ОСОБА_1 та його представник в судове засідання не з`явилися, про день час та місце розгляду скарги повідомлялись належним чином.

Головний державний виконавець Франківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Костів О.І. в судове засідання не з`явилась, в матеріалах скарги міститься заява про слухання справи без участі представника виконавчої служби, а також в заяві вказано, що 01.09.2023 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно заяви ОСОБА_1 від 08.09.2023 р., та наданих ним документів вбачається, що він не являється власником квартири АДРЕСА_3 та не зареєстрований у вищевказаній квартирі, на підставі вищенаведеного 26.09.2023 державним виконавцем скеровано заяву про роз`яснення рішення суду. Відповідно до ухвали суду від 13.12.2023 виданої Франківським районним судом м. Львова, суд постановив у задоволенні заяви відмовлено.

У відділі відсутні правові підстави для закінчення виконавчого провадження № 72666378 з виконання виконавчого листа №465/6015/19, виданого 07.08.2023 Франківським районним судом м. Львова, про зобов`язати ОСОБА_1 провести домонтаж (знесення) конструкцій, використаних для влаштування консольного балкону розміром 1.2х2/8м. у квартирі за адресою АДРЕСА_1 (балконну плиту консольного балкону монолітну на сталевих консолях, огородження балкону), оскільки на момент винесення рішення суду боржник ОСОБА_1 був власником квартири за адресою АДРЕСА_1 .

У зв`язку з цим, просив суд відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 .

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи міститься заява, в якій остання заперечувала щодо задоволення скарги.

Дослідивши письмові матеріали скарги, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду скарги і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що рішенням Франківського районного суду м. Львова від 26.07.2022 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 з участю третіх осіб на стороні позивача: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , третіх осіб без самостійних вимог ДАБК м.Львова, Управління Державної реєстрації Львівської міської ради, приватного нотаріуса ЛМНО Якимів Н.Б., Львівської міської ради, Франківської районної адміністрації ЛМР про скасування реєстрації та зобов`язання провести демонтаж відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 27.06.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 26.07.2022 року скасовано та ухвалено у справі нове рішення, яким позов ОСОБА_3 до відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 треті особи: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ДАБК м. Львова, Управління Державної реєстрації Львівської міської ради, приватний нотаріус ЛМНО Якимів Н.Б., Львівська міська рада, Франківська районна адміністрація ЛМР про скасування реєстрації та зобов`язання провести демонтаж задоволено частково.

Зобов`язано ОСОБА_1 провести демонтаж (знесення) конструкцій використаних для влаштування консольного балкону розміром 1,2х2,8 м. у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 (балконну плиту консольного балкону монолітну на сталевих консолях, огородження балкону).

В задоволенні решти позову відмовлено.

07.08.2023 року Франківським районним судом м. Львова видано виконавчий лист про зобов`язання ОСОБА_1 провести демонтаж (знесення) конструкцій, використаних для влаштування консульного балкону розміром 1.2x2/8 м. у квартирі за адресою АДРЕСА_1 (балконну плиту консульного балкону монолітну на сталевих консолях,огородження балкону), боржником за яким є ОСОБА_1 , та який пред`явлено до виконання до Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції.

01.09.2023 року державним виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження №72666378.

Згідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки; 6) невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після одержання відповідного звернення від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства в оборонно-промисловому комплексі, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", вчинити дії щодо зняття арешту з майна, щодо якого було здійснено заходи із заміни майна, передбачені статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

Відповідно до п.1ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частинами 1,2 ст. 15 Стаття 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Частиною 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі: 1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання судового рішення; 2) затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення; 3) припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника; 4) прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; 6) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі або оплатно вилучена; 7) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів; 9) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом; 10) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ; 11) надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону; 12) якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини; 13) непред`явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 41 цього Закону; 14) якщо стягнені з боржника в повному обсязі кошти не витребувані стягувачем протягом року та у зв`язку з цим перераховані до Державного бюджету України; 15) якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна (за виконавчим документом про звернення стягнення на заставлене майно), недостатньо для задоволення вимог стягувача - заставодержателя, а також якщо майно, яке є предметом іпотеки, передано іпотекодержателю або придбано ним відповідно до вимог Закону України "Про іпотеку" за виконавчим документом про звернення стягнення на майно, яке є предметом іпотеки; 16) врегулювання (погашення, списання) відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" неустойки (штрафів, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, нарахованих на заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", її дочірньою компанією "Газ України", публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз", оператором газотранспортної системи та операторами газорозподільних систем, за спожитий природний газ, а також послуги з його транспортування та розподілу відповідно, перед теплогенеруючими організаціями за теплову енергію, отриману для її подальшого постачання споживачам та/або надання відповідних комунальних послуг, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, перед електропостачальниками або операторами системи розподілу (як правонаступниками в частині прав та обов`язків за договорами на постачання електричної енергії та про користування електричною енергією) за спожиту електричну енергію, що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа за судовим рішенням, яке набрало законної сили; 17) списання згідно з пунктами 2-3, 2-4 та підпункту 26.2 пункту 26 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України в повному обсязі сум податкового боргу (у тому числі штрафних санкцій та пені), що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа; 18) списання згідно з пунктом 9-15 розділу VIII Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" сум недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (у тому числі штрафних санкцій та пені), що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа; 19) прийняття Фондом гарантування вкладів фізичних осіб рішення про початок процедури ліквідації банку-боржника; 19-1) якщо відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню незалежно від дати укладення такої угоди; 19-2) врегулювання (погашення, списання) відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" неустойки (штрафів, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, нарахованих на заборгованість учасників процедури врегулювання заборгованості, що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа за судовим рішенням, яке набрало законної сили; 20) врегулювання (погашення, списання) оператором газорозподільної системи заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", якщо таке виконавче провадження розпочато за рішенням про зобов`язання Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, встановити оператору газорозподільної системи економічно обґрунтований тариф на послуги з розподілу природного газу з включенням компенсацій за період з 1 січня 2015 року по 31 грудня 2020 року включно.

