Житомирський апеляційний суд
Справа №288/1060/23 Головуючий у 1-й інст. Рудник М. І.
Категорія 23 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Трояновської Г.С.

суддів: Павицької Т.М. , Шевчук А.М.

з участю секретаря судового засідання Нестерчук М.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі цивільну справу № 288/1060/23 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп-Агро» про розірвання договору оренди земельної ділянки

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 10 жовтня 2023 року, ухваленого під головуванням судді Рудника М.І. в смт Попільня,

в с т а н о в и в:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названим позовом та просив розірвати договір оренди земельної ділянки площею 6,1963 га, кадастровий номер :07:000:0063, яка розташована на території Житомирського району, Житомирської області, укладений 05.08.2013 між ОСОБА_3 та ТОВ «Олімп-Агро».

В обгрунтування позову вказав, що він є власником земельної ділянки площею 6,1963 га, кадастровий номер :07:000:0063, яка розташована на території Житомирського району, Житомирської області в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після оформлення спадщини йому стало відомо, що вказана земельна ділянка перебуває у користуванні ТОВ «Олімп-Агро» на підставі договору оренди земельної ділянки, укладеного 05 липня 2013 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Олімп-Агро».

Позивач зазначив, що на його звернення відповідач не надав копію договору оренди землі, а також, з часу переходу до нього права власності на земельну ділянку, Товариство не виконує обов`язок щодо виплати орендної плати. Виходячи із наведеного, посилаючись на те, що відповідачем систематично не виконуються умови договору щодо сплати орендної плати за користування земельною ділянкою, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 10 жовтня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення - про задоволення позову. Зазначає, що за весь час існування оспорюваного договору попередньому власнику орендна плата виплачена не була. Вказує, що між ОСОБА_3 та відповідачем був укладений інший договір оренди землі 05.07.2008 на 5 років, строк дії якого закінчився 05.07.2013, а тому вважає хибними посилання суду на доведеність виплати орендної плати за 2013-2017 роки згідно видаткового касового ордеру від 14.09.2012, так як він не містить інформації в рахунок чого та за який період (минулий чи майбутній) здійснено платіж. Наголошує, що за умовами договору оренди орендна плата вноситься щороку за поточний рік і сплата орендної плати за майбутній період допускається на термін не більше одного року. Вважає помилковими висновки суду неповідомлення ОСОБА_3 нової адреси проживання, оскільки при укладенні договору оренди орендодавець мав інший паспорт, ніж той, що вказаний у договорі оренди. Наголошує, що відповідачу була відома адреса проживання орендодавця ОСОБА_3 і не було перешкод направити йому орендну плату поштовим переказом. Таким чином вважає, що відповідач у період 2013 2022 років допустив систематичне невиконання умов договору оренди в частині виплати орендної плати.

В суді апеляційної інстанції представник відповідача адвокат Москалик В.В. доводи апеляційної скарни підтримав, просив її задовольнити, надав пояснення аналогічні викладеному в апеляційній скарзі.

Інші учасники справи вважаються повідомленими про дату, час та місце розгляду справи належним чином відповідно до положень ЦПК України, що не перешкоджає розгляду справи (ч.2 ст. 372 ЦПК України).

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 05 липня 2008 року між ОСОБА_3 та СТОВ «Корнин-Агро» укладено договір оренди землі, за яким орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 6,1963 га, яка розташована на території Ходорківської сільської ради, строком на 5 років, орендна плата встановлена у розмірі 3 % на рік від проіндексованої грошової оцінки земельної ділянки /а.с.36-37/

Статутом товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп-Агро» визначено, що назва товариства була змінена з СТОВ «Корнин-Агро» на ТОВ «Олімп-Агро» /а.с.38/

Із видаткового касового ордера від 14 вересня 2012 року ТОВ «Олімп-Агро» вбачається, що ОСОБА_3 отримав за земельну часту (пай) кошти в розмірі 79293.00 гривень /а.с.40/.

