Справа № 948/2142/23
Номер провадження 2/948/14/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.02.2024 Машівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Кравець С.В.,

за участю секретаря Порохні І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Машівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача

У грудні 2023 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що між ним та відповідачем укладений договір розподілу природного газу, який відповідає Типовому договору, є публічним та однаковий для всіх споживачів і є договором приєднання. Фактом приєднання відповідача до умов договору є: надання підписаної заяви-приєднання, періодична сплата рахунка Оператора ГРМ та документально підтверджене споживання природного газу.

10.02.2023р. у боржника знятий кінцевий показник лічильника за адресою споживання в АДРЕСА_1 40 819, 14.08.2023р. 41 190, а 17.11.2023 р. 41 288, тобто за вказаний період вона спожила 469 куб.м газу. Відповідач за період виниклої заборгованості періодично здійснює оплату за послуги з розподілу природного газу, загальна сума оплати 3 521, 00 грн.

З 01 січня 2020 року розділено оплату за газ, як товар, та оплату за послугу з його розподілу, розрахунки за послугу розподілу природного газу здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року.

Отже, з 01.01.2022р. щомісяця відповідачу встановлено тариф на розподіл природного газу 2,112 грн. за 1 куб.м на місяць, з 01.01.2023р. - 606,32 грн, які вона має сплачувати на підставі рахунка до 20 числа місяця, в якому надаються послуги, а загальна сума оплати станом на 01.12.2023р. становить 3 754,84 грн, тобто відповідач ухиляється від сплати наданих послуг з розподілу природного газу, у зв`язку з чим виникла заборгованість.

У зв`язку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу у розмірі 3 754,84 грн та судовий збір.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

03.01.2024р. за ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (а.с.38).

Позиції учасників судового провадження

Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідач копію позовної заяви з додатками та ухвалу про відкриття провадження отримала 12.01.2024р. (а.с.41), в установлений судом 15-денний строк відзив на позов не направила.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Судом установлено, що за підсумками споживання газу по лічильникам, абонент ОСОБА_1 споживає природний газ за адресою: АДРЕСА_1 , згідно якого показник лічильника станом на 10.02.2023р. становив 40 819, 14.08.2023р. - 41 190, а 17.11.2023р. 41 288, про що є відповідні підписи боржника у списках абонентів про зняття показників (а.с.10-13).

З даних картки абонента ОСОБА_1 вбачається, що їй щомісячно нараховувалося: з січня 2023р. по грудень 2023р. 606,32 грн, заборгованість станом на грудень 2023р. становить 3 754,84 грн (а.с.14).

Згідно картки фактичного споживання з січня 2023 року по грудень 2023 року, обсяг за газовий рік становив 3 445, 00 куб. м, який ділиться на 12 рівних частин року, що становить щомісяця 287,0 83 за 2021-2022 газовий рік (а.с.15).

Як видно з Типового договору розподілу природного газу, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2498, договір є публічним (п.1.1.), його умови є однаковими для всіх споживачів (п.1.2.) та є договором приєднання на невизначений строк. Фактом приєднання є вчинення споживачем будь-яких дій, зокрема: надання підписаної заяви-приєднання, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу (п.1.3.) (а.с.6-8).

27.06.2018р. відповідачем підписана заява-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) за адресою АДРЕСА_1 (а.с.9).

З розрахунку заборгованості вбачається, що величина річної потужності, замовленої на 2023 рік по відповідачу становить 3 445,00 куб.м, відповідно 287,083 куб.м на місяць. Враховуючи, що з 01.01.2022р. до сплати їй нараховується 606,32 грн, сума нарахувань заборгованості з 01.01.2023р. по 01.12.2023р. становить 7 275, 84грн., а тому враховуючи сплачену суму 3 521,00грн. у відповідача ОСОБА_1 станом на 01.12.2023 р. борг становить 3 754,84 грн (а.с.16).

З наданих відповідачем рахунків за розподіл природного газу та знімку екрана сторінки абонента вбачається, що відповідачка оплачувала послуги у січні 2023 р. 320,00 грн, у лютому 2023 р. 600,00 грн, у квітні 2023 р. 800,00 грн, у травні 2023 р. 500,00 грн, у липні 2023 р. 300,00 грн, у серпні 2023 р. 300,00 грн, у жовтні 2023 р. 700,00 грн, у листопаді 2023 р. 1,00 грн, а всього сплачено 3 521,00 грн (а.с.17-25).

Згідно заяви позивача від 29.02.2024р. ОСОБА_1 сплатила позивачу 24.12.2023р. 736, 88 грн, а 31.01.2024р. 1000, 00 грн, а тому залишок становить 2 017, 96 грн (а.с.51).

Мотиви суду

Правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу, визначає Закон України «Про ринок природного газу».

Відповідно до п. 23 ч.1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» побутовий споживач - це фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність.

За п.35 ч.1 ст. 1 цієї статті передбачено, що розподіл природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу.

Частинами 1 та 2 статті 40 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним.

Таким чином, між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу надання послуг з розподілу природного газу та їх оплати, які регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про ринок природного газу», та Цивільним кодексом України.

За п.2 ч.1 статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать, комунальні послуги, зокрема послуги з постачання та розподілу природного газу.