Тобто, перелік підстав закінчення виконавчого провадження, які встановлені в ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Частиною 2 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Частиною 1 статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

З матеріалів скарги вбачається, що боржник ОСОБА_1 на момент ухвалення постанови Львівським апеляційним судом був власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

28.07.2023 року на підставі договору дарування, який посвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Шафран Р.І. новим власником квартири за адресою АДРЕСА_1 стала ОСОБА_10 .

Проте, відповідно до ч.5 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Тобто, суд вбачає за можливим роз`яснити сторонам, а також державному виконавцю, що вони не позбавлені можливості звернутися до суду з заявою про заміну сторони її правонаступником.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва на стадії виконання рішення суду, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах

При вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні потрібно встановити факт вибуття сторони виконавчого провадження та переходу до особи матеріальних прав і обов`язків вибулої сторони.

Тож процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям у матеріально-правових відносинах. Підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, що мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

При вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні суд перевіряє існування правонаступництва у цивільних відносинах.

Під час оцінки доводів скарги суд врахував правовий висновок, викладений Верховним Судом у постанові від 29 травня 2019 року у справі № 2-1417/10 (провадження № 61-31677св18), де предметом розгляду було питання про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні з виконання судового рішення у зв`язку із зміною власника нерухомого майна.

У наведеній постанові Верховний Суд зазначив, що суд апеляційної інстанції, скасовуючи ухвали районного суду, не звернув увагу на те, що спір, який був вирішений Залізничним районним судом м. Львова у справі за позовом про усунення перешкод у користуванні власністю та вселення, стосувався саме захисту права власності та не був нерозривно пов`язаний з особою власника - позивача. Отже, суд першої інстанції встановив усі обставини справи, додержуючись норм матеріального та процесуального права, зробив законний і обґрунтований висновок по суті заяви під час ухвалення судового рішення у справі, належним чином давши оцінку наданим сторонами доказам, які є належними та достатніми для вирішення зазначеної заяви.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 18 січня 2018 року у справі № 607/18288/14-ц (провадження № 61-978св17), підстав відступити від зазначених висновків судом не встановлено.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. За п. 9 ч.3ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року. У резолюції Парламентської асамблеї Ради Європи від 26.11.2011 року підкреслюється, що Україна повинна терміново прийняти комплексну стратегію щодо вирішення ситуації, за якої значна кількість остаточних судових рішень залишається невиконаною, а також упровадити ефективні внутрішні засоби правового захисту у відповідь на пілотне рішення у справі «Іванов проти України».

Згідно практики Європейського суду, виконання судових рішень розглядається як невід`ємна частина судового розгляду. В розумінні ст.6 Конвенції Європейський суд неодноразово робив висновок, що це право стало б ілюзорним у разі, коли б правова система держави допускала, щоб остаточне, обов`язкове судове рішення залишалося невиконаним . Це призводить до ситуації, несумісної з принципом верховенства права. (Рішення Європейського суду у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 року. «Козачок проти України» від 07.12.2006 року та ін.

Таким чином, суд вважає, що у головного державного виконавця відсутні правові підстави для закінчення виконавчого провадження №72666378 з виконання виконавчого листа №465/6015/19 виданого 07.08.2023 року Франківським районним судом м. Львова про зобов`язання ОСОБА_1 провести демонтаж (знесення) конструкцій, використаних для влаштування консульного балкону розміром 1.2x2/8 м. у квартирі за адресою АДРЕСА_1 (балконну плиту консульного балкону монолітну на сталевих консолях,огородження балкону), боржником за яким є ОСОБА_1 , а тому у задоволенні скарги слід відмовити.

Щодо вимог ОСОБА_1 визнати вище вказаний виконавчий листа таким, що не підлягає виконанню, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Отже, процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб) врегульовано законодавцем у Розділі VI ЦПК України, а не розділом VII ЦПК України в порядку якого звернувся скаржник із даним питанням.

Таким чином, суд вважає за можливим роз`яснити ОСОБА_1 , що він має право звернутися до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким що не підлягає виконання в порядку передбаченому розділом VI ЦПК України.

При цьому, згідно з частиною 1статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями статей 12, 81ЦПКУкраїни передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно дост.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, враховуючи вищевикладене суд вважає, що подана скарга ОСОБА_1 , в особі його представника ОСОБА_2 на бездіяльність головного державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Костів Ольги Ігорівни, є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», статтями 258,259,447-451 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на бездіяльність головного державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Костів Ольги Ігорівни, заінтересована особа ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після підписання її суддею.

Ухвала може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15 - денний строк з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повної ухвали суду.

Суддя Мартьянова С.М.