УХВАЛА

15 березня 2024 року

м. Київ

справа № 694/886/23

провадження № 61-2096ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Лабикою Русланом Романовичем, на рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 19 жовтня 2023 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 31 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2023 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (далі - ПАТ «Страхова група «ТАС») про відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого.

ОСОБА_1 просила суд відшкодувати з відповідача:

- 53 600,00 грн страхового відшкодування моральної шкоди, завданої смертю сина;

- 151 520,00 грн страхового відшкодування, пов`язаного із втратою годувальника;

- 61 536,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають сплаті позивачем.

Також відшкодувати з відповідача на користь ОСОБА_2 :

- 26 800,00 грн страхового відшкодування моральної шкоди, завданої смертю чоловіка;

- 28 080,00 грн страхового відшкодування витрат на поховання потерпілого;

- 16 464,00 грн судових витрат на правничу допомогу.

Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 19 жовтня 2023 року, яке залишено без змін постановою Чекаського апеляційного суду від 31 січня 2024 року, позови задоволено частково.

Стягнено з ПАТ «Страхова група «ТАС»» на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування моральної шкоди, завданою смертю сина у розмірі 26 800,00 грн.

Стягнено з ПАТ «Страхова група «ТАС»» на користь ОСОБА_2 витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування моральної шкоди, завданої смертю чоловіка у розмірі 26 800,00 грн.; витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування, пов`язаного із похованням потерпілого у розмірі 28 080,00 грн., а всього 54 880,00 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

У лютому 2024 року ОСОБА_1 через адвоката Лабику Р. Р. звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 19 жовтня 2023 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 31 січня 2024 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з частиною дев`ятою статті 19 ЦПК України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 01 січня 2024 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 3 028,00 грн.

Позивачі просили відшкодувати шкоду, завдану смертю потерпілого у розмірі 260 000,00 грн. Отже, зазначена справа не є справою з ціною позову, яка перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 грн*250=757 000,00 грн).

Тому відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України справа не підлягає касаційному оскарженню.

У касаційній скарзі заявниця посилається на те, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики, оскільки наявність двох і більше рішень апеляційних судів які суперечать один одному руйнує фундамент для формування єдиної правозастосовної практики.

Також ця справа має виняткове значення для заявниці, оскільки предметом її розгляду є відшкодування шкоди, завданого внаслідок смерті її сина.

Верховний Суд у визначенні правового питання як такого, що має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, виходить з того, що таке правове питання має бути вагомим питанням правозастосовчої практики, мати винятково актуальне значення для її формування. Такі ознаки визначаються предметом спору, значимістю для держави й суспільства у цілому правового питання, що постало перед практикою його застосування.

Заявниця не зазначила, в чому полягає значущість для держави і суспільства правового питання, яке на її думку, має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. Зазначення підстав касаційного оскарження є вимогою до форми та змісту касаційної скарги відповідно до цивільно процесуального закону, проте не є безпосередньою підставою для відкриття провадження у справі.

Посилання заявниці у касаційній скарзі на те, що справа має для неї виняткове значення, зводяться до незгоди з судовими рішеннями. Ці доводи не можуть бути предметом оцінки щодо обставин, за наявності яких Верховний Суд може відкрити касаційне провадження у малозначній справі

Отже, підстав для висновку про те, що справа стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, і що справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, немає.

Під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до статей 389, 394 ЦПК України.

Верховний Суд дослідив та взяв до уваги: предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, які б свідчили про необхідність перегляду судового рішення у цій справі у касаційному порядку.

Підстави, передбачені статтею 411 ЦПК України, для скасування судового рішення, що оскаржується, у касаційній скарзі не зазначені.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані заявником рішення судів попередніх інстанцій ухвалені у справі, яка не підлягає касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданою адвокатом Лабикою Русланом Романовичем, на рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 19 жовтня 2023 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 31 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілого відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

В. М. Ігнатенко

І. М. Фаловська