ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2024 року

м. Київ

справа № 621/47/21

провадження № 61-10125св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Луспеника Д. Д.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Зміїв-Агро»,

відповідачі: Міністерство юстиції України, Товариство з обмеженою відповідальністю «Слобожанський Альянс», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Зміїв-Агро» на постанову Полтавського апеляційного суду від 25 травня 2023 року у складі колегії суддів: Пилипчук Л. І., Дряниці Ю. В., Лобова О. А.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Зміїв-Агро» (далі - ТОВ «Зміїв-Агро») звернулося до суду із позовом до Міністерства юстиції України, Товариства з обмеженою відповідальністю «Слобожанський Альянс» (далі - ТОВ «Слобожанський Альянс») про визнання незаконним і скасування наказу та зобов`язання вчинення дій.

Позовну заяву обґрунтувало тим, що воно є орендарем 14 земельних ділянок, розташованих на території Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області.

22 жовтня 2020 року Міністерство юстиції України щодо вказаних земельних ділянок видало наказ № 3693/5 «Про задоволення скарги», яким вирішено: 1) скаргу ТОВ «Слобожанський Альянс» від 14 липня 2020 року №17 з доповненнями від 06 серпня 2020 року за № 22 задовольнити у повному обсязі; 2) скасувати рішення від 18 червня 2019 року №№ 47381545,47381770, 47383120, 47383333, 47383580, 47383785, 47383979, 47384264, прийняті державним реєстратором сектору державної реєстрації Кегичівської районної державної адміністрації (далі - РДА) Харківської області Степаненком Д. І.; 3) скасувати рішення від 18 червня 2019 року №№ 47383816, 47384022, 47384345, 47384768, 47385006 прийняті державним реєстратором Сектору державної реєстрації Кегичівської РДА Харківської області Топовим Я. В.; 4) скасувати рішення від 16 липня 2019 року №№ 47793441, 47801467, 47832596, 47804776, 47806249; від 17 липня 2019 року №№ 47810262, 47811172, 47811941, 47814103, 47815613, 47823112; від 12 лютого 2020 року № 51100942, прийняті державним реєстратором Дворічанської РДА Харківської області Горделяном А. О.; 5) скасувати рішення від 21 квітня 2020 року № № 52026326, 52037531, від 27 квітня 2020 року № №52076301, 52076357, 52076418, 520176435, від 28 квітня 2020 року № 52089506, від 04 травня 2020 року № № 52129487, 52131189, 52131340, від 06 травня 2020 року № № 52155433, 52155575, від 13 травня 2020 року № 52215382, від 19 травня 2020 року № 52294157, прийняті приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондаренком Р. О.; 6) тимчасово блокувати доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстраторам Сектору державної реєстрації Кегичівської РДА Харківської області Степаненку Д. І. та ОСОБА_14 , приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Бондаренку Р. О. строком на 3 місяці.

ТОВ «Зміїв-Агро» стверджувало, що вважає такий наказ Міністерства юстиції України незаконним, оскільки при його прийняті порушено його права на участь у процесі прийняття рішення.

Зазначало, що рішення державних реєстраторів Сектору державної реєстрації Кегичівської РДА Харківської області узгоджується із вимогами постанови Кабінету Міністрів України від 08 вересня 2016 року № 594 «Про внесення змін до пункту 12 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З урахуванням наведеної норми у державних реєстраторів був відсутній обов`язок звертатися із запитом до Харківського окружного адміністративного суду про надання копії рішення від 22 листопада 2018 року справа №2040/7510/18, а відповідно відсутні підстави для зупинення розгляду заяв про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Переконувало, що підстави скасування рішень державного реєстратора Кегичівської РДА Харківської області, як таких, що не передбачені пунктом 3 абзацу першого частини п`ятої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вимоги якої не передбачають можливості скасовувати законні рішення державних реєстраторів виключно на тій підставі, що рішення попередніх реєстраторів щодо такого самого об`єкта були незаконними, а сама скарга розглядається виключно за умови, що вона подана особою, яка може підтвердити факт порушення їх прав у результаті прийняття такого рішення.

