Справа № 344/6956/24
Провадження № 2-о/344/210/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Антоняка Т.М.,

секретаря Мрічко Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Івано-Франківського міського суду заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Надворна Олена Сергіївна, заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту смерті особи,-

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_1 - адвокат Надворна Олена Сергіївна звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Траулин Шепетівського району Хмельницької області, Україна, РНОКПП: НОМЕР_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Мелітополь Запорізької області, Україна.

В обґрунтування заяви представник заявника покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Смерть останнього настала у м. Мелітополь Запорізької області. Через те, що факт смерті ОСОБА_2 відбувся на тимчасово окупованій території України, - заявниця позбавлена можливості отримати у відділі державної реєстрації актів цивільного стану України Свідоцтво про смерть свого батька, оскільки органи державної влади України не здійснюють свої повноваження на цих територіях. Разом з тим, встановлення факту смерті батька необхідно заявниці для отримання відповідного свідоцтва про смерть з метою реалізації її спадкових прав та для вирішення соціально-побутових питань пов`язаних із смертю та похованням батька.

Родинні стосунки заявниці ОСОБА_1 з померлим ОСОБА_2 підтверджуються Свідоцтвом про народження ОСОБА_1 (заявниці) серії НОМЕР_2 , де в графі «батько» зазначений « ОСОБА_2 ». Факт смерті ОСОБА_2 підтверджується: лікарським Свідоцтвом про смерть (форми № 106/У) серії 23 № 202240285 від 11.03.2024, виданим на окупованій території лікарем ОСОБА_3 , згідно якого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 за місцем своєї реєстрації та проживання в АДРЕСА_1 ; причина смерті: ракова інтоксикація, злоякісне новоутворення печінки; довідкою про смерть (форми 11) № С-00797, виданою 19.03.2024 Територіальним відділом ЗАГС м. Мелітополь та Мелітопольського району Управління ЗАГС Запорізької області, в якій зазначено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець с. Траулин Шепетівського району Хмельницької області, помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Мелітополь Запорізької області; причина смерті: ракова інтоксикація, злоякісне новоутворення печінки; свідоцтвом про смерть ОСОБА_2 серії НОМЕР_3 , виданим 19.03.2024 Територіальним відділом ЗАГС м. Мелітополь та Мелітопольського району Управління ЗАГС Запорізької області ; фотокартками з місця поховання ОСОБА_2 , у тому числі фотокарткою небіжчика у домовині.

Заявниця позбавлена можливості у встановленому законом порядку здійснити реєстрацію факту смерті батька через те, що вищезазначені документи на підтвердження вказаних обставин видані окупаційною владою у населеному пункті, який є тимчасово окупованою територією, що унеможливлює отримання свідоцтва про смерть в органах державної реєстрації актів цивільного стану України.

Представник заявника подала заяву про розгляд справи без участі заявниці та її представника. Просить вимоги заяви задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянка України, народилася у місті Арциз Одеської області, що встановлено з копії паспорта серії НОМЕР_4 , виданого 28.08.2010 року.

Відповідно до копії Довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 2615- від 04.03.2024, ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою. Згідно вказаної довідки зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 .

Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_1 , серії НОМЕР_2 від 05.07.1973 року, остання народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 . Її батьками є: ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Траулин Шепетівського району Хмельницької області, громадянин України, був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

На підтвердження факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заявницею надано:

копію лікарського свідоцтва про смерть (форми № 106/У) серії 23 № 202240285 від 11.03.2024, виданого на окупованій території, згідно якого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 за місцем своєї реєстрації та проживання в АДРЕСА_1 , причина смерті: ракова інтоксикація, злоякісне новоутворення печінки;

копію довідки про смерть (форми 11) № С-00797, виданої 19.03.2024 територіальним відділом ЗАГС м. Мелітополь та Мелітопольського району Управління ЗАГС Запорізької області, в якій зазначено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець с. Траулин Шепетівського району Хмельницької області, помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Мелітополь Запорізької області; причина смерті: ракова інтоксикація, злоякісне новоутворення печінки;

копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2 серії НОМЕР_3 , виданого 19.03.2024 Територіальним відділом ЗАГС м. Мелітополь та Мелітопольського району Управління ЗАГС Запорізької області ;

фотокартку з місця поховання ОСОБА_2 та фотокартку небіжчика у домовині.

Заявник посилається на те, що здійснити державну реєстрацію смерті померлої особи на підставі вищевказаних документів, в силу чинного законодавства, не вбачається за можливе.

Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у даній справі, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Зокрема суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic o f Moldova and Russia», «Ila§cu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), у яких ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території.

Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр 5 проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників.

Враховуючи наведене, а також ключове значення, яке має встановлення факту смерті для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, суд бере до уваги та надає оцінку документам про смерть особи, як доказами у справі документам, що видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

У відповідності зі ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті; державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану.

Частиною першою статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до п.1 Розділу І Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Згідно вказаних Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України або переселилися з неї, державну реєстрацію актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за місцем звернення заявника.

Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), лікарське свідоцтво про перинатальну смерть, рішення суду про оголошення особи померлою, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час, повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів, повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Ці документи додаються до другого примірника актового запису про смерть.

Відповідно до статей 1, 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 року № 1364 «Про деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» та наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», - вся територія Мелітопольської міської територіальної громади тимчасово окупована Російською Федерацією (з 25.02.2022 року по теперішній час).

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст.49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Встановлення факту смерті необхідно заявниці для державної реєстрації смерті померлого батька та отримання свідоцтва про смерть.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що матеріалами справи підтверджено факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Траулин Шепетівського району Хмельницької області, Україна, РНОКПП: НОМЕР_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Мелітополь Запорізької області, Україна.

Беручи до уваги те, що заявниця не має можливості в іншому, ніж у судовому порядку встановити факт смерті батька на тимчасово окупованій, території, що позбавляє її можливості провести державну реєстрацію смерті батька згідно вимог законодавства та отримати свідоцтво про смерть, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Згідно ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 264, 265, 268, 315, 317 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Траулин Шепетівського району Хмельницької області, Україна, РНОКПП: НОМЕР_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Мелітополь Запорізької області, Україна.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Антоняк Т.М.