Відповідно до п.п.1, 3 ч.1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є, зокрема споживачі (індивідуальні та колективні); виконавці комунальних послуг. Згідно п. 1 ч. 2 цієї статті - виконавцями комунальних послуг, зокрема, послуг з постачання та розподілу природного газу є постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача.

За змістом пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За нормами ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

Відповідно до пункту 1.3 Типового договору розподілу природного газу - фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 до цього договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Розрахунок вказаної заборгованості здійснено позивачем АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз», керуючись вимогами Кодексу газорозподільних систем, тарифами встановлених на послуги розподілу природного газу для АТ «Полтавагаз», об`ємів споживання відповідачем природного газу.

Як свідчать надані позивачем докази, відповідач користувалася послугами природного газу, оскільки станом на 10.02.2023р. показник лічильника становив 40 819,00 грн, 14.08.2023 р. 41 190,00 грн та 17.11.2023 р. 41 288,00 грн, підписала заяву-приєднання, а також частково оплачувала послуги розподілу природного газу, а тому ці дії засвідчили факт приєднання до умов типового договору.

07 жовтня 2019 року Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг прийнято постанову №2080, відповідно до якої затверджено ряд змін до Кодексу ГРС та Типового договору розподілу природного газу, зокрема до глави 6 розділу VI Кодексу ГРС, яким встановлено порядок розрахунків за договором розподілу природного газу.

Відповідно до пункту 1 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС, розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року.

Згідно з пунктом 2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС, річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою. З 01 січня 2021 року річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, але не може бути меншою за: 39 куб.м - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується тільки для приготування їжі; 126 куб.м - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується для підігріву води та приготування їжі; 314 куб.м - для об`єкта побутового споживача, на якому природний газ використовується комплексно, у тому числі для опалення, або об`єкта споживача, що не є побутовим.

Згідно умов пункту 6.1 розділу VI Типового договору розподілу природного газу, оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення (п.6.2 розділу VI даного Договору).

За нормами статей 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Разом з тим, як видно зі змісту позову та визначеної ціни позову позивач просив стягнути з відповідачки 3 754, 84 грн, вказавши, що ця заборгованість виникла на 01.12.2023р., тоді як з наданих доказів вбачається, що ця заборгованість виникла на 31.12.2023р.

Водночас, як зазначив сам позивач у позові, на підставі п.6.6. договору, побутовий споживач має оплачувати вартість послуги з розподілу газу до 20 числа місяця в якому надаються послуги, при цьому з позовом позивач звернувся 12.12.2023р., тобто на час звернення до суду строк сплати послуги за грудень 2023 року ще не став, а відтак вимога позивача про стягнення заборгованості з відповідача за грудень 2023 року є передчасною, а тому у її задоволенні необхідно відмовити.

Як видно з матеріалів справи місячний обсяг замовленої потужності на 2023 рік становить 287,083 куб.м, з 01.01.2022р. відповідачу слід сплачувати щомісячно 606,32 грн, відповідно за період з січня по грудень 2023 року заборгованість відповідача становить 7 275,84 грн та враховуючи розмір оплати за вказаний період у розмірі 3 521,00 грн, заборгованість становить 3 754,84 грн.

Натомість, відповідач повідомила, що після подачі позову до суду частково сплатила заборгованість, але хоча надані докази нею суд визнає недопустимими, оскільки це звичайний скрін сторінки, який не містить ні ПІБ платника, ні особи на користь якої сплачено, ні призначення платежу, та їх копія не направлена позивачу у справі, але суд визнає як належний доказ заяву позивача про те, що відповідач сплатила частково кошти в загальній сумі 1 736, 88 грн (а.с.51).

За таких обставин, суд дійшов висновку, що оскільки відповідачка, користуючись послугами природного газу, не повністю сплачувала позивачу витрати за розподіл газу за період з 01.01.2023р. по 30.11.2023р. і заборгованість за цей період становила 3 148, 52 грн, після подання позову до суду частково сплатила заборгованість в розмірі 1 736, 88 грн, з яких 606, 32 грн слід віднести на сплату поточного рахунку у грудні 2023 року, а відтак позов необхідно задовольнити частково та стягнути з відповідача заборгованість за цей період в розмірі 2 017, 96 грн (3 754,84 1736, 88), уточнивши кінцевий період заборгованості по 30.11.2023р.

Мотив рішення щодо розподілу судових витрат

Згідно ст.141 ЦПК України, суд вважає, що з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути сплачений останнім судовий збір у розмірі 2 250, 60 грн (3 148, 52 х100/3 754, 84 х 2 684,00/100), оскільки хоча позов задоволено частково, але суд враховує, що відповідач частково сплатила заборгованість вже після подання позову до суду, при цьому суд також враховує, що заявлена у позові сума зазначена з урахуванням грудня 2023 року, строк сплати за яким на час подання позову не став.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

позов Акціонерного Товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу за період з 01.01.2023р. по 30.11.2023р. в розмірі 2 017, 96 грн та судовий збір в розмірі 2 250, 60 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі його оскарження після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз», місцезнаходження: м. Полтава, вул. В.Козака, 2-а, .

Відповідач: ОСОБА_1 , відомості про зареєстроване місце проживання відсутні, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя С.В.Кравець