Справа № 2-1864/11
Провадження № 6/761/178/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Пономаренко Н.В.

за участю секретаря Бражніченко І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», зацікавлені особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про заміну стягувача у виконавчих листах, -

в с т а н о в и в :

У січні 2023 року на адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», зацікавлені особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про заміну стягувача у виконавчих листах відповідно до якої, заявник просив суд: замінити сторону стягувача з Публічного акціонерного товариства «Комерційного банк «Надра», як вибулої сторони, на його правонаступника, а саме: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінанс груп» у виконавчих листа по справі №2-1864/11, які видавалися Шевченківським районним судом м. Києва/

Заяву обґрунтовано тим, що Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 05.08.2011 року по справі №2-1864/11 позов ПАТ «КБ «Надра» про стягнення заборгованості за кредитним договором №8/2007/840-К/1270-Н від 21 серпня 2007 задоволено у повному обсязі , судом вирішення стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ «КБ «Надра» 1 527 337,77 грн.

Заявником зазначено, що згідно Договору №GL48N718070_blank про відступлення права вимоги від 05.08.2020 право вимоги за кредитним договором №8/2007/840-К/1270-Н від 21 серпня 2007 укладеним між ВАТ «Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_1 , перейшло до Товариства обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», разом з усіма додатками до нього ( у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами, а також договором поруки №8/2007/840-К/1270-Н від 21 серпня 2007 року укладеним між ВАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_2 , в якості забезпечення виконання умов за кредитнм договором №8/2007/840-К/1270-Н від 21 серпня 2007 року.

За вказаних обставин, заявник, посилаючись на положення ст.ст. 442 ЦПК України, ст. 512 ЦК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», просить заяву задовольнити.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12.02.2024 року прийнято до розгляду вказану заяву та призначено судове засідання.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, в заяві заявником вказано, щодо розгляд справи проводити без участі представника заявника, заяву підтримують у повному обсязі.

Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

В свою чергу, відповідно до вимог ч.3 ст. 442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

На підставі зазначеного та враховуючи скорочені строки розгляду заяви, регламентовані ст. 442 України, а також те, що заявник та заінтересовані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, а їх неприбуття у судове засідання не перешкоджає судовому розгляду, суд прийшов до висновку про розгляд справи за відсутності заявника та інших заінтересованих осіб.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні заяви, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішеннямШевченківського районного суду міста Києва від 05 серпня 2011 року у цивільній справі № 2-1864/11позовні вимоги ПАТ «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №8/2007/840-К/1270-Нвід 21.08.2007 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» 1527337,77 грн.

Вказане рішення набрало законної сили, за яким 12.11.2013 представнику ПАТ «КБ «Надра» було видано 2 виконавчих листа.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 31 серпня 2023 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», Павлоградський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження залишити без задоволення.

Також, як свідчать матеріали справи, на підставі Договору № GL48N718070_blankпро відступлення прав вимоги від 05.08.2020, укладеного між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», право вимоги за кредитним договором №8/2007/840-К/1270-Н від 21.08.2007,укладеним між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, договорами поруки, застави, що є невід`ємними частинамиперейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (Новий кредитор).

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За змістом ч. 1 ст. 512 ЦК України відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення прав вимоги не є окремим видом Договору, це правочин, який опосередковує перехід права.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована сторона), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Отже, особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Водночас, заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, в тому числі, до відкриття виконавчого провадження.

Суд звертає увагу, що відповідно до статті 55 ЦПК України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (тобто, протягом невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто, таке право не є абсолютним і обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. На цій стадії боржник вчиняє дії на виконання рішення суду добровільно або під примусом.

Відповідно до частин 1 та статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадії судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»). Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13 та від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17.

Заміна сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання виконавчого листа, означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Такі дії можуть порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 910/10031/13, від 30.07.2019 у справі № 5/128, від 21.08.2020 у справі №905/2084/14-908/4066/14 та від 11.03.2021 у справі № 910/2954/17.

У справі, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» просило замінити сторону стягувача з Публічного акціонерного товариства «Комерційного банк «Надра», як вибулої сторони, на його правонаступника, а саме: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінанс груп» у виконавчих листа по справі №2-1864/11, які видавалися Шевченківським районним судом м. Києва.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 2-3627/09 (провадження № 61-16520сво18) зазначено, що підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Разом з тим, з наявних матеріалів справи судом встановлено, що ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» на підставі договору № GL48N718070_blank_04 про відступлення прав вимоги від 18.12.2020 відступило право вимоги за кредитним договором №8/2007/840-К/1270-Н від 21.08.2007,укладеним між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, договорами поруки, застави, що є невід`ємними частинами ТОВ «БрайтІнвестмент» (Новий кредитор).

Натомість, до суду про заміну сторони виконавчого провадження звернулося ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», тобто, яке вже не є кредитором у зобов`язанні.

Крім того, Договір № GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги від 05.08.2020, укладений між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про купівлю лоту № 380/2 від 18.05.2020 відповідно до протоколу електронного аукціону № UA-ЕА-2020-05-12-000017b від 22.05.2020 на суму 85188 952,37 грн.

Заявником до заяви додано протокол електронного аукціону № UA-ЕА-2020-05-12-000017b від 22.05.2020, в якому зазначено номер лоту GL48N718070, ціна продажу лоту: 188900 625,00 грн та платіжне доручення № 1 від 06.07.2020 на суму 188900 625,00 грн. як оплата за лот GL48N718070, протокол електронного аукціону № UA-ЕА-2020-05-12-000017b від 22.05.2020.

За таких обставин, з огляду на викладене, суд вважає, що із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні до суду звернулася неналежна сторона, а також, заявником надано на підтвердження доводів, викладених у заяві неналежні докази.

За умовами ч.3 ст.12, ч.1 ст.13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно положень ст.ст. 77-80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, з огляду на викладене, оскільки заявник, всупереч ст. 77-80 ЦПК України, не довів суду належними та допустимими доказами доводів, викладених у заяві про заміну сторони виконавчого провадження, відтак, суд дійшов висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», зацікавлені особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про заміну стягувача у виконавчих листах,задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 512, 514 ЦК України, ст. ст. 42, 48, 55, 77, 81, 89, 442, 260-261, 352-355, пунктом 17.4 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», зацікавлені особи: Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про заміну стягувача у виконавчих листах,- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Повний текст рішення 14.03.2024.

Суддя: