печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2024 року суддя Печерського районного суду м. Києва Литвинова І. В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про скасування арешту з майна, накладеного у межах справи № 2-1138/96 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання договору дарування недійсним,

ВСТАНОВИВ:

До Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана заява, яку передано судді, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), для розгляду.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За частиною дев`ятою статті 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

У відповідності до частини першої ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

І. Заява ОСОБА_1 про скасування арешту з об`єкту нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 подана до суду її представником Бондаренком А. О., на підставі угоди про надання правничої (правової) допомоги від 08 листопада 2023 року, ордеру серії АА № 0035083 та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 4930 від 06 липня 2015 року, виданого Київською міською КДКА на підставі рішення № 22-5-23 від 24 квітня 2012 року.

Отже від імені та в інтересах фізичної особи до суду звернувся адвокат, інформація про реєстрацію якого в Електронному суді відсутня: не вказано про наявність електронного кабінету у позовній заяві, не додано підтвердження про таку реєстрацію, а також не вказано реєстраційний номер облікової картки платника податків, для самостійної перевірки судом.

За приписами частини шостої статті 14 ЦПК України, адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, у добровільному порядку.

Варто зауважити про положення абзацу третього частини шостої вказаної статті Кодексу, що якщо реєстрація електронного кабінету у Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суперечить релігійним переконанням особи, яка зобов`язана його зареєструвати відповідно до цієї частини, передбачені цим Кодексом процесуальні наслідки звернення до суду такою особою без реєстрації електронного кабінету у вигляді залишення її документа без руху, його повернення або залишення без розгляду не застосовуються за умови, що особа заявила про такі обставини одночасно із поданням відповідного документа шляхом подання окремої обґрунтованої письмової заяви.

Отже представник ОСОБА_1 - адвокат Бондаренко А. О. має надати суду відомості про наявність електронного кабінету в Електронному суді або подати відповідний документ шляхом подання окремої обґрунтованої заяви про те, що реєстрація електронного кабінету у Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суперечить його релігійним переконанням.

ІІ. У відповідності до частини восьмої статті 14 ЦПК України, особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, може подавати процесуальні, інші документи, вчиняти інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням кваліфікованого електронного підпису або засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Таким чином, враховуючи приписи вказаної частини статті 14 ЦПК України, заява про скасування арешту, як й інші документи у справі, має бути подана виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля) або у паперовій формі.

ІІІ. Як передбачено нормою частини одинадцятої статті 158 ЦПК України, примірник ухвали про скасування заходів забезпечення позову невідкладно після набрання такою ухвалою законної сили надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

Таким чином, заявнику / представнику заявника також необхідно вказати у заяві про скасування арешту з майна інформацію про всіх осіб, яких стосуються заходи забезпечення позову, зокрема про позивачів у справі ОСОБА_4 і ОСОБА_3 , для ідентифікації судом, а також державними та іншими органами, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову, враховуючи те, що строк зберігання архівом суду матеріалів справи № 2-1138/96, у якій постановлено остаточне рішення - ухвалу суду 24 квітня 1996 року, що набрала законної сили, сплив і вони були знищені.

У відповідності до частини третьої, четвертої статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом і водночас кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи положення частини дев`ятої статті 10 ЦПК України, частини третьої ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-19, 23, 33, 34, 49, 158, 174-177, 184, 185, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування арешту з майна, накладеного у межах справи № 2-1138/96 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання договору дарування недійсним, залишити без руху, надавши заявникові строк у десять днів з дня отримання копії ухвали, для усунення зазначених недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили негайно після її підписання суддею, заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя І. В. ЛитвиновІ. В. Литвинова