Справа № 210/3871/23
Провадження № 2/210/160/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15 березня 2024 року Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Літвіненко Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Криворізького державного педагогічного університету до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що між Криворізьким державним педагогічним університетом (далі - Позивач), в особі ректора ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (далі - Відповідач), було укладено Договір № 1257 про надання місця для проживання в гуртожитку від 30 серпня 2018 року.

Відповідачу було видано ордер на житлову площу у гуртожитку серія 1 № 561 від 30 серпня 2018 року, який є єдиною підставою для вселення на надану житлову площу. Згідно зазначеного ордеру Відповідачу, була надана житлова площа у гуртожитку АДРЕСА_1 , розміром 18,0 кв.м. Відповідачу було дозволено мешкати в гуртожитку до 01.10.2022 року.

Внаслідок неналежного виконання зобов`язань за Договором №1257 про надання місця для проживання в гуртожитку від 30 серпня 2018 року, зокрема, порушуючи пункт 5.3. зазначеного договору за Відповідачем, утворилась заборгованість за проживання в гуртожитку в розмірі 20445 грн. 38 коп.

Відповідачу була направлена претензія № 171 від 30 березня 2023 року на суму 20445,38 грн., на яку Відповідач не відреагував належним чином.

В період 01.02.2023 по 01.07.2023 року за несвоєчасне внесення плати за проживання в гуртожитку Відповідачу нарахована пеня у розмірі 5069,33 грн.

3% річних від простроченої суми основного боргу складають: 1552,42 грн.

Основний борг з урахуванням індексу інфляції складає: 24757,73 грн.

Просить стягнути з Відповідача на користь Позивача суму основного боргу з урахуванням індексу інфляції у розмірі 24757,73 грн., 3% річних у розмірі 1552,42 грн., пеню у розмірі 5069,33 грн., що складає загальну заборгованість у розмірі 3 1379,48 грн. Крім того, стягнути з Відповідача на користь Позивача судовий збір.

Ухвалою суду від 03.11.2023 року розгляд справи вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідачу направлялась позовна заява з додатками та копія ухвали про прийняття до розгляду та відкриття провадження за адресою місця реєстрації. На адресу суду вказане повернулось з відміткою про «за закінченням терміну зберігання».

Станом на 15.03.2024 року відповідачем відзиву не надано, а також клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, учасниками справи не подавались.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Положеннями ч. 13 ст. 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Між Криворізьким державним педагогічним університетом, в особі ректора Шрамка Ярослава Владиславовича, та ОСОБА_1 було укладено Договір №1257 про надання місця для проживання в гуртожитку від 30.08.2018 року (а.с.4,5).

Предметом договору є надання Університетом мешканцю одного місця для проживання в гуртожитку в кімнаті (площа кімнати 18 кв.м.) на умовах спільного користування цією кімнатою з двома іншими особами на умовах, визначених цим договором (розділ 1 договору).

Згідно розділу 2 договору, поселення мешканця в гуртожиток здійснюється на підставі ордера на жиле приміщення № 561 серії 1 від 30.08.2018 року, виданого КДПУ, обладнане майном згідно з актом прийому-передачі (а.с.4).

Відповідно до п. 5.2 розділу 5 договору, щомісячні нарахування за проживання в гуртожитку складаються з таких частин:

-плата за утримання будинків та прибудинкової території, розмір якої залежить від обсягу та якості площі, яку займає Мешканець, з урахуванням загальної площі, зайнятої мешканцями

гуртожитку;

-???плата за опалення з розрахунку на площу, зайняту Мешканцем, із урахуванням загальної площі, зайнятої мешканцями гуртожитку;

-???плата за холодну воду, електроенергію, вивіз сміття з розрахунку на одного Мешканця. (а.с. 5)

Підставою для укладення договору найму житла у гуртожитку незалежно від форми власності є спеціальний ордер, який видається в порядку, передбаченому статтею 129 Житлового Кодексу УРСР.

30 серпня 2018 року ОСОБА_1 видано ордер на житлову площу в гуртожитку №561 серії 1 по АДРЕСА_2 , зі строком поселення до 01.10.2022 року, виданий начальником відділу гуртожитків Криворізького державного педагогічного університету (а.с. 6).

Відповідно до розрахунку заборгованості, враховуючи сплату, заборгованість складає: 24757,73 гривень, 3% річних у розмірі 1552,42 грн., пеню у розмірі 5069,33 грн. (а.с. 9-12).

Відповідачу була направлена претензія №171 від 30 березня 2023 року на суму 20445,38 грн., на яку Відповідач не відреагував, через що було подано позов до суду (а.с.13).

Так, пунктом 10 статті 18 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» від 4 вересня 2008 року № 500-VI встановлення плати за проживання у гуртожитку та за участь в утриманні місць загального користування та прибудинкової території віднесено до компетенції органів місцевого самоврядування незалежно від виду жилої площі у гуртожитку (яка перебуває у відособленому користуванні або ліжко-місце).

Експлуатацію гуртожитку здійснює житлово-експлуатаційна організація, а за її відсутності підприємство, установа, організація, у віданні якого перебуває гуртожиток, відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76.

