Справа № 756/7913/23 Головуючий в суді І інстанції Луценко О.М.
Провадження № 22-ц/824/4361/2024 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(у порядку письмового провадження)

14 березня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: судді-доповідача Мельника Я.С., суддів Матвієнко Ю.О. та Гуля В.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 року АТКБ "Приватбанк" звернулося до суду з вказаним позовом, який обґрунтовувало тим, що відповідач звернулася до нього з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву №б/н від 15 грудня 2017 року.

Позивач вказує, що відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua,складають між ними Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

14 червня 2018 року відбулась державна реєстрація та змінено найменування позивача з ПАТ КБ «Приватбанк» на АТ КБ «Приватбанк».

Відповідач ознайомлений із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом відповідача у анкеті-заяві, де є відповідні запевнення відповідача щодо ознайомлення та надання документів у письмовому виді, а також наказом Банку про їх затвердження.

Відповідно до положень умов та Правил надання банківських послуг, які розміщенні на офіційному сайті банку, що діяв на підставі Ліцензії НБУ №22 від 29 липня 2009 року, а зараз діє на підставі Ліцензії НБУ від 05 жовтня 2011 року, керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливості отримання банківських послуг, для чого публікує «Умови та правила надання банківських послуг», які є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам.

Як зазначає позивач, виконання відповідачем Договору вбачається також із виписки по рахунку та розрахунку заборгованості, де зазначені операції щодо використання кредитного ліміту, операції щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за їх користування.

Відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, розмір якого у подальшому збільшився до 100000 грн., що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахункку. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримала кредитну картку.

Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, у зв`язку з чим за кредитним договором відповідач станом на 28 травня 2023 року мала заборгованість 112 366, 42 грн., яка складається з: 97 554, 09 грн. - заборгованість за кредитом; 14 812, 33 грн. - заборгованість за відсотками за користуванням кредитом.

У зв`язку з вищевикладеним, АТ КБ "Приватбанк" просило суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 15 грудня 2017 року у розмірі 112 366, 42 грн. станом на 28 травня 2023 року, яка складається з наступного: 97 554, 09 грн. - заборгованість за кредитом; 14 812, 33 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2023 року позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість в розмірі 112 366,42грн. та судовий збір в розмірі 2684 грн. 00коп.

Не погоджуючись із цим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на те, що судом першої інстанції не взято до уваги тієї обставини, що відповідач приєдналася лише до тих умов, з якими її було ознайомлено працівниками банку, та які були викладені в договорі від 15 грудня 2017 року. При цьому, у вказаному договорі процентна ставка не зазначена, отже, відсутні умови договору про розмір процентів. Таким чином, сторонами не було узгоджено розмір відсоткової ставки за користування кредитними коштами та порядку нарахування відсотків за кредитом.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він заперечує проти її задоволення та просить залишити рішення без змін.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи і вимоги апеляційної скарги, вважає необхідним її задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи і у такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі, проте відповідач, всупереч умовам договору та ст. 526 ЦК України, зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 28.05.2023 року утворилась заборгованість в розмірі 112 366,42 грн.

Однак, колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 15 грудня 2017 року ОСОБА_1 було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.19 зворот.стор.).

Згідно з текстом Анкети-заяви підписанням цієї анкети-заяви ОСОБА_1 відповідно до ст.634 Цивільного кодексу України у повному обсязі приєдналась до умов та правил надання банківських послуг ПАТ «Приватбанк», які розміщено на офіційному сайті банку в мережі інтернет за адресою privatbank.ua, та які разом із пам`яткою клієнта і тарифами становлять договір банківського обслуговування.

Відповідно до Довідки між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 був підписаний кредитний договір № б/н, за яким 15 грудня 2017 року, 26 січня 2018 року, 05 лютого 2021 року, 03 березня 2022 року було видано 4 кредитні картки (а.с.18).

Згідно з Довідкою про зміну кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 (договір б/н) протягом періоду з 15 грудня 2017 року по 26 грудня 2022 року змінювався кредитний ліміт (а.с.17).

АТ КБ "Приватбанк" надано виписку від 06 червня 2023 року за договором №б/н за період з 15 грудня 2017 по 06 червня 2023 року ОСОБА_1 (а.с.82-121).

