Провадження 2/557/41/2024
Справа 557/1866/23
У Х В А Л А

про закриття підготовчого провадження

та призначення справи до судового розгляду по суті

15 січня 2024 року смт Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області у складі:

судді Оленич Ю.В.,

секретар судового засідання Слюсарчук І.В.,

номер справи 557/1866/23,

учасники справи:

позивач орган опіки та піклування Гощанської селищної ради,

відповідачка ОСОБА_1 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в смт Гоща в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Гощанської селищної ради до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

за участю представників учасників справи:

представника позивача ОСОБА_3 ,

представника відповідачки ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

Орган опіки та піклування Гощанської селищної ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 27 жовтня 2023 року позовну заяву було залишено без руху та надано час для усунення недоліків.

Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 14 листопада 2023 року вказана позовна заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

27 грудня 2023 року ухвалою Гощанського районного суду Рівненської області задоволено заяву представника позивача про виклик свідків та продовжено ОСОБА_1 строк подачі відзиву.

У підготовчому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги повністю, вважала за можливе закрити підготовче засідання та призначити справу до розгляду по суті.

Відповідачка та її представник у підготовчому засіданні позовні вимоги не визнали. При цьому, представник відповідачки підтримала подане нею письмове клопотання про виклик свідків та просила заслухати у судовому засіданні думки неповнолітніх дітей, також остання та її довірителька вважали за можливе закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті.

Третя особа у підготовчому засіданні з приводу клопотань представника відповідачки, а також щодо закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті не заперечувала. Не заперечувала щодо задоволення клопотань представника відповідачки у судовому засіданні і представник позивача.

Суд, заслухавши учасників справи по заявлених клопотаннях, а також щодо можливості закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, ознайомившись з матеріалами позову, приходить наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 91 ЦПК України виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи. У заяві про виклик свідка зазначаються його ім`я, місце проживання (перебування) або місце роботи, обставини, які він може підтвердити. Заява про виклик свідка має бути подана до або під час підготовчого судового засідання, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, - до початку першого судового засідання у справі.

Згідно положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються засобами доказування, зокрема, показаннями свідків.

У розумінні ч. 2 ст. 78, ст. 81 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

За даних обставин, з метою забезпечення виконання завдань та основних засад цивільного судочинства, дотримання визначеного ст. 13 ЦПК України принципу диспозитивності та забезпечення можливості сторонам довести обставини, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, передбаченими законом засобами доказування, суд приходить висновку про необхідність задоволення клопотання про виклик свідків та вважає за необхідне викликати вказаних у ньому осіб для допиту у якості свідків.

Як визначено ч. 4 ст. 91 ЦПК України, в ухвалі про відкриття провадження у справі або в іншій ухвалі, якою суд вирішує питання про виклик свідка, суд попереджає свідка про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання чи відмову від давання показань на вимогу суду.

При вирішенні клопотання представника відповідачки про заслуховування думки малолітніх дітей з приводу заявлених вимог, суд враховує приписи ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, відповідно до якої в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Аналогічні положення закріплені у ст. 12 Конвенції про права дитини, згідно з якою держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватись, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються.

Зазначені норми міжнародних актів, ратифікованих Україною, кореспондуються з приписами ст. 171 СК України, відповідно до якої дитина має право бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання.

Верховний Суд у постановах від 14 лютого 2022 року у справі №761/25544/19 та від 29 червня 2022 року у справі № 401/2442/19 наголошував, що дитина є суб`єктом права і незважаючи на вікову категорію, неповну цивільну дієздатність, має певний обсяг прав. Одними з основних її прав є право висловлювати свою думку та право на врахування думки щодо питань, які стосуються її життя. Система правосуддя прислухається до дітей, серйозно ставиться до їх думок і гарантує, що інтереси дітей захищені. Належна увага повинна приділятися поглядам та думці дитини згідно з її віком і зрілістю.

Враховуючи предмет та характер спору, який стосується інтересів неповнолітніх дітей, суд вважає, що їх думка щодо вирішення спору матиме істотне значення для вирішення справи та об`єктивного з`ясування її обставин.

Дитина на час заслуховування її в суді в силу свого віку має бути здатна висловити свою думку, сформулювати свої погляди та мати достатній рівень розуміння ситуації.

Матеріали справи не містять доказів того, що неповнолітні діти не здатні самостійно висловлювати свою думку.

З огляду на це, враховуючи вік дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , суд приходить висновку про доцільність задоволення клопотання представника відповідачки про заслуховування думки неповнолітніх дітей під час вирішення судом даного спору.

Статтею 189 ЦПК України визначено, що завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Під час проведення підготовчого засідання судом визначено предмет спору та характер спірних правовідносин, позовні вимоги та склад учасників судового процесу.

Заяв про укладення мирової угоди, врегулювання спору шляхом медіації або врегулювання спору за участю судді від сторін не надходило, також як і не надходило зустрічного позову.

Таким чином, судом виконані вимоги ст. 197 ЦПК України.

Передбачених ч. 2 ст. 198 ЦПК України підстав для відкладення підготовчого засідання або оголошення перерви відповідно до ч. 5 ст. 198 ЦПК України судом не встановлено та учасники справи таких клопотань не подавали.

Відповідно до п. 15 ч. 2 ст. 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті.

Згідно вимог ч. 2 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: 1) залишення позовної заяви без розгляду; 2) закриття провадження у справі; 3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Оскільки підстави для залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі відсутні, сторони не уклали мирової угоди, про вчинення будь-яких процесуальних дій, які б було необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та до початку судового розгляду справи по суті, учасниками справи не заявлялось, а судом підстав для вчинення таких дій не вбачається, тому суд вважає необхідним закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.

При цьому суд враховує позицію сторони позивача та відповідача, а також третьої особи з приводу можливості закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Керуючись ст. ст. 189, 196-198, 200 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника відповідачки про виклик свідків та заслуховування думки дітей задовольнити.

Викликати в судове засідання свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які проживають за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_10 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Попередити свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдиве показання чи відмову від давання показань на вимогу суду.

Заслухати думку малолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в цивільній справі № 557/1866/23 з приводу заявлених вимог в присутності психолога.

Закрити підготовче провадження по справі за позовом органу опіки та піклування Гощанської селищної ради до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Призначити справу до судового розгляду по суті за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду на 10 годину 00 хвилин 15 лютого 2024 року.

У судове засідання для розгляду справи по суті викликати учасників справи, свідків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 16 січня 2024 року.

Суддя Ю.В. Оленич