Згідно пункту 4 розділу 3 Положення про гуртожитки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України 27.04.2015 № 84, чинного на момент виникнення правовідносин (втрата чинності 02.01.2019), особи, які проживають у гуртожитку, зобов`язані: своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку та за житлово-комунальні послуги.

Особа, яка проживає в гуртожитку, сплачує кошти за таке проживання, а також за житлово-комунальні послуги, які їй надаються у зв`язку з проживанням у гуртожитку.

Розмір плати за проживання в гуртожитку визначається в договорі найму жилого приміщення в гуртожитку відповідно до розрахунку, затвердженого власником гуртожитку. У договорі найму жилого приміщення в гуртожитку також визначається порядок здійснення розрахунків між власником гуртожитку та особою, що проживає в гуртожитку.

Розмір плати за житлово-комунальні послуги визначається відповідно до встановлених уповноваженим органом цін/тарифів на такі послуги (пункт 7 Положення).

Аналогічні положення викладені в Примірному положенні про користування гуртожитками, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 20 червня 2018 р. № 498, відповідно до пункту 15 якого особи, які проживають у гуртожитку на умовах договору найму (оренди), вносять плату за таке проживання відповідно до умов договору. Плата за проживання у гуртожитку включає: витрати на оплату житлово-комунальних послуг (послуги з управління гуртожитком, послуги з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, постачання та розподілу природного газу, електричної енергії, послуги з поводження з побутовими відходами); інші витрати, необхідні для забезпечення створення належних умов для проживання (утримання майна гуртожитку, зазначеного в абзаці першому пункту 14 цього Положення) та організації побуту (заміна, прання, дезінфекція постільних речей тощо у разі їх видачі).

Доказів на спростовування зазначеного відповідачем не надано, відповідачем не заперечується факт користування та проживання в вказаному житловому приміщенні.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтями 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до частини 1 статті 626 , статті 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У статті 627 ЦК України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Тому з врахуванням зазначеного вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за проживання обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно до ч. 2 ст. 903 ЦК України, у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи, що оплату за фактично отримані відповідачем житлові послуги в добровільному порядку позивачу, не здійснено, що свідчить про порушення прав позивача, тому він вправі вимагати захисту своїх прав у судовому порядку, шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з оплати вказаних послуг.

Разом з цим, позивач, пред`являючи вимоги про відшкодування заборгованості, просив, у тому числі, стягнути інфляційні втрати та 3% річних, передбачені ст. 625 ЦК України.

Відповідно до частини 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на боржника відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України.

До позову позивачем надано розрахунок суми заборгованості з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних, який був перевірений судом та суд вважає його прийнятним та приймає до уваги розрахунок належних до стягнення інфляційних втрат та 3% річних саме у такому розмірі та за вказаний період.

Проте, суд не погоджується з таким розрахунком позивача з огляду на наступне.

Постановою КМУ №206 від 05.03.2022 року установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі. Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року.

Починаючи з 24 лютого 2022 року та на час звернення з даним позовом до суду в Україні запроваджено військовий стан.

Відповідно до абзацу 5 п. 1 ч. 1 ЗУ «Про житлово - комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку.

Відповідно до ст. 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Дійсно, в період з 01.03.2023 по 01.07.2023 року у позивача виникає право нараховувати три відсотки річних та інфляційні збитки за несвоєчасне внесення плати за проживання, однак враховуючи Постанову КМУ №206 від 05.03.2022 року, яка розповсюджується на дані правовідносини, слід дійти висновку про відмову у стягненні з відповідача на користь позивача трьох відсотків річних та інфляційних збитків.

Крім того, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимоги, щодо стягненні пені за договором, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

При цьому, як зазначено у ч. 1 ст. 547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Водночас відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Таким чином пеня та штраф за договором це різновиди неустойки. А неустойка один зі способів забезпечення виконання договірних зобов`язань, а тому вимоги про її сплату повинні бути оформлені в письмовій формі.

Отже, якщо сторони не передбачили умовами договору можливість сплати пені за порушення виконання зобов`язань та не визначали її розміру, то немає підстав для стягнення пені у розмірі, не погодженому в договірному порядку та прямо не встановленому законом.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов Криворізького державного педагогічного університету до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягає частковому задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача 20445,38 грн. основної суми боргу, в іншій частині позовних вимог слід відмовити.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Отже, з урахуванням часткового задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 2684,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 527, 610, 611, 625 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 19, 23, 77, 78, 141, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Криворізького державного педагогічного університету до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь Криворізького державного педагогічного університету (50086, м. Кривий Ріг, пр. Гагаріна, 54, , IBAN НОМЕР_2 ) заборгованість за договором найму житла №1257 від 30.08.2018 року в розмірі 20445,38 грн. (двадцять тисяч чотириста сорок п`ять гривень, тридцять вісім копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь Криворізького державного педагогічного університету (50086, м. Кривий Ріг, пр. Гагаріна, 54, , IBAN НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір у розмірі 2684,00 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні, 00 копійок).

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя: Н. А. Літвіненко