Крім того, ТОВ «Зміїв-Агро» вказувало на те, що не погоджується з підставою скасування рішення приватного нотаріуса, яка на підставі постанови про зняття арешту з майна, актів про передачу майна стягувачу в рахунок часткового погашення боргу та договорів, укладених в нотаріальній формі правомірно прийняла рішення з дотриманням пунктів 1, 4 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Зазначало, що відповідно до Порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції та Положення про колегії з розгляду скарг відповідач не наділений повноваженнями щодо надання юридичної оцінки документів, на підставі яких державним реєстратором прийнято рішення та проведено реєстраційні дії. За змістом наведених положень предметом розгляду комісії є лише процедурні порушення, вчинені державним реєстратором (нотаріусом) під час здійснення реєстраційних дій.

З огляду на викладене, ТОВ «Зміїв-Агро» просило суд визнати незаконним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 22 жовтня 2020 року № 3693/5 «Про задоволення скарги» та зобов`язати Міністерство юстиції України поновити реєстраційні дії, які скасовані наказом Міністерства юстиції України від 22 жовтня 2020 року № 3693/5 «Про задоволення скарги».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 29 вересня 2021 року у задоволенні позовних вимог ТОВ «Зміїв-Агро» відмовлено за недоведеністю.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що оскаржуваний наказ Міністерства юстиції України від 22 жовтня 2020 року № 3693/5 «Про задоволення скарги» не суперечить актам цивільного законодавства та не порушує цивільні права законного володільця речових прав, а навпаки спрямований на їх відновлення, тому він є законним і не підлягає скасуванню.

Також суд першої інстанції виходив із того, що оскільки оскаржуваний наказ Міністерства юстиції України, то відсутні підстави для задоволення позовної вимоги позивача про зобов`язання Міністерства юстиції України поновити реєстраційні дії, які скасовані вказаним наказом.

Короткий зміст постанови апеляційного суду

Постановою Полтавського апеляційного суду від 25 травня 2023 року апеляційну скаргу ТОВ «Зміїв-Агро» задоволено частково. Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 29 вересня 2021 року скасовано. Провадження у справі закрито. Роз`яснено, що розгляд справи за цим позовом віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Закриваючи провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), апеляційний суд виходив із того, що у цій справі відсутній спір щодо майнових прав власників земельних ділянок, а розгляд справи стосується виключно питання законності наказу Міністерства юстиції України, прийнятого за наслідком перевірки ним державної реєстрації права оренди, вчиненої на виконання правочинів, укладених між Публічним акціонерним товариством «Племінний завод «Червоний велетень» (далі - ПАТ «ПЗ «Червоний велетень») та ТОВ «Зміїв-Агро», та не є спором про цивільне право, а отже підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги та позиція інших учасників справи

У липні 2023 року ТОВ «Зміїв-Агро» засобами поштового зв`язку звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Полтавського апеляційного суду від 25 травня 2023 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову, справу передати для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Як на підставу касаційного оскарження заявник посилається на неврахування апеляційним судом правових висновків, висловлених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 826/13961/17, від 04 лютого 2020 року у справі № 910/7781/19, та постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 серпня 2020 року у справі № 826/4370/17, від 22 липня 2021 року у справі № 640/3624/20, у подібних правовідносинах (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Також касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд:

- не врахував, що хоча предметом позову цій справі є скасування наказу Міністерства юстиції України, цей спір стосується майнового права - права оренди земельних ділянок, а тому є спором про право цивільне;

- не надав оцінку всім доводам його апеляційної скарги по суті спору;

- проігнорував, що ухвалою Господарського суду м. Києва від 17 грудня 2020 року у справі № 910/16974/20 за позовом ТОВ «Зміїв-Агро» до Міністерства юстиції України вже було закрито провадження у справі з підстав порушення правил предметної і суб`єктної юрисдикції та роз`яснено позивачу про віднесення цієї справи до юрисдикції загальних судів за правилами цивільного судочинства.

У серпні 2023 року Міністерство юстиції України через засоби поштового зв`язку подало до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу ТОВ «Зміїв-Агро», в якому зазначило про необґрунтованість та безпідставність доводів касаційної скарги, а також про відсутність підстав для скасування оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Верховного Суду від 07 липня 2023 року касаційну скаргу ТОВ «Зміїв-Агро» на постанову Полтавського апеляційного суду від 25 травня 2023 року передано на розгляд судді-доповідачу Гулейкову І. Ю.

Ухвалою Верховного Суду від 26 липня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ТОВ «Зміїв-Агро» на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України, витребувано матеріали справи № 621/47/21 із Зміївського районного суду Харківської області, надано учасникам справи строк на подання відзивів на касаційну скаргу.

У серпні 2023 року матеріали справи № 621/47/21 надійшли до Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

За змістом частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на таке.

Фактичні обставини справи

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ПАТ «ПЗ «Червоний велетень» уклало наступні договори оренди земельних ділянок, які розташовані на території Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області, а саме:

- 06 серпня 2012 року договір оренди земельної ділянки, площею 3,9869 га, кадастровий номер :01:000:0092, орендодавець ОСОБА_15 ;

- 06 серпня 2012 року договір оренди земельної ділянки, площею 4,6397 га, кадастровий номер :01:000:0012, орендодавець ОСОБА_16 ;

- 01 листопада 2012 року договір оренди земельної ділянки, площею 6,2743 га, кадастровий номер :01:000:0131, орендодавець ОСОБА_17 ;

- 06 серпня 2012 року договір оренди земельної ділянки, площею 4,0065 га, кадастровий номер :02:000:0194, орендодавець ОСОБА_18 ;

- 06 серпня 2012 року договір оренди земельної ділянки, площею 4,2374 га, кадастровий номер :02:000:0262, орендодавець ОСОБА_19 ;

- 06 червня 2012 року договір оренди земельної ділянки, площею 4,3445 га, кадастровий номер :02:000:0270, орендодавець ОСОБА_20 ;

- 06 серпня 2012 року договір оренди земельної ділянки, площею 3,9658 га, кадастровий номер :02:000:0349, орендодавець ОСОБА_21 ;

- 01 листопада 2012 року договір оренди земельної ділянки, площею 4,3009 га, кадастровий номер :02:000:0359, орендодавець ОСОБА_22 ;

- 01 листопада 2012 року договір оренди земельної ділянки, площею 0,1044 га, кадастровий номер :02:000:0981, орендодавець ОСОБА_22 ;

- 06 серпня 2012 року договір оренди земельної ділянки, площею 4,1072 га, кадастровий номер :02:000:0439, орендодавець ОСОБА_23 ;

- 06 серпня 2012 року договір оренди земельної ділянки, площею 4,0721 га, кадастровий номер :02:000:0441, орендодавець ОСОБА_24 ;

- 14 червня 2012 року договір оренди земельної ділянки, площею 9,0969 га, кадастровий номер :02:000:0536, орендодавець ОСОБА_25 ;

- 06 серпня 2012 року договір оренди земельної ділянки, площею 4,8992 га, кадастровий номер :02:000:0569, орендодавець ОСОБА_26 ;

- 06 серпня 2012 року договір оренди земельної ділянки, площею 4,3468 га, кадастровий номер :02:000:0650, орендодавець ОСОБА_27

12 травня 2016 року ПАТ «ПЗ «Червоний велетень» змінило назву на Приватне акціонерне товариство «Племінний завод «Червоний велетень» (далі - ПрАТ «ПЗ «Червоний велетень»).

Державний реєстратор сектору з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Зміївської РДА Харківської області Штефан О. А. прийняті відповідні рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень указаних земельних ділянок, які визнано протиправними та скасовано згідно з рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2018 року у справі № 2040/7510/18.

16 липня 2019 року державним реєстратором Дворічанської РДА Харківської області Горделян А. О. прийнято рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:0194, індексний номер:47793441; орендар ТОВ «Зміїв Агро»; підстава - договір оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 06 серпня 2012 року, видавник ПрАТ «ПЗ «Червоний велетень»; договір № 14/04/2020, серія та номер: б/н, виданий 14 квітня 2020 року, видавник приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондаренко Р. О.

16 липня 2019 року державним реєстратором Дворічанської РДА Харківської області Горделян А. О. прийнято рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:0131, індексний номер: 47801467; орендар ТОВ «Зміїв Агро»; підстава - договір оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 01 листопада 2012 року, видавник ПрАТ «ПЗ «Червоний велетень»; договір № 13/04/2020, серія та номер: 2403, виданий 13 квітня 2020 року, видавник приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондаренко Р. О.

16 липня 2019 року державним реєстратором Дворічанської РДА Харківської області Горделян А. О. прийнято рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:0262, індексний номер:47802596; орендар ТОВ «Зміїв Агро»; підстава - договір оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 06 серпня 2012 року, видавник ПрАТ «ПЗ» «Червоний велетень»; договір № 22/04/2020, серія та номер: 2533, виданий 22 квітня 2020 року, видавник приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондаренко Р. О.

16 липня 2019 року державним реєстратором Дворічанської РДА Харківської області Горделян А. О. прийнято рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:0650, індексний номер: 47806249; орендар ТОВ «Зміїв Агро»; підстава - акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, а саме, право оренди земельних ділянок, серія та номер: б/н, виданий 10 квітня 2020 року, видавник приватний виконавець Селезньов М. О.

16 липня 2019 року державним реєстратором Дворічанської РДА Харківської області Горделян А. О. прийнято рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, кадастровий номер :01:000:0092, індексний номер: 47804776; орендар ТОВ «Зміїв Агро»; підстава - договір оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 06 серпня 2012 року, видавник ПрАТ «ПЗ «Червоний велетень»; договір № 15/04/2020, серія та номер: б/н виданий 15 квітня 2020 року, видавник приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондаренко Р. О.

17 липня 2019 року державним реєстратором Дворічанської РДА Харківської області Горделян А. О. прийнято рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:0359, індексний номер:47815613; орендар ТОВ «Зміїв Агро»; підстава - договір оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 01 листопада 2012 року, видавник ПрАТ «ПЗ «Червоний велетень»; договір № 15/04/2020, серія та номер: б/н виданий 15 квітня 2020 року, видавник приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондаренко Р. О.

17 липня 2019 року державним реєстратором Дворічанської РДА Харківської області Горделян А. О. прийнято рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:0194, індексний номер: 47793441; орендар ТОВ «Зміїв Агро»; підстава - договір оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 06.08.2012, видавник ПрАТ «ПЗ «Червоний велетень»; договір № 14/04/2020, серія та номер: б/н, виданий 14 квітня 2020 року, видавник приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондаренко Р. О.

17 липня 2019 року державним реєстратором Дворічанської РДА Харківської області Горделян А. О. прийнято рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:000:0981, індексний номер: 47823112; орендар ТОВ «Зміїв Агро»; підстава - договір оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 01 листопада 2012 року, видавник ПрАТ «ПЗ «Червоний велетень»; договір № 15/04/2020, серія та номер: 2417, виданий 15 квітня 2020 року, видавник приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондаренко Р. О.

17 липня 2019 року державним реєстратором Дворічанської РДА Харківської області Горделян А. О. прийнято рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:0270, індексний номер: 47814103; орендар ТОВ «Зміїв Агро»; підстава - договір оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 06 червня 2012 року, видавник ПрАТ «ПЗ «Червоний велетень»; договір № 14/04/2020, серія та номер: 2409, виданий 14 квітня 2020 року, видавник приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондаренко Р. О.;

17 липня 2019 року державним реєстратором Дворічанської РДА Харківської області Горделян А. О. прийнято рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:0349, індексний номер: 47811172; орендар ТОВ «Зміїв Агро»; підстава - договір оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 06 серпня 2012 року, видавник ПрАТ «ПЗ «Червоний велетень»; договір № 16/04/2020, серія та номер: 2452, виданий 16 квітня 2020 року, видавник приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондаренко Р. О.

17 липня 2019 року державним реєстратором Дворічанської РДА Харківської області Горделян А. О. прийнято рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:0536, індексний номер: 47810262; орендар ТОВ «Зміїв Агро»; підстава - договір оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 14 червня 2012 року, видавник ПрАТ «ПЗ «Червоний велетень»; договір № 17/04/2020, серія та номер: 2491, виданий 17 квітня 2020 року, видавник приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондаренко Р. О.

17 липня 2019 року державним реєстратором Дворічанської РДА Харківської області Горделян А. О. прийнято рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:0569, індексний номер: 47811941; орендар ТОВ «Зміїв Агро»; підстава - договір оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 06 серпня 2012 року, видавник ПрАТ «ПЗ «Червоний велетень»; договір № 14/04/2020, серія та номер: 2409, виданий 14 квітня 2020 року, видавник приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондаренко Р.О.