Відповідно до видаткового касового ордеру від 06 серпня 2012 року виданого ТОВ «Олімп-Агро», ОСОБА_3 отримав кошти в розмірі 370.00 гривень за земельну частку пай /а.с.128/.

05 липня 2013 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Олімп-Агро» укладено договір оренди земельної ділянки, згідно якого Товариство прийняло у строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 6,1963 га, яка розташована на території Ходорківської сільської ради, строком на 49 років, орендна плата встановлена у розмірі 5 % на рік від проіндексованої грошової оцінки земельної ділянки, що становить 7717,12 гривень /а.с.41-42/

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29 березня 2023 року, на підставі договору оренди землі від 05 липня 2013 року, укладеного з товариством з обмеженою відповідальністю «Олімп-Агро», зареєстровано право оренди земельної ділянки площею 6.1963 га, кадастровий номер - :07:000:0063, власником якої є ОСОБА_1 , строк дії договору до 05 липня 2062 року /а.с.8/.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

13 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 , спадщина на яку видано свідоцтво складається з земельної ділянки площею 6,1963 га, наданої для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Житомирського району, Житомирської області, кадастровий номер - :07:000:0063. /а.с.6/

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13 жовтня 2021 року, ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13 жовтня 2021 року є власником земельної ділянки площею 6,1963 га, кадастровий номер - :07:000:0063 /а.с.7/.

26 серпня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Олімп-Агро» з із заявою, в якій повідомив, що він на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом є власником земельної ділянки площею 6.1963 га, кадастровий номер - :07:000:0063, яка перебуває у користуванні товариства на підставі договору оренди земельної ділянки, укладеного 05 липня 2013 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Олімп-Агро», в зв`язку з переходом до нього права власності на предмет договору оренди, просить надати йому належним чином засвідчену копію вказаного договору /а.с.9/.

У зв`язку з відсутністю повноважень на представництво інтересів, 05 травня 2022 року ТОВ «Олімп-Агро» відмовило в наданні копії договору оренди землі від 05 липня 2013 року /а.с.11/.

05 жовтня 2022 року за вих.№ 195 ТОВ «Олімп-Агро» направило ОСОБА_1 повідомлення, в якому рекомендовано з`явитися за юридичною адресою товариства для оформлення документів щодо виплат на його ім`я, як нового власника земельної ділянки та орендодавця відповідно, орендної плати згідно договору оренди землі від 05 липня 2013 року, укладеного між ОСОБА_3 та ТОВ «Олімп-Агро» на земельну ділянку площею 6,1963 га, кадастровий номер - :07:000:0063 /а.с.44-46/.

01 грудня 2022 року ТОВ «Олімп-Агро» було направило поштовим переказом ОСОБА_1 кошти в розмірі 53590.00 гривень /а.с.47, 48/.

29 грудня 2022 року ОСОБА_1 отримав у ВПЗ Попільня-1 АТ «Укрпошта» кошти в розмірі 53590.00 грн, проте 24 січня 2023 року вказані кошти повернув ТОВ «Олімп-Агро» /а.с.49/.

09 серпня 2023 року, ТОВ «Олімп-Агро» знову було направлено на адресу ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 кошти в розмірі 53590.00 гривень /а.с.146-148/.

За повідомленням АТ «Укрпошта» поштовий переказ № 2165 від 09 серпня 2023 року в сумі 53590.00 гривень на ім`я ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , відправник ТОВ «Олімп-Агро», виплачений 08 вересня 2023 року адресату під підпис /а.с.159-160/.

За повідомленням від 07 червня 2023 року Брусилівської селищної ради на запит ТОВ «Олімп-Агро» - селищна рада не володіє інформацією щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; за адресою: АДРЕСА_2 ніхто не зареєстрований /а.с.51/.

Із архівної довідки КУ «Трудовий архів Брусилівської селищної ради» від 08 червня 2023 року, наданої на запит ТОВ «Олімп-Агро» від 08 червня 2023 року вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вибув 12 березня 2013 року в Рівненську область, Березівський район, село Поляни та 08 червня 2023 року надано витяг з погосподарської книги Брусилівської селищної ради про те, що за адресою: АДРЕСА_2 відсутні зареєстровані особи, будинок рахується за ОСОБА_3 /а.с.52-54/.

Паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим 06 березня 2013 року, підтверджується, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 09 квітня 2013 року зареєстрований в АДРЕСА_3 /а.с.138/.

Згідно із довідкою ТОВ «Олімп-Агро» від 30 червня 2023 року№ 166 щодо нарахувань та фактичних виплат орендної плати, що були проведені ОСОБА_3 та його спадкоємцям з урахуванням податків та інших обов`язкових платежів, за період 2012 - 2022 років, згідно договорів оренди землі, укладених між ОСОБА_3 та ТОВ «Олімп-Агро», за період з 2012 року по 2017 рік сплата орендної плати провадилась в рахунок відрахування отриманих ОСОБА_3 коштів, з врахування коригування суми за 2017 рік та по 2022 рік до сплати підлягають кошти в розмірі - 107137.60 гривень. /а.с.60/

Із відомостей про суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку на доходи фізичних осіб та військового збору, згідно яких ТОВ «Олімп-Агро»: - в 2022 року здійснювалась сплата податку за оренду земельної ділянки, яка належить ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) /а.с.61-67/; - з 2012 року по 2017 рік здійснювалась сплата податку за оренду земельної ділянки, яка належить ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) /а.с.69-123/.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що обставини, на які посилається Позивач, як на підставу для заявлених ним позовних вимог щодо розірвання договору оренди землі, а саме неналежної сплати Відповідачем орендної плати не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, оскільки не ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах по справі, які доводять наявність існування порушень чи реальної небезпеки порушень з боку Відповідача прав Позивача, які підлягають відновленню в порядку встановленому законом.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Звертаючись до суду з позовними вимогами про розірвання договору оренди земельної ділянки від 05 серпня 2013 року, ОСОБА_1 вказував, що ТОВ «Олімп-Агро» систематично не сплачує орендну плату.

Частиною другою статті 792 ЦК України передбачено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України (ЗК України) та Законом України «Про оренду землі».

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 24 Закону України «Про оренду землі» передбачено право орендодавця вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Згідно з частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі», на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі», основною метою договору оренди земельної ділянки та одним із визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що після смерті ОСОБА_3 права та обов`язки орендодавця за договором оренди землі від 05 серпня 2013 року перейшли до ОСОБА_1 .

У постанові Верховного Суду від 18 лютого 2021 року у справі № 609/1231/19 (провадження № 61-13902св20) зроблено висновок, що спадкоємець, який

у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину. Проте відсутність реєстрації права власності не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй майном.

Отже, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що з 27.01.2021 (час відкриття спадщини) ОСОБА_1 має права та обов`язки орендодавця земельної ділянки, площею 6.1963 га, кадастровий номер :07:000:0063, яка розташована на території Житомирського району, Житомирської області.

Звертаючись до суду з позовними вимогами про розірвання договору оренди земельної ділянки від 05 серпня 2013 року, ОСОБА_1 вказував, що ТОВ «Олімп-Агро» систематично не сплачує орендну плату.

Відповідно до частин першої, третьої статті 148-1 ЗК України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки.

Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку.

Отже, законом встановлено обов`язок особи у разі набуття права власності на земельну ділянку, що перебуває в оренді на підставі чинного договору оренди землі, повідомити орендаря про факт переходу права власності на земельну ділянку, а також надати інформацію, що дозволить орендарю виконувати обов`язок зі сплати орендної плати, а також інші умови договору.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частинами першою і другою статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 912/1385/17 (провадження № 12-201гс18) міститься висновок, що …[при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Відповідна правова позиція була викладена Верховним Судом України також у постанові від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1449цс17 і підстав для відступу від неї, як і від висновку у справі № 910/16306/13 Велика Палата Верховного Суду не вбачає. Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність].