Паспортом споживчого кредиту, підписаного ОТП 03 березня 2022 року ОСОБА_1 , серед іншого передбачено наступне:тип кредиту - відновлювана кредитна лінія, шляхом встановлення кредитного ліміту на кредитній картці; інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача: процентна ставка у пільговий період - 0, 00001% річних, процентні ставки поза межами пільгового періоду для Картки Універсальної - 42%, для Картки Універсальної Gold - 40,08%, для Картки Platinum, MC World BlackEdition, Visa Signature, MC WorldElite, Visa Infinite - 36%, тип процентної ставки - фіксована;кількість та розмір платежів, періодичність внесення; наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит; (а.с.20-24).

Разом із позовною заявою банком також було надано розрахунок заборгованості за договором № б/н від 15грудня 2017 року, укладеного між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 , з якого вбачається, що станом на 28 травня 2023 року заборгованість за тілом кредиту -97 554, 09 грн., заборгованість за простроченими відсотками -14 812, 33 грн. (а.с. 9-16).

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.ст. 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст.9 ЗУ «Про споживче кредитування» кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення.

До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію") із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті.

Згідно зі ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20 (провадження № 61-14545сво20) дійшов висновку про те, що роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. У цьому випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua), неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» у період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто банк міг додати до позовної заяви витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з умов та правил надання банківських послуг в цьому банку у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк», відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк» через їх мінливий характер не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із ОСОБА_1 кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту.

Тобто договір має бути укладено після, а не до підписання паспорту споживчого кредиту, про що вказано у постанові Верховного Суду від 03 серпня 2022 року у справі № 156/268/21 (провадження № 61-17186 св 21).

З урахуванням вищевказаного, паспорт споживчого кредитування не може вважатися належним доказом на підтвердження позиції банку, оскільки не містить відомостей про обраний відповідачем тип кредитування та умови нарахування пені, штрафних санкцій, оскільки містить інформацію, яка стосується як кредитної картки «Універсальна», так і кредитної картки «Універсальна Gold» та інших, а також підписаний після укладення договору.

Таким чином, даний документ, не може слугувати належним доказом досягнення між сторонами кредитного договору конкретних умов стосовно розміру відсоткової ставки за користування кредитом, оскільки наявна у ньому інформація є попередньою (до укладення договору кредиту) та містить декілька типів кредитного продукту без зазначення який саме з них обирає позичальник, та відповідно до матеріалів справи договір було укладено (15 грудня 2017 року) до підписання відповідачем паспорту споживчого кредитування (03 березня 2022 року).

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення спору. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. ст. 76, 77, 78, 79 ЦПК України).

З наявного в матеріалах справи розрахунку та виписки вбачається, що відповідач користувалася кредитними коштами та періодично вносила кошти на погашення заборгованості. При цьому, відповідачем, не було спростовано наданий позивачем розрахунок заборгованості за тілом кредиту.

З огляду на викладене, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вищевказаного не врахував, а тому дійшов помилкового висновку про стягнення з відповідача заборгованість у розмірі 112 366,42 грн., оскільки позивачем доведено належними та допустимими доказами, що у відповідача утворилася заборгованість за тілом кредиту у розмірі 97 554, 09 грн., проте, позивачем не доведено досягнення між сторонами кредитного договору конкретних умов стосовно розміру відсоткової ставки за користування кредитом, а відтак у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 14 812, 33 грн. необхідно відмовити.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Враховуючи наявність підстав для часткового задоволення вимог апеляційної скарги, з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір за подачу апеляційної скарги у сумі 531 грн. 43 коп., а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подачу позову пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 2 329 грн. 71 коп.

Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне провести взаємозалік судових витрат та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1798 грн. 28 коп. (2 329 грн. 71 коп. - 531 грн. 43 коп.).

Керуючись ст. ст. 374, 376 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2023 року скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення, яким позов Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" () заборгованість за кредитом у розмірі 97 554 (дев`яносто сім тисяч п`ятсот п`ятдесят чотири) гривнi 09 копійок, та судовий збір у розмірі 1 798 (одна тисяча сімсот дев`яносто вісім) гривень 28 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Судді: