УХВАЛА

іменем України

"02" січня 2024 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Арапіна Н.Є., розглянувши позовну заяву Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за надані житлово комунальні послуги,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за надані житлово комунальні послуги.

Ухвалою суду від 11 грудня 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 5-ти днів з дня отримання даної ухвали.

Згідно ч. 6 ст. 186 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Судом було здійснено запит до Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської РДА щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання відповідачів.

04 грудня 2023 року сформовано відповідь на вказаний запит.

За змістом абз. 2 ч. 1 ст. 187 ЦПК України, якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суд відкриває провадження не пізніше наступного дня з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача.

Згідно наказу Голови Дніпровського районного суду міста Києва від 30 листопада 2023 року № 66/а, зокрема, суддю Арапіну Н.Є. направлено на навчання до Національної школи суддів України у підготовці суддів місцевих загальних судів для підтримання кваліфікації в онлайн режимі з 04 грудня по 08 грудня 2023 року, у зв`язку з чим цю ухвалу судом постановлено 11 грудня 2023 року.

Згідно ст. 187 ЦПК України, суд відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому ЦПК України.

Позовна заява не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України.

Згідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у загальному розмірі 38 481,56 грн.

Відповідно до частини першої статті 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" визначено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що за подання до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684 грн) і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (939 400 грн).

У зв`язку з чим, суд звертає увагу на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року по справі № 758/5118/21, «Якщо припустити, що у зазначеній справі існує лише одна вимога, то, відповідно, окремий розгляд вимог щодо різних відповідачів був би неможливим, враховуючи єдність цієї вимоги. У цій справі заявлено вимоги до чотирьох співвідповідачів. Причому якщо щодо неповнолітніх дітей виникає необхідна (обов`язкова) співучасть, зважаючи на те, що місце проживання дітей визначається місцем проживання їх батьків та вирішити питання про права і обов`язки одного зі співучасників неможливо без вирішення питання щодо іншого співучасника), то щодо другого з подружжя виникає факультативна співучасть, що потенційно означає, що зазначені вимоги могли б бути розглянуті в окремих провадженнях. І лише користуючись своїми диспозитивними правами позивач, банк, об`єднав ці вимоги в одній позовній заяві, керуючись мотивами доцільності та принципом процесуальної економії.

Можливість пред`явлення кількох окремих позовів є одним з аргументів, який дозволяє виснувати, що у цій справі має місце не одна вимога, а кілька вимог щодо різних відповідачів. Із цим пов`язаний і другий аргумент, який випливає із можливості подачі окремих позовів, а саме, якщо б позивач подавав окремі позови про виселення, то мав би сплатити судовий збір за кожний із них.

Водночас, ані ЦПК України, ані Закон України «Про судовий збір» не містять норм, які б дозволяли зробити висновок, що законодавець хоче встановити більш сприятливі наслідки у вигляді сплати судового збору у меншому розмірі для випадків, коли позивач об`єднує вимоги до кількох відповідачів в одному позові. Навпаки, підкреслюється, що судовий збір має бути сплачений за кожну немайнову вимогу окремо, якщо заявлено декілька немайнових вимог (абзац 2 частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір»). У разі протилежного тлумачення має місце одна вимога про виселення щодо чотирьох відповідачів, то це матиме наслідком наступне: у ситуації, коли позивач звертається до суду одразу до всіх відповідачів, він має сплатити судовий збір у меншому розмірі, аніж у випадку, якщо позови будуть пред`явлені окремо щодо різних співвідповідачів. Поряд із цим, національне законодавство не містить жодних інших випадків, коли б пільги щодо сплати судового збору пов`язувалися б із об`єднанням або роз`єднанням позовних вимог.

Отже, при тлумаченні термінопоняття «вимога» у цьому випадку має враховуватися, крім предмета та підстави позову, також суб`єктний склад правовідносин (кількість співвідповідачів). Відтак, навіть за умови пред`явлення однорідних вимог немайнового характеру, пов`язаних між собою однією і тією ж підставою виникнення та поданими доказами, судовий збір щодо кожного відповідача має обраховуватися окремо.»

Оскільки у вказаній справі позивачем заявлено вимоги немайнового характеру до п`ятьох відповідачів, сума судового збору за подання позовної заяви по цій справі становить

13 420 грн (2 684 грн*5).

При поданні позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2 684 грн.

Тому з урахуванням суми сплаченого судового збору позивачу необхідно доплатити судовий збір у розмірі 10 736 грн (13 420 грн - 2 684 грн).

Копію ухвали суду від 11 грудня 2023 року доставлено позивачу до його електронного кабінету у підсистемі «Електронний суд» 11 грудня 2023 року, про що свідчить Інформаційна довідка про доставку електронного листа, що автоматично сформована Автоматизованою системою бази документообігу суду.

Однак, станом на 02 січня 2024 року позивачем не усунуто викладені в ухвалі суду від 11 грудня 2023 року недоліки.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Частиною 7 ст. 185 ЦПК України встановлено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

За таких обставин, суд доходить висновку про необхідність повернення позовної заяви по цій справі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 175, 185, 353 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за надані житлово комунальні послуги вважати такою, що не подана та повернути позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя Н.Є.Арапіна