12 лютого 2020 року державним реєстратором Дворічанської РДА Харківської області Горделян А. О. прийнято рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:0439, індексний номер: 51100942; орендар ТОВ «Зміїв Агро»; підстава - договір оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 06 серпня 2012 року, видавник ПрАТ «ПЗ «Червоний велетень»; договір № 14/04/2020, серія та номер: 2409, виданий 14 квітня 2020 року, видавник приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондаренко Р. О.

12 лютого 2020 року державним реєстратором Дворічанської РДА Харківської області Горделян А.О. прийнято рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:0112, індексний номер: 51100491; орендар ТОВ «Зміїв Агро»; підстава - договір оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 06 серпня 2012 року, видавник ПрАТ «ПЗ «Червоний велетень»; договір № 13/04/2020, серія та номер: 2403, виданий 10 квітня 2020 року, видавник приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондаренко Р. О.

13, 14, 15, 17, 18 та 22 квітня 2020 року між ПрАТ «ПЗ «Червоний велетень» та ТОВ «Зміїв-Агро» укладено договори № 13/04/2020, № 14/04/2020, № 22/04/2020, № 16/04/2020, № 17/04/2020, № 15/04/2020 за умов яких в рахунок погашення боргу за наказом № 904/745/19, виданого господарським судом Дніпропетровської області 13 травня 2019 року передано право оренди 341 земельних ділянок сільськогосподарського призначення.

28 квітня 2020 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондаренко Р.О. прийнято рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки :02:000:0441, індексний номер: 52089506; орендар ТОВ «Зміїв Агро»; підстава - договір № 14/04/2020, серія та номер: 2409, виданий 14 квітня 2020 року, видавник приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондаренко Р. О.

Наказом Міністерства юстиції України «Про задоволення скарги» від 22 жовтня 2020 року № 3693/5 відповідно до частини третьої статті 26, підпунктів «а, г» пункту 3 частини шостої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»:

1. Скаргу ТОВ «Слобожанський Альянс» від 14 липня 2020 року № 17 з доповненнями від 06 серпня 2020 року за № 22 задоволено у повному обсязі;

2. Скасовано рішення від 18 червня 2019 року № 47381545, 47381770, 47382910, 47383120, 47383333, 47383580, 47383785, 47383979, 47384264, прийняті державним реєстратором сектору державної реєстрації Кегичівської районної державної адміністрації Харківської області Степаненком Д. І.;

3. Скасовано рішення від 18 червня 2019 року №№ 47383816, 47384022, 47384345, 47384768, 47385006, прийняті державним реєстратором сектору державної реєстрації Кегичівської районної державної адміністрації Харківської області Топовим Я. В.

4. Скасовано рішення від 16 липня 2019 року №№ 47793441, 47801467, 47802596, 47804776, 47806249, від 17 липня 2019 року №№ 47810262, 47811172, 47811941, 47814103, 47815613, 47823112, від 12 лютого 2020 року № № 51100942, 51101491, прийняті державним реєстратором Дворічанської районної державної адміністрації Харківської області Горделяном А. О.

5. Скасовано рішення від 21 квітня 2020 року № 52026326, від 22 квітня 2020 року №52037531, від 27 квітня 2020 року № № 52076301, 52076357, 52076418, 52076435, від 28 квітня 2020 року № 52089506, від 04 травня 2020 року №№ 52129487, 52131189, 52131340, від 06 травня 2020 року № 52155433, 52155575, від 13 травня 2020 року № 52215382, від 19 травня 2020 року № 52294157, прийняті приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондаренком Р. О.

6. Тимчасово заблоковано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором сектору державної реєстрації Кегичівської районної державної адміністрації Харківської області Степаненку Д. І. та Топову Я. В., приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Бондаренку Р. О. строком на 3 (три) місяці.

Підставою такого наказу зазначено висновок колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, складеному 29 вересня 2020 року.

Правове обґрунтування

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України).

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Статтею 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Це означає, що право особи на звернення до суду не може бути обмеженим. Тобто, юрисдикція виникає там, де є спір про право. Предметом юрисдикції є суспільні відносини, які виникають у зв`язку з вирішенням спору. Поняття юрисдикції безпосередньо пов`язано з процесуальним законодавством.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції судів, які розглядають справи за правилами цивільного, кримінального, господарського й адміністративного судочинства. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання, тобто діяти в межах установленої законом компетенції.

Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, ЦПК України), Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частини перша та третя статті 3 ЦПК України).

Частиною першою статті 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових, відносин та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін зазвичай є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Таким чином, критеріями розмежування судової юрисдикції, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є предмет спору, характер спірних матеріальних правовідносин і їх суб`єктний склад. Таким критерієм також може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (пункт 1 частини першої статті 19 КАС України).

Публічно-правовий спір - це, зокрема, спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (пункт 2 частини першої статті 4 КАС України).

Термін «суб`єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Отже, до справ адміністративної юрисдикції віднесені публічно-правові спори, ознакою яких є не лише спеціальний суб`єктний склад, але і їх виникнення з приводу виконання чи невиконання суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме у тих правовідносинах, в яких виник спір.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Схожих висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 27 листопада 2018 року у справі № 820/3534/7, від 13 листопада 2019 року у справі № 755/9215/15-ц, від 26 лютого 2020 року у справі № 304/284/18, від 07 липня 2020 року у справі № 438/610/14-ц, від 29 вересня 2020 року у справі № 813/2173/17, та Верховний Суд у постанові від 21 квітня 2021 року у справі № 758/5066/20.

Повноваження Міністерства юстиції України у сфері державної реєстрації прав визначені статтею 7 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до якої Міністерство юстиції України, зокрема, але не виключно: здійснює контроль за діяльністю у сфері державної реєстрації прав, у тому числі шляхом проведення моніторингу реєстраційних дій відповідно до цього Закону та приймає обов`язкові до виконання рішення, передбачені цим Законом; забезпечує доступ до Державного реєстру прав державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації прав, визначених цим Законом, інших суб`єктів, право доступу яких визначено цим Законом, та приймає рішення про тимчасове блокування або анулювання такого доступу у випадках, передбачених цим Законом; розглядає скарги на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України та приймає обов`язкові до виконання рішення, передбачені цим Законом.

Приписами статті 37 цього Закону обумовлено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України.

25 грудня 2015 року постановою Кабінету Міністрів України №1128 затверджено Порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, за змістом якої рішення, дії або бездіяльність Мін`юсту можуть бути оскаржені до суду.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до частини першої статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Згідно з часиною другою статті 377 ЦПК України порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове судове рішення про закриття провадження у справі, апеляційний суд, дослідивши наявні у справі докази та надавши їм належну оцінку, правильно виходив із того, що у цій справі відсутній спір щодо майнових прав власників земельних ділянок, а розгляд справи стосується виключно питання законності наказу Міністерства юстиції України, прийнятого за наслідком перевірки ним державної реєстрації права оренди, вчиненої на виконання правочинів, укладених між ПрАТ «ПЗ «Червоний велетень» та ТОВ «Зміїв-Агро», та не є спором про цивільне право, а отже підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Посилання заявника у касаційній скарзі на неврахування судом апеляційної інстанції правових висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 826/13961/17, від 04 лютого 2020 року у справі № 910/7781/19 та постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 22 липня 2021 року у справі № 640/3624/20 у подібних правовідносинах, є необґрунтованими з огляду на те, що висновки, наведені у вказаних постановах суду касаційної інстанції та на які посилається заявник у касаційній скарзі, не суперечать висновкам, наведеним в оскаржуваному судовому рішенні апеляційного суду.

Так, у постанові від 18 грудня 2019 року у справі № 826/13961/17 за позовом про визнання протиправними наказу Міністерства юстиції України й рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зобов`язання вчинити дії, Велика Палата Верховного Суд дійшла висновку про те, що під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

У постанові від 04 лютого 2020 року у справі № 910/7781/19 про визнання незаконним та скасування наказу Міністерства юстиції України, зобов`язання вчинити певні дії, Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що якщо позивач не був заявником стосовно оскаржених ним реєстраційних дій, які були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються, окрім вимог про скасування оспорюваного рішення, запису в державному реєстрі прав, вимоги про визнання недійсними правочинів, на підставі яких прийнято спірне рішення, здійснено оскаржуваний запис. Натомість до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого суб`єкта, а останній відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

У постанові від 22 липня 2021 року у справі № 640/3624/20 у справі про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України, зобов`язання вчинити дії, Верховний Суд виходив із того, що оскільки позовні вимоги в цій справі є похідними при вирішенні судом питання щодо правомірності набуття фізичними особами права власності на спірне майно і можуть впливати на майнові права та інтереси цих осіб, то незважаючи на участь у спорі суб`єкта владних повноважень, цей спір не є публічно-правовим та не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Тобто предметом спору у цій справі є визнання права власності на нерухоме майно, оскільки зазначені позовні вимоги приводять до вирішення питання про право власності на це нерухоме майно. Отже, спірні правовідносини у справі, що розглядається, пов`язані з необхідністю захисту права на об`єкт нерухомого майна, тобто права цивільного, тому позов у справі не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Водночас у справі, яка переглядається, спір між сторонами виник щодо правомірності виконання Міністерством юстиції України владних управлінських функцій за наслідками розгляду скарги ТОВ «Слобожанський Альянс» про скасування рішень державних реєстраторів та блокування їх доступу до Державного реєстру, вчинених за заявами ТОВ «Зміїв-Агро». Спору щодо майнових прав власників земельних ділянок немає, а тому апеляційний суд дійшов правильного висновку, що такий спір підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Доводи касаційної скарги про те, що апеляційний суд не надав оцінку всім доводам його апеляційної скарги по суті спору є безпідставними, оскільки зміст оскаржуваної постанови апеляційного суду свідчить про те, що апеляційний суд надав належну оцінку усім суттєвим доводам, викладеним у апеляційній скарзі заявника.

Водночас як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (§§ 29-30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торіха проти Іспанії», заява № 18390/91).

Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії», заява № 49684/99).

Аргументи касаційної скарги про неврахування судом апеляційної інстанції правових висновків, викладених у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 серпня 2020 року у справі № 826/4370/17, є безпідставними, оскільки наведеній заявником як приклад постанові суду касаційної інстанції та оскаржуваному судовому рішенні суду апеляційної інстанції встановлено різні фактичні обставини справ.

На предмет подібності необхідно оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Установивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів (обставини, на які посилається сторона позивача) і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими (пункт 39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 жовтня 2021 року у справі № 233/2021/19).

Так, у постанові від 19 серпня 2020 року у справі № 826/4370/17 у справі про визнання протиправним і скасування рішення нотаріуса про державну реєстрацію, Верховний Суд дійшов висновку про те, що спір, що розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, позаяк приватний нотаріус, приймаючи оскаржуване рішення про державну реєстрацію права власності на спірний об`єкт нерухомого майна, не мав публічно-правових відносин саме з позивачем. Оскаржуване рішення про державну реєстрацію стосувалося реєстрації права іншої особи, а не позивача. Належним відповідачем у такому спорі має бути особа, реєстрацію речового права якої оскаржує позивач. Участь нотаріуса як співвідповідача, в разі, якщо позивач вважає його винним у порушенні його прав, не змінює приватноправового характеру цього спору.

Натомість, у справі, що переглядається, апеляційний суд вирішував питання юрисдикції спору, предметом якого є визнання незаконним і скасування наказу Міністерства юстиції Українита зобов`язання вчинення дій.

Доводи касаційної скарги про те, що ухвалою Господарського суду м. Києва від 17 грудня 2020 року у справі № 910/16974/20 за позовом ТОВ «Зміїв-Агро» до Міністерства юстиції України вже було закрито провадження у справі з підстав порушення правил предметної і суб`єктної юрисдикції та роз`яснено позивачу про віднесення цієї справи до юрисдикції загальних судів за правилами цивільного судочинства, Верховний Суд відхиляє, оскільки ухвала Господарського суду м. Києва від 17 грудня 2020 року у справі № 910/16974/20 не має преюдиційного значення для справи, яка переглядається.

Інші доводи касаційної скарги зводяться до незгоди заявника з висновками суду апеляційної інстанції стосовно встановлених обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки апеляційним судом, який їх обґрунтовано спростував, та не можуть бути підставами для скасування ухваленого у справі судового рішення.

Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова апеляційного суду - без змін із підстав, передбачених статтею 401 ЦПК України.

Щодо розподілу судових витрат

Статтею 416 ЦПК України передбачено, що постанова суду касаційної інстанції складається, в тому числі із розподілу судових витрат.

Оскільки у задоволенні касаційної скарги відмовлено, то підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Зміїв-Агро» залишити без задоволення.

Постанову Полтавського апеляційного суду від 25 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков Р. А. Лідовець Д. Д. Луспеник