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) суд дійшов висновку, що … [у пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться». Тлумачення пункту д) частини першої статті 141 ЗК України, частини другої статті 651 ЦК України свідчить, що «несплата орендної плати» охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому, ніж визначеному договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо)].

Належними доказами сплати коштів за оренду є: видатковий касовий ордер, виписаний орендарем та підписаний орендодавцем; видаткова накладна, підписана сторонами; довідка, видана податковою інспекцією, про наявність сплати коштів із земельного податку та оренди землі, оскільки вказані документи є платіжними і з них можливо встановити періоди нарахування (постанова Верховного Суду від 23 червня 2022 року в справі № 193/805/20).

Отже, за загальним правилом у разі наявності вини орендаря у систематичній несплаті орендної плати (два та більше випадки) орендодавець має право вимагати розірвання договору оренди землі.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що позивач набув право власності на земельну ділянку площею 6.1963 га, кадастровий номер :07:000:0063, яка розташована на території Житомирського району, Житомирської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13 жовтня 2021 року /а.с.6, 7/ та 26 серпня 2022 року звернувся до Відповідача з листом в якому повідомив про перехід до нього права власності на орендовану земельну ділянку /а.с.9/.

Отже, про перехід до позивача права власності на орендовану земельну ділянку відповідачу стало відомо з листа позивача від 26 серпня 2022 року.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що після отримання інформації про перехід до ОСОБА_1 права власності на орендовану ТОВ «Олімп-Агро» земельну ділянку, 01 грудня 2022 року відповідачем на зазначену позивачем адресу, було направлено поштовий переказ коштів в розмірі 53590.00 гривень, від отримання яких позивач відмовився /а.с.47-49/.

Місцевий суд обгрунтовано вказав, що про перехід до ОСОБА_1 права власності на орендовану земельну ділянку Товариству стало відомо з листа позивача від 26 серпня 2022 року, а тому Товариство з незалежних від нього причин було позбавлене можливості виконати обов`язок щодо виплати орендної плати, проте вже 01 грудня 2022 року Товариство надіслало ОСОБА_1 кошти за користування земельною ділянкою, що свідчить, про те, що ТОВ «Олімп - Агро» як орендар мав наміри сплачувати орендну плату новому власнику, зокрема і кошти, які належали до сплати попередньому власнику земельної ділянки.

Звернення відповідача до орендодавця про перерахування орендної плати свідчить про виконання обов`язку щодо сплати оренди. Повернення поштових відправлень та коштів (орендної плати), адресованих позивачу, доводить ухилення орендодавця від прийняття належного виконання умов договору оренди, оскільки встановлено, ОСОБА_1 спочатку отримав 29.12.2022 перераховані відповідачем на його адресу кошти (орендну плату) в розмірі 53590грн, а 24.01.2023 повернув їх назад Товариству з обмеженою відповідальністю «Олімп-Агро». Проте, після повторного направлення на адресу позивача вказаної орендної плати, зазначені кошти 08.09.2023 ним були отримані.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 532 ЦК України місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі. Якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання провадиться за грошовим зобов`язанням за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов`язання. Якщо кредитор на момент виконання зобов`язання змінив місце проживання (місцезнаходження) і сповістив про це боржника, зобов`язання виконується за новим місцем проживання (місцезнаходженням) кредитора з віднесенням на кредитора всіх витрат, пов`язаних із зміною місця виконання;

Із договору оренди землі від 05.08.2013 вбачається, що адреса ОСОБА_3 АДРЕСА_2 , про що також свідчить копія паспорта ОСОБА_3 , яка була наявна у відповідача (а.с. 42 зворот, 43).

