КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2024 року Київський апеляційний суд в складі:

суддя-доповідач Гуль В.В.

судді Мельник Я.С., Матвієнко Ю.О.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина» - Линдюка Святослава Степановича на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 19 липня 2023 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина» звернулося до Дарницького районного суду м. Києва з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина» заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг за період з січня 2023 року по квітень 2023 року у розмірі 22 397 грн. 26 коп. та судових витрат у розмірі 3 888 грн. 26 коп., з яких: 268 грн. 40 коп. - витрати на оплату судового збору, 3 619 грн. 86 коп. - витрати на оплату витрат на професійну правничу допомогу.

19 липня 2023 року Дарницьким районним судом м. Києва видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Інвестбудгаличина» заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг за період з серпня 2022 року по травень 2023 року у розмірі 22397 грн. 26 коп. та судовий збір у розмірі 268 грн. 40 коп., а всього 22 665 грн. 66 коп.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 19 липня 2023 року відмовлено ТОВ «Інвестбудгаличина» у видачі судового наказу про стягнення витрат на правничу допомогу з ОСОБА_1 з підстав, передбачених ч. 3 ст. 165 ЦПК України.

В апеляційній скарзі заявник, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, а також неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Так, в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на неврахування судом першої інстанції того, що відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства витрати на правову допомогу є складовою частиною судових витрат, які у разі документального підтвердження підлягають стягненню на користь заявника при задоволенні заяви про видачу судового наказу.

При цьому, стягнення судом витрат на правничу допомогу не суперечить вимогам ЦПК України, оскільки ці витрати, як і судовий збір, мають компенсаційний характер, у зв`язку з недобросовісною поведінкою боржника як сторони договірних відносин.

Згідно приписів ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про відмову у видачі судового наказу (п. 1 ч. 1 ст. 353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, за положеннями ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Статтею 165 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у видачі судового наказу.

Зокрема, як передбачено ч. 3 ст. 165 ЦПК України, у разі, якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі, якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Постановляючи ухвалу про відмову у видачі судового наказу в частині вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що за цією вимогою не може бути виданий судовий наказ, оскільки вона не входить до переліку, який визначений ч. 1 ст. 161 ЦПК України, а тому вона не підлягає розгляду в порядку наказного провадження. Крім того, судові витрати входять до предмету доказування по справі, що, також, унеможливлює стягнення їх за правилами наказного провадження.

Однак з вищенаведеними висновками суду погодитись не можна, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

У відповідності до положень ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 168 ЦПК України встановлено, що у судовому наказі зазначається сума судових витрат, що сплачена заявником і підлягає стягненню на його користь з боржника.

Аналізуючи вищенаведені норми права, колегія суддів приходить до висновку, що витрати на правову допомогу є складовою частиною судових витрат, які у разі документального підтвердження підлягають стягненню на користь заявника при задоволенні заяви про видачу судового наказу, який по суті є особливою формою судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що до заяви про видачу судового наказу додано докази надання АБ «Линдюка Святослава» в особі керуючого бюро Линдюка С.С. послуг ТОВ «Інвестбудгаличина» з підготовки заяви про видачу судового наказу.

Отже, враховуючи доведеність факту понесення заявником витрат по оплаті професійної правової допомоги, стягнення на його користь цих витрат узгоджується з п.12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України, відповідно до якого відшкодування судових витрат стороні на користь якої ухвалене судове рішення, є однією з основних засад цивільного судочинства, дотримання яких є обов`язком суду при розгляді цивільних справ.

Однак, суд першої інстанції не дав належної оцінки вищенаведеним обставинам, в зв`язку із чим дійшов помилкового висновку про відмову у розподілі понесених заявником судових витрат на підставі ч. 3 ст. 165 ЦПК України.

Разом з тим, колегія суддів зауважує на тому, що у разі незгоди боржника із стягненням з нього витрат по оплаті за надану правову допомогу на підставі судового наказу, боржник має право на підставі ст. 170 ЦПК України подати до суду заяву про скасування судового наказу.

У свою чергу, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (ст. 379 ЦПК України).

З огляду на викладене, ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 371, 374, 379, 381- 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина» - Линдюка Святослава Степановича - задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 19 липня 2023 року - скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді: