ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

16 січня 2024 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 734/2458/23

Головуючий у першій інстанції - Соловей В. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/239/24

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Висоцької Н.В.,

суддів: Онищенко О.І., Шитченко Н.В.,

із секретарем - Шкарупою Ю.В.,

учасники справи: позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , на рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 19 жовтня 2023 року (місце ухвалення - смт Козелець) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , про встановлення факту родинних відносин,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , про встановлення факту родинних відносин. В обґрунтування позову посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син ОСОБА_5 .

Зазначає, що перешкодою в реалізації її спадкових прав після померлого сина є розбіжності в документах щодо написання її та сина прізвищ, ОСОБА_1 - ОСОБА_5 , та імені сина, ОСОБА_5 ОСОБА_5 , які виникли через переклад із російської на українську мову.

За доводами позову, згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , складеного російською мовою, « ОСОБА_1 » народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Переяславка, район ім. Лазо, Хабаровського краю, актовий запис № 62, батьками зазначені « ОСОБА_10 » і « ОСОБА_11 »; свідоцтво про восьмирічну освіту серії НОМЕР_2 , складене українською та російською мовами, видане Козелецькою середньою школою № 2 смт. Козелець Козелецького району Чернігівської області ОСОБА_1 ; атестат про середню освіту серії НОМЕР_3 , складений українською та російською мовами, виданий Козелецькою середньою школою № 2 смт. Козелець Козелецького району Чернігівської області ОСОБА_1 ; профспілковий квиток № НОМЕР_4 , складений українською та російською мовами, виданий Козелецьким РК профспілки працівників освіти, вищої школи і наукових установ на ім`я ОСОБА_1 ; паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 виданий Козелецьким РВ УМВС України в Чернігівській області на ім`я ОСОБА_1 ; картка фізичної особи-платника податків, видана Козелецькою ДПІ на ім`я ОСОБА_1 .

Як вказує позивачка, ІНФОРМАЦІЯ_3 у неї народився син ОСОБА_5 , про що 10.12.1979 складено відповідний актовий запис № 142, а у свідоцтві про народження Серії НОМЕР_6 , повторно виданому 10.12.2022 Козелецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чернігівському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), батьками дитини зазначені ОСОБА_17 і ОСОБА_1 .

Також посилається, що згідно свідоцтва про встановлення батьківства серії НОМЕР_7 , заповненого російською мовою, « ОСОБА_17 » визнаний батьком дитини « ОСОБА_5 », який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у « ОСОБА_1 », про що в книзі реєстрації актів про встановлення батьківства 16.06.1980 зроблено запис за № 12. У свідоцтві серії НОМЕР_8 від 20.09.2006 про народження ОСОБА_4 , онуки позивачки, батьком зазначений ОСОБА_5 . Повторне свідоцтво про смерть ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 30.11.2022 Козелецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чернігівському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).

Позивачка зазначає, що спадкоємцями після померлого ОСОБА_5 є вона, як його матір, його дружина - ОСОБА_3 , діти - ОСОБА_2 , проте ОСОБА_3 заперечує наявність родинних відносин між нею і ОСОБА_5 , отже встановлення такого факту має юридичне значення.

У позові ОСОБА_1 , посилаючись на положення ст. 15, 16 ЦК України, ст. 315 ЦПК України просила встановити факт родинних відносин між фізичними особами, а саме, що ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт. Козелець Козелецького району Чернігівської області, та помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (актовий запис про смерть № 297 від 27.10.2022), є її сином.

Рішенням Козелецького районного суду від 19.10.2023 позов ОСОБА_1 задоволено.

Встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженкою села Переяслівка р-н ім. Лазо Хабаровського краю, та її сином - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцем смт. Козелець Козелецького району Чернігівської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Одрадівка Бахмутського району Донецької області.

Рішення суду обґрунтовано тим, що у розумінні положень ст. 76, 77, 80 і 81 ЦПК України позивачкою ОСОБА_1 для підтвердження заявленої позовної вимоги подані докази, які суд визнав належними, допустимими і достовірними, а відповідачами ОСОБА_3 і неповнолітньою ОСОБА_4 не надані докази про те, що ОСОБА_1 не є матір`ю ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Не погодившись з вказаним рішенням суду, представник ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , - адвокат Задорожня О.І. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Козелецького районного суду від 19.10.2023 і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

За доводами скарги оскаржуване рішення ухвалено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

В обґрунтування незаконності оскаржуваного рішення суду заявниця посилається на те, що судом першої інстанції помилково встановлено, що позивачкою надано належні і допустимі докази на підтвердження своїх вимог, оскільки надані позивачкою копія свідоцтва про народження, копія свідоцтва про освіту, атестат про середню освіту, копія профспілкового білета не підтверджують факту родинних відносин з померлим ОСОБА_5 . А надані позивачкою фотографії заявниця вважає неналежним доказом у цій справі, оскільки вони не були досліджені у справі як доказ і не пред`явлена свідкам, яки були допитані в судовому засіданні.

Вказує, що оригінал свідоцтва про народження померлого ОСОБА_5 у позивачки відсутній, а повторно свідоцтво про народження було видано лише 10.12.2022 і в ньому зазначено ім`я - ОСОБА_5 , а позивачка просить встановити факт родинних відносин з ОСОБА_5 .

Як зазначає заявниця, у зв`язку з проблемами з документами позивачка більше 40 років не зверталась для вирішення цього питання.

За доводами скарги, всупереч положенням ст. 175, 318 ЦПК України позивачкою не було надано жодних довідок про склад сім`ї або інших доказів на підтвердження проживання однією сім`єю позивачки з померлим ОСОБА_5 . В обґрунтування зазначених доводів заявниця посилається на правові висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 21.03.2018 у справі № 543/738/16-ц, від 29.08.2018 у справі № 641/9147/15, від 21.11.2018 у справі № 225/6301/15-ц.

Також посилається, що у померлого ОСОБА_5 відсутнє як рухоме, так і нерухоме майно, після його смерті спадкова справа не заводилась і позивачка не зверталась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а тому вважає, що посилання позивачки у позові як на підставу для встановлення факту родинних відносин - реалізацію спадкових прав, не підтверджені жодним доказом.

Крім того, заявниця зазначає, що законодавством встановлений інший порядок внесення виправлень у документи, що видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, а саме згідно положень Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання. Позивакою не надано доказів звернення в позасудовому порядку до органів державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відмови щодо внесення таких змін до свідоцтва про народження ОСОБА_5 .

На переконання заявника, позивачка протягом 43 років не скористалась своїм правом на проведення генетичної експертизи для визначення кровної спорідненості з померлим ОСОБА_5 і таке клопотання не було заявлено під час розгляду справи у суді першої інстанції.

На виконання вимог ст. 361 ЦПК України учасникам справи було надіслано копії апеляційної скарги та додані до неї матеріали справи.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення Козелецького районного суду від 19.10.2023 - залишити без змін. В обґрунтування посилається на те, що рішення судом першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та безпідставними. Вказує, що в апеляційній скарзі не зазначено жодної норми ЦПК України, які були порушені судом першої інстанції при ухваленні рішення, та жодної норми матеріального права, які були неправильно застосовані. Апелянтом не надано жодного належного доказу на спростування доводів, якими обґрунтовано позов, і визнання позову відповідачем ОСОБА_2 . Також зазначає, що після смерті сина ОСОБА_5 вона звернулась до нотаріуса, який і вказав на розбіжності в прізвищах та імені в документах, у зв`язку з чим вона звернулась до Козелецького ДРАЦС з питанням усунення розбіжностей в документах, проте в усному порядку запропонували звернутись до суду. Наголошує, що розбіжності в документах в написанні її прізвища та сина виникли через різний переклад з російської мови на українську мову. Також вказує, що предметом позову є встановлення факту родинних відносин між фізичними особами у зв`язку з розбіжностями у написанні прізвища та імені, а не встановлення факту батьківства, тому вважає, що підстави для проведення генетичної експертизи відсутні.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає і підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні. Вказує, що ОСОБА_1 є його бабусею та матір`ю його батька ОСОБА_5 , вони з батьком та матір`ю проживали у неї в смт Козелець допоки не розпалась сім`я і натепер підтримують родинні відносини.

Згідно з ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судове засідання 16.01.2024 ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , та адвокат Задорожня О.І. не з`явились. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується зворотнім повідомленням та довідкою про доставку електронного листа (а.с. 149, 166), про причини своєї неявки апеляційний суд не повідомили, заяв (клопотань) подано не було.

Розгляд справи за відсутності сторін та учасників справи, щодо яких наявні відомості про вручення повістки про явку в суд не є порушенням статті 129 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про доступ до правосуддя.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзивів та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що згідно паспорту НОМЕР_5 , ОСОБА_1 (російською мовою - ОСОБА_1 ) народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 у селі Переяслівка р-н. ім. Лазо Хабаровського краю (а.с. 4).

27.02.2007 Козелецькою ДПІ виданий на ім`я ОСОБА_1 дублікат картки фізичної особи - платника податків (ідентифікаційний номер) (а.с. 6).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , видане 04.05.1961 райРАЦСом ім. Лазо Хабаровського краю, « ОСОБА_1 » народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 в селі Переяславка ім. Лазо Хабаровського краю, її батьками записані « ОСОБА_10 » і « ОСОБА_11 » (а.с. 8).

За матеріалами справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у віці 43 років у селі Одрадівка Бахмутського району Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_9 , що повторно видане 30.11.2022 Козелецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чернігівському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (а.с. 7).

Відповідно до свідоцтва про народження (повторно видане 10.12.2022 Козелецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чернігівському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у смт. Козелець Козелецького району Чернігівської області, його батьками записані ОСОБА_17 і ОСОБА_1 (а.с. 11).

Згідно свідоцтва про встановлення батьківства серія НОМЕР_7 , що видане 16.06.1980 Козелецьким райвідділом РАЦСу Чернігівської області, « ОСОБА_17 » визнаний батьком дитини « ОСОБА_5 », який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у « ОСОБА_1 » (а.с. 12).

Судом також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 народився ОСОБА_2 , його батьками записані ОСОБА_5 і ОСОБА_20 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_10 , виданим 26.07.2000 відділом реєстрації актів громадянського стану Козелецького районного управління юстиції Чернігівської області (а.с. 55).

ІНФОРМАЦІЯ_7 народилась ОСОБА_4 , її батьками записані ОСОБА_5 і ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_8 , виданим 20.09.2006 відділом реєстрації актів цивільного стану Козелецького районного управління юстиції Чернігівської області (а.с. 21).

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкової справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та листа Козелецької державної нотаріальної контори від 29.06.2023 щодо майна ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкова справа не заводилася станом на 29.06.2023 (а.с. 31, 32).

Як убачається з матеріалів справи, рішенням народного суду Козелецького району Чернігівської області від 06.05.1980, залишеним без змін ухвалою Чернігівського обласного суду від 03.06.1980, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_17 про встановлення батьківства і стягнення аліментів, встановлено, що ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , є батьком дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився у ОСОБА_1 . Стягнуто з ОСОБА_17 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_5 аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку. Стягнення аліментів починалося з 24.01.1980 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 92-93, 94-95).

Також в судовому засіданні судом були допитані свідки ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 .

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції прийшов до висновку, що у розумінні положень ст. 76, 77, 80 і 81 ЦПК України позивачкою ОСОБА_1 для підтвердження заявленої позовної вимоги подані докази, які суд визнав належними, допустимими і достовірними, а відповідачами ОСОБА_3 і неповнолітньою ОСОБА_4 не надані докази про те, що ОСОБА_1 не є матір`ю ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З такими висновками погоджується апеляційний суд, оскільки вони ґрунтуються на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні матеріалів справи, доказів, наданих суду першої інстанції та відповідають вимогам чинного законодавства, доводами апеляційної скарги висновки суду не спростовуються враховуючи наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника, тощо.

У постанові Верховного Суду від 20.06.2019 у справі № 632/580/17 зроблено висновок, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з п. п. 2,23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до положень ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Верховний Суд у постанові від 14.04.2021 у справі N 205/2102/19- ц (провадження N 61 -872св21) зробив правовий висновок, що спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 80 і 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Апеляційний суд враховує також, що з наданих позивачкою документах на підтвердження факту родинних відносин вбачається різне написання її прізвища та прізвища імені пормерлого ОСОБА_5 під час перекладу українською мовою з російської.

Отже, враховуючи наявність розбіжностей у зазначенні прізвища позивачки та прізвища та імені померлого ОСОБА_5 в документах та приймаючи до уваги, що встановлення вказаного факту родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 необхідно позивачці для реалізації нею права на спадкове майно після смерті ОСОБА_5 , тобто створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав в рамках спадкових відносин, встановити даний факт в позасудовому порядку неможливо, в той час як аналізом встановлених обставин справи та доказів, наданням їм оцінки в сукупності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність факту родинних відносин між позивачкою ОСОБА_1 та померлим ОСОБА_5 , як між матір`ю та сином.

Доводи апеляційної скарги щодо помилковості висновку суду про наявність підстав для встановлення даного факту спростовуються матеріалами справи, додані до матеріалів справи докази свідчать про фактичну помилку, допущену при оформленні документів.

Під час розгляду справи , як і суді першої, так і у суді апеляційної інстанцій ОСОБА_2 , який є сином померлого ОСОБА_5 , зазначив, що ОСОБА_1 є його бабусею, певний період часу він проживав із нею, спілкується зараз та підтримує з нею родинні відносини.

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 у свідоцтві про народження її сина містяться розбіжності щодо правильності написання її прізвища, які пов`язані з перекладом її прізвища з української на російську мову, встановлення факту родинних відносин після смерті сина ОСОБА_5 необхідно їй для реалізації спадкових прав та для визнання (підтвердження) за нею певного соціально-правового статусу для реалізації права на отримання грошової компенсації у зв`язку зі смертю військовослужбовця, який загинув під час участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і стримуванні збройної агресії російської федерації, оскільки відповідачка заперечує її родинні відносини.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, відповідачкою ОСОБА_3 не надано ні суду першої, ні апеляційної інстанцій належних і допустимих доказів на спростовання наявності родинних відносин між позивачкою ОСОБА_1 та померлим ОСОБА_5 та відсутність у неї спадкових прав.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що факт того, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 та позивачка ОСОБА_1 є сином та матір`ю відповідно, підтверджується обсягом наданих позивачкою письмових доказів, яким судом першої інстанції надана правильна оцінка, та показаннями свідка, з яких вбачається наявності між ними родинних стосунків.

Посилання заявниці на необґрунтованість висновку суду про надання позивачкою належних і допустимих доказів на підтвердження своїх вимог не можуть бути взяті до уваги апеляційним судом, як підстава для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки у розумінні ст. 77-81 ЦПК України відповідачкою не надано належних і допустимих документальних доказів на спростування вимог позивачки і наданих нею доказів, а також визнання позову відповідачем ОСОБА_2 .

Необґрунтованими є доводи скарги про те, що позивачка не зверталась до органів державної реєстрації актів цивільного стану в позасудовому порядку для внесення змін до свідоцтва про народження померлого ОСОБА_5 та паспорта позивачки, враховуючи, що згідно Правилами внесення змін до актів цивільного стану позивачка не відноситься до кола осіб, які можуть звернутись з відповідною заявою про внесення змін, також у Правилах передбачений перелік підстав для внесення таких змін і за простою заявою таке звернення не передбачено. Крім того, апеляційний суд враховує, що внесення змін до паспорта громадянина України органами державної реєстрації актів цивільного стану чинним законодавством не передбачено.

Твердження заявниці про відсутність у померлого ОСОБА_5 рухомого і нерухомого майна, у зв`язку з чим спадкова справа не заводилась і посилання на не підтвердження позивачкою реалізації спадкових прав, апеляційним судом до уваги не приймаються, оскільки підставою своїх вимог, окрім реалізації спадкових прав, позивачка зазначала визнання (підтвердження) за нею певного соціально-правового статусу для реалізації права на отримання грошової компенсації у зв`язку зі смертю військовослужбовця, який загинув під час участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і стримуванні збройної агресії російської федерації.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачкою не було проведено генетичної експертизи для визначення кровної спорідненості з померлим ОСОБА_5 і таке клопотання не було заявлено у суді першої інстанції, апеляційний суд не враховує, оскільки судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що покази свідків та фотографії не є належними доказами факту родинних відносин на правильність висновків суду першої інстанції не впливають і є належними доказами у розумінні ст. 76-81, 90 ЦПК України, які оцінені судом першої інстанції у сукупності з іншими письмовими доказами.

Доводи апеляційної скарги про ухвалення оскаржуваного рішення без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 21.03.2018 у справі № 543/738/16-ц, від 29.08.2018 у справі № 641/9147/15, від 21.11.2018 у справі № 225/6301/15-ц є необґрунтованими, оскільки встановлені судами фактичні обставини, що формують зміст правовідносин, у цих справах і у справі, яка переглядається, є різними.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, до яких суд дійшов шляхом повного та всебічного з`ясування обставин справи. Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Суд правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням меж заявлених позовних вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не містять передбачених законом підстав для скасування судового рішення.

За викладених обставин, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до приписів ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення районного суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , залишити без задоволення.

Рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 19 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту.

Повний тест постанови складений 18.01.2024.

Головуючий Судді: