Дата документу 26.03.2024 Справа № 335/7105/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/7105/23 Головуючий у 1 інстанції: Телегуз С.М.
Провадження № 22-ц/807/742/24 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«26» березня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Бєлки В.Ю.,

Кочеткової І.В.,

секретар: Волчанова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08 січня 2024 року у справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надання послуги з постачання теплової енергії,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2023 року Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надання послуги з постачання теплової енергії в розмірі 7120,45 грн. та судових витрат.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25 грудня 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за надану послугу з постачання теплової енергії за період з листопада 2021 року по червень 2023 року в сумі 7120,45 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» судовий збір в розмірі 2684 грн.

26 грудня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд рішення суду у зв`язку з виключними обставинами.

В обґрунтування вимог зазначив, що рішення суду ухвалено в спрощеному провадженні із застосуванням норм права, які визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України № 10-р(ІІ)/2023 від 22 листопада 2023 року.

Просив скасувати рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25 грудня 2023 року як таке, що ухвалено на підставі визнаних неконституційними норм п.п. 1, 5 ч. 6 ст. 19 ЦПК України, та здійснити розгляд позовної заяви Концерну «Міські теплові мережі» в порядку загального провадження.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08 січня 2024 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення за виключними обставинами.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що підстави відмови у відкритті провадження суперечать одна одній, судові рішення у справі ухвалені в спрощеному провадженні із застосуванням норм права, які визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України № 10-р(ІІ)/2023 від 22 листопада 2023 року, судом застосовані норми права, що не стосуються висновків Верховного Суду щодо перегляду за виключними обставинами, в ухвалі суду відсутнє зазначення про її постановлення іменем України, ухвала суду постановлена суддею одноособово, тобто неповноважним складом суду, просив скасувати ухвалу суду та прийняти відповідне рішення.

Концерн «Міські теплові мережі» правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

За приписами п.2 ч. 1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин (ч. 4 ст. 376 ЦПК України).

Відмовляючи у відкритті провадження за заявою про перегляд рішення за виключними обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що рішення суду першої інстанції не набрало законної сили, положення п.п. 1,5 ч. 6 ст. 19 ЦПК України втрачають чинність лише через шість місяців з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення, ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою з пропуском строку, клопотання про поновлення строку не заявив.

Колегія частково не погоджується з вказаними доводами суду першої інстанції.

Матеріалами справи підтверджено, що в серпні 2023 року Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надання послуги з постачання теплової енергії в розмірі 7120,45 грн. та судових витрат.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25 грудня 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за надану послугу з постачання теплової енергії за період з листопада 2021 року по червень 2023 року в сумі 7120,45 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» судовий збір в розмірі 2684 грн.

26 грудня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд рішення суду у зв`язку з виключними обставинами.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно зі статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтями 4, 5 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Перегляд рішень, постанов або ухвал за нововиявленими або виключними обставинами є особливим видом провадження в цивільному судочинстві. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї.

Підстави для перегляду судового рішення за виключними обставинами визначені у частині третій статті 423 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

За приписами частини 1 статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

За змістом цього припису за виключними, так само, як і за нововиявленими, обставинами можна переглянути рішення суду, що набрало законної сили.

Згідно зі частинами першою, другою статті 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Матеріалами справи підтверджено, що рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя, про перегляд за виключними обставинами якого просив ОСОБА_1 , ухвалено 25 грудня 2023 року, в апеляційному порядку не переглядалось, таким чином, набрало законної сили 24 січня 2024 року.

Тобто, на час звернення ОСОБА_1 із заявою про перегляд рішення суду у зв`язку з виключними обставинами рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25 грудня 2023 року ще не набрало законної сили, а тому не могло бути об`єктом перегляду.

Суд першої інстанції обґрунтовано керувався вимогами частини четвертої статті 263 ЦПК України, згідно з якими при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, Верховний Суд у постанові від 10 листопада 2022 року у справі 2-1244/11, провадження № 61-6739св22, роз`яснив, що перегляду за нововиявленими обставинами підлягають рішення суду першої інстанції (у тому числі заочне або додаткове рішення), ухвалене за будь-яким видом судового провадження, що набрало законної сили, а також судове рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції, якими рішення місцевого суду було змінено або ухвалено нове рішення.

Прийняття судом до розгляду заяви про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами судового рішення, яке не є об`єктом перегляду у зв`язку з нововиявленими обставинами, процесуальним законом не передбачено, а отже, процесуальним наслідком звернення із такою заявою є постановлення судом ухвали про відмову у відкритті провадження за нововиявленими обставинами. Якщо така заява прийнята до провадження суду помилково, тому у зв`язку з цим провадження у справі належить закрити (постанови Верховного Суду від 21 серпня 2018 року у справі № 463/6259/15-ц, провадження № 61-2146св18, від 03 червня 2021 року у справі № 2-1210/11, провадження №61-1537св21, від 08 червня 2021 року у справі № 2-1207/2011 провадження № 61-1546св21).

З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення суду, яке не набрало законної сили.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання в апеляційній скарзі на те, що судом застосовані норми права, що не стосуються висновків Верховного Суду щодо перегляду за виключними обставинами, оскільки суд першої інстанції керувався нормами Глави 3 Розділу V ЦПК України «Перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами» та висновки Верховного Суду щодо застосування відповідних норм права, які регулюють як порядок перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами, так і порядок перегляду судових рішень за виключними обставинами.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності зазначення в оскаржуваній ухвалі суду про її постановлення іменем України є неприйнятними, оскільки відповідно до частини першої статті 259 ЦПК України іменем України суди ухвалюють рішення, постанови після закінчення судового розгляду.

Щодо доводів апеляційної скарги про постановлення ухвали суду неповноважним складом суду в одноособовому порядку колегія суддів звертає увагу на наступне.

За приписами частини дев`ятої статті 33 ЦПК України незалежно від того, у якому складі розглядалася справа, перегляд судових рішень за виключними обставинами з підстав, визначених пунктами 1, 3 частини третьої статті 423 цього Кодексу, здійснюється колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів, а з підстави, визначеної пунктом 2 частини третьої статті 423 цього Кодексу, - Великою Палатою Верховного Суду.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 429 ЦПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами розглядається судом у судовому засіданні протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами.

Справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження, у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. У суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

За результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може:

1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;

3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу. У разі задоволення заяви про перегляд судового рішення з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 3 частини третьої статті 423 цього Кодексу, та скасування судового рішення, що переглядається, суд:

1) ухвалює рішення - якщо переглядалося рішення суду;

2) постановляє ухвалу - якщо переглядалася ухвала суду;

3) приймає постанову - якщо переглядалася постанова.

Проте, у даному випадку суд першої інстанції не розглядав по суті заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за виключними обставинами, а лише вирішував питання про прийняття такої заяви.

Таким чином, оскаржувана ухвала постановлена до початку розгляду заяви по суті за наслідком вирішення процедурного питання, що не стосується її розгляду.

Отже, суд першої інстанції, приймаючи ухвалу одноособово суддею, діяв з дотриманням вимог чинного ЦПК України.

Аналогічного висновку дійшов Верховий Суд в постановах від 27 листопада 2023 року у справі № 2а-279-2007, від 08 лютого 2024 року у справі № 810/3278/15.

В той же час, оскільки судом першої інстанції вирішувалось саме процесуальне питання щодо прийняття заяви, а не здійснювався розгляд заяви по суті, суд першої інстанції безпідставно вдався до оцінки рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023 у справі № 3-88/2021 та встановлення обставин щодо доводів заяви ОСОБА_1 по суті.

Крім того, дійшовши висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження саме через те, що рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25 грудня 2023 року ще не набрало законної сили на час звернення ОСОБА_1 і з відповідною заявою, суд першої інстанції передчасно розглянув питання щодо строку подання заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами.

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги щодо суперечності підстав відмови у відкритті провадження.

Щодо доводів апеляційної скарги про безпідставний розгляд справи в спрощеному провадженні колегія суддів виходить з того, що це стосується вже розгляду заяви ОСОБА_1 по суті, в той же час як апеляційним судом вирішується питання щодо законності вирішення судом першої інстанції процесуального питання про прийняття заяви.

Водночас, оскільки суд першої інстанції обґрунтовано зазначив про відмову у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за виключними обставинами у зв`язку з не набранням рішенням суду законної сили, то підстави для скасування ухвали суду першої інстанції відсутні, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а ухвалу суду першої інстанції змінити, виклавши мотиви відмови у відкритті провадження в редакції цієї постанови.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 08 січня 2024 року у цій справі змінити, виклавши мотиви відмови у відкритті провадження в редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 01 квітня 2024 року.

Головуючий А.В. Дашковська

Судді: В.Ю. Бєлка

І.В. Кочеткова