Обгрунтовуючи позовну заяву, ОСОБА_1 вказав, що ОСОБА_3 фактично проживав та був зареєстрований за іншою адресою.

Разом із тим, ОСОБА_3 за життя не вчиняв жодних дій щодо повідомлення про зміну місця свого проживання для подальшої сплати йому коштів за користування земельною ділянкою та належного виконання Відповідачем своїх обов`язків, щодо сплати орендної плати, тобто не реалізовував свої права як орендодавця, а відповідач в свою чергу, після повідомлення про наявність нового власника земельної ділянки вжив заходи щодо розрахунку з позивачем, зокрема і з врахуванням заборгованості перед первісним орендодавцем, про що обгрунтовано зазначено місцевим судом у своєму рішенні.

Таким чином, місцевим судом правильно встановлено, що відповідачем надано достатнє підтвердження того, що у нього була відсутня можливість сплатити попередньому власнику ОСОБА_3 , заборгованість по орендній платі за користування ділянкою, так як після отримання у 2012 році коштів від відповідача у розмірі 79293.00 гривень в рахунок оплати орендної плати за наступні роки /а.с.40/, ОСОБА_3 з 12 березня 2013 року вибув з місця проживання за адресою АДРЕСА_2 до с.Поляни, Рівненського району, Рівненської області та за твердженнями відповідача відомостей про своє нове місце проживання не залишив, а позивач доказів протилежного суду не надав.

Доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про те, що у ОСОБА_3 був інший паспорт не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджені належними доказами.

Доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 , про те що суд першої інстанції безпідставно послався на доведеність виплати орендної плати за 2013-2017 роки згідно видаткового касового ордеру від 14.09.2012, так як він не містить інформації в рахунок чого та за який період (минулий чи майбутній) здійснено платіж, не можуть бути враховані, оскільки отримання зазначених доказів підтверджено довідкою відповідача від 30.06.2023 №166, Відомостями про суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку та доходів фізичних осіб та військового збору, податковими розрахунками /а.с.60 -122/. В свою чергу позивачем не надано жодних доказів на спростування тверджень відповідача, а саме доказів того, що отримана ОСОБА_3 від ТОВ «Олімп-Агро» сума коштів 79 293грн носила інший характер, мала інше призначення чи не була отримана взагалі.

Виходячи із наведеного, місцевий суд, встановивши дійсні обставини справи, та перевіривши подані сторонами докази, дійшов обгрунтованого висновку про те, що позивачем не надано доказів, які б вказували на систематичну несплату з вини відповідача орендної плати, що є підставою для розірвання договору оренди землі, а тому дійшов обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Вказані висновки не суперечать висновкам Верховного Суду, викладеним в постановах від 21.09.2023 у справі № 314/2195/22, від 12.04.2023 у справі № 175/642/19, від 16.02.2022 у справі № 146/350/20.

Крім того, колегія суддів зазначає, що дії позивача щодо неповідомлення про перехід права власності земельної ділянки та відмови в отриманні орендної плати не відповідає засадам справедливості, добросовісності та розумності в контексті висновків Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 912/1385/17.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення в оскаржуваному рішенні, питання вичерпності висновків суду першої інстанції, колегія суддів виходить із того, що у справі, що переглядається, судом надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникли в застосуванні норм матеріального та процесуального законодавства до спірних правовідносин, а доводи, викладені у апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції, про що зазначено у мотивувальній частині цієї постанови.

Таким чином, ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку та дійшов правильного висновку про те, що позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Оскільки, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, то підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Виходячи із наведеного, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено із дотриманням норм чинного матеріального та процесуального законодавства, а тому підстави для його скасування відсутні.

Оскільки апеляційна скарга Житомирським апеляційним судом залишена без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, тому питання про розподіл судових витрат не вирішується.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381-384, 390-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 10 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16.01.2024.

Головуючий Судді