КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/6174/2024
справа №754/1052/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Мережко М.В., Соколової В.В.

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 14 червня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Грегуля О.В.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, -

встановив:

У січні 2023 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом про відшкодування шкоди.

Позовні вимоги мотивує тим, що 08 жовтня 2022 року ОСОБА_1 при огляді власного транспортного засобу, що був припаркований у дворі на паркувальному майданчику поряд з будинком, виявлено значні пошкодження.

З огляду на характер пошкоджень автомобіля та наявності на землі і в конструктивних щілинах задньої частини автомобіля залишків скла, стало зрозуміло, що пошкодження пов`язані у зв`язку із падінням скла на автомобіль із значної висоти.

Засобами телефонної комунікації позивач зв`язався з головою ОСББ, яка повідомила позивачу, що відбулось випадіння скла з квартири АДРЕСА_1 .

Позивачем засобами телефонного зв`язку із власників квартири №50 повідомлено про завдання значної матеріальної шкоди у зв`язку із падінням скла з віконної рами балкону квартири.

У відповідь співвласниця квартири повідомила, що квартира АДРЕСА_3 знаходиться у її з чоловіком власності, падіння скла відбулось з віконної рами балкону квартири №50 , проте зустрітись із позивачем для вирішення питання відшкодування збитків вони зможуть лише через тиждень.

Майже через два тижні після події із позивачем зв`язався ОСОБА_2 , який відмовився від зустрічі та подальшого спілкування, пославшись на те, що на відшкодування завданих збитків позивач може розраховувати лише в судовому порядку.

Зауважує, що у письмових поясненнях ОСОБА_2 , наданих дільничному офіцеру поліції Печерського УП ГУНП у м. Києві, факт падіння скла не заперечується. Звертає увагу, що у своїх поясненнях відповідач зазначив, що вікно, з якого випало скло, він відремонтував раніше, ніж позивачем виявлено пошкодження автомобіля, проте не вчиняв жодних дій, що були б пов`язані із пошуком власника майна, яке було пошкоджене.

Зазначає, що згідно висновку судового експерта від 10 листопада 2022 року №2014 розмір шкоди, завданої транспортному засобу, становить 19 462,30 гривень.

Вартість послуг з проведення автотоварознавчої експертизи становить 4 522,50 гривень.

Вказує, що у зв`язку із пошкодженням майна позивачу завдано моральної шкоди, розмір якої оцінює у 10 000,00 гривень.

Окрім того, у зв`язку із наданням правничої допомоги позивач поніс витрати у розмірі 9 000,00 гривень.

Мотивуючи наведеним, просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти, на загальну суму 42 984,80 гривень, а також стягнути судові витрати.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 14 червня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу.

Вказує, що суд першої інстанції допустив оціночні та неправомірні судження стосовно ознаки завдання матеріальної шкоди транспортному засобу, що базувались виключно на вказівках відповідача, не дослідив надані позивачем докази. Не надав оцінки письмовим поясненням відповідача, наданим ДОП Печерського УП ГУНП у м. Києві.

Суд першої інстанції не надав оцінку діючому законодавству України, стосовно обов`язку власника утримувати майно в належному стані.

В іншому апеляційна скарга відповідає змісту позовної заяви.

Вказує, що у зв`язку із зверненням до суду апеляційної інстанції поніс судові витрати у розмірі 15 000,00 гривень.

Мотивуючи наведеним, просить суд рішення Деснянського районного суду міста Києва від 14 червня 2023 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовивши у задоволенні позову, суд першої інстанції вказав, що про відсутність доказів причинного зв`язку між розбитим склом квартири, співвласником якої є відповідач, та пошкодженням автомобіля позивача.

Установлено, що позивач є власником транспортного засобу Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 (а.с. 7-8).

Відповідно до даних Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно убачається, що 7/8 частки квартири АДРЕСА_3 належить ОСОБА_2 (а.с. 106-107).

Згідно талону-повідомлення єдиного обліку №26375 убачається про надходження до Печерського управління поліції ГУНП в м. Києві заяви ОСОБА_1 про те, що 08 жовтня 2022 року за адресою АДРЕСА_4 , з будинку впало скло та пошкодило автомобіль Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 31).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 , наданих старшому дільничному офіцеру поліції Печерського управління поліції ГУНП у місті Києві 25 листопада 2022 року, ОСОБА_2 вказав, що 03 жовтня 2022 року сусіди по АДРЕСА_4 повідомили, що у квартирі відповідача вибите скло. В той же день відповідач із сином приїхали до квартири та виявили, що скло на балконі вибите з невідомих причин і майже всі уламки скла залишились на підлозі балкону. ОСОБА_2 зазначив, що у квартирі ніхто не проживає близько 8 місяців. Він із сином прибрали скло та полагодили вікно. 08 жовтня 2022 року дружині відповідача зателефонував чоловік з претензіями, що скло, яке частково впало, пошкодило його автомобіль. Оскільки відповідач та його родина знаходились в іншій області, доглядаючи за хворою мамою, відтак не знають, з якої причини було вибите скло на балконі квартири. Уважає, що відношення до пошкодження автомобіля позивача не має (а.с. 32).

07 листопада 2022 року між ОСОБА_1 та ФОП Абрамкіним Б.П. укладено договір на проведення автотоварознавчого дослідження №2014, предметом якого є виконання судовим експертом роботи із складання експертного дослідження, а саме організація та проведення автотоварознавчого дослідження відповідно до звернення замовника (заяви), підготовити висновок експерта для подання до суду (а.с.33-34).

Відповідно до даних рахунку №2014 від 07 листопада 2022 року вартість проведення автотоварознавчої експертизи становить 4500,00 гривень. Факт оплати підтверджується даними квитанції №148983825 від 07 листопада 2022 року (а.с. 35-36).

Відповідно до даних висновку експерта за результатами автотоварознавчого дослідження №2014 від 10 листопада 2022 року, складеного судовим експертом Абрамкіним Б.П., розмір матеріального збитку, завданого ОСОБА_1 внаслідок пошкодження КТЗ Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_1 на дату оцінки 07 листопада 2022 року складає 19 462,30 гривень (а.с. 44-89).

Згідно статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Статтею 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками визнаються, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Відповідно до пункту 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже для відшкодування шкоди за правилами даної норми необхідно довести такі факти:

а) Неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавав шкоди не був уповноважений на такі дії.

б) Наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов`язкова умова, але і міра відповідальності, оскільки за загальним правилом статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі.

в) Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

г) Вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на позивача покладено обв`язок доведення факту заподіяння шкоди відповідачем та розмір такої шкоди.

Проте у цій справі позивачем не доведено, що внаслідок падіння скла з вікна відповідача належному позивачеві автомобілю завдано механічних пошкоджень, тобто не доведено, що завдана позивачу шкода є об`єктивним наслідком поведінки відповідача.

Згідно із частиною 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2 вказаної статті визначено, що ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (стаття 77 ЦПК України).

Судом першої інстанції правильно установлено, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт заподіяння шкоди належному йому автомобілю 03 жовтня 2022 року у дворі будинку АДРЕСА_4 внаслідок падіння скла з квартири відповідача.

Доводи апеляційної скарги в частині того, що випадок, що мав місце 03 жовтня 2022 року (падіння скла у квартирі відповідача) став наслідком пошкодження автомобіля, колегія суддів відхиляє, як такі, що не підтверджені належними доказами.

При цьому, сам по собі факт падіння скла за відсутності інших доказів не є обставиною, яка підтверджує пошкодження автомобіля позивача.

Доводи апеляційної скарги про не дослідження судом першої інстанції письмових пояснень відповідача, наданих працівнику поліції, колегією суддів відхиляються, оскільки у 16 абзаці оскаржуваного рішення судом першої інстанції досліджено вказані пояснення.

Посилання позивача як на підтвердження вимог позову на письмові пояснення відповідача, надані працівнику поліції, колегія суддів відхиляє, оскільки такі містять лише опис подій, що мали місце 03 жовтня 2022 року та підтверджують лише факт пошкодження скла у квартирі відповідача.

Разом з цим, матеріали справи не містять доказів причинного зв`язку між фактом падіння скла з квартири відповідача та пошкодженням автомобіля позивача.

Окрім того, позивачем не надано доказів на підтвердження того, що пошкодження автомобіля мало місце саме 03 жовтня 2022 року, а також доказів щодо механізму утворення цих пошкоджень.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та на їх правильність не впливають.

Порушень норм процесуального права, які давали б підстави для скасування рішення суду, колегією суддів не установлено.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 14 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді М.В. Мережко

В.В. Соколова