Провадження № 2/202/1114/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

05 січня 2024 року Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Мачуського О.М.

за участю секретаря судового засідання - Карасьової Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовом Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, абонентське обслуговування, 3% річних та інфляційних втрат,-

ВСТАНОВИВ:

Представник обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» через підсистему «Елекронний суд» звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позововною заявою, в якій просить стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОКП «Донецьктеплокомуненерго» заборгованість за теплову енергію в сумі 55313,94 гривень за період з 01.10.2017 року до 01.09.2023 року, інфляційних втрат в сумі 4826,37 гривень та 3% річних в сумі 2673,79 гривень за період з 01.10.2017 року до 01.02.2022 року, заборгованості за абонентське обслуговування в сумі 505,16 гривень за період з 01.10.2017 року до 01.09.2023 року, а також судові витрати на загальну суму 2332,20 гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що квартира АДРЕСА_1 , який приєднано до системи централізованого теплопостачання, споживачами якої є відповідачі. На підприємстві позивача на ім`я відповідального наймача відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , що відповідає вищевказаній квартирі та відповідно до якого нараховується плата за теплову енергію. Відповідачі використали надану позивачем послугу для задоволення власних потреб, однак неналежно виконували обов`язки по сплаті послуг з теплопостачання, у зв`язку з чим за ними утворилась заборгованість в сумі 63319,26 грн., з яких: 5313,94 гривень - заборгованість за теплову енергію за період 01.10.2017 року до 01.09.2023 року; 2673,79 гривень - 3% річних за період з 01.10.2017 року до 01.02.2022 року; 4826,37 гривень - інфляційні втрати за період з 01.10.2017 року до 01.02.2022 року; 505,16 гривень - заборгованість за абонентське обслуговування за період з 01.10.2017 року по 01.09.2023 року.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 08 листопада 2023 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Заперечення від учасників справи проти розгляду справи в спрощеному позовному провадженні до суду не подавались.

Правом, передбаченим ст. 178 ЦПК України щодо подачі відзиву на позовну заяву, відповідачі не скористались.

Представник позивача в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю та просить розглядати справу за її відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце слухання справи. Згідно ст. ст.223,280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження за відсутності відповідачів з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 21.09.2023 року № 347496862, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира, за адресою: АДРЕСА_2 .

Також встановлено, за за вказаною адресою зареєстровані відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 а тому є абонентами Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» та мають особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Між позивачем і відповідачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 встановились фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з опалення, оскільки позивач фактично надавав відповідачам послуги з опалення, а відповідачі користувались даними послугами для задоволення власних потреб та не відмовлялись від них.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно п. 35 Постанови Кабінету міністрів України «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» № 830 від 21 серпня 2019 року розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, але відповідач несвоєчасно оплачує спожиті комунальні послуги.

Згідно ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Приписами ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 13 ЦК України, а саме цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Таким чином, між позивачем та відповідачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , виникли відносини, що породжують права та обов`язки, оскільки позивач надає житлово-комунальні послуги, відповідачі ними користуються.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином, згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, одностороння відмова не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Згідно зі статтею 541 ЦК солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 року №6-2951цс15.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до вимог ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як передбачено ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За загальним принципом доказування та подання доказів, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази, які заявник повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які він посилається, як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановить наявність або відсутність підстав для задоволення заяви чи відмови у її задоволенні,- повинні бути виключно належними та допустимими.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, тому подання відповідачем доказів на підтвердження наведених вище обставин є обов`язковим, оскільки в цій частині між позивачем та відповідачем виник спір про право, і такі докази матимуть значення для ухвалення рішення у справі.

Тобто, докази, які відповідачі повинні подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які вони посилаються, як на підставу невизнання позовних вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановить наявність або відсутність підстав для задоволення позову чи відмови у його задоволенні, повинні бути виключно належними та допустимими.

У порушення ст. ст. 67, 68 ЖК України відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не здійснюють оплату за надану позивачем теплову енергію та мають заборгованість у розмірі 55313,94 гривень, що утворилась з 01.10.2017 року до 01.09.2023 року.

Враховуючи встановлені обставини фактичного споживання послуг позивача, за відсутності доказів на спростування таких обставин і недоведеність зворотного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог стосовно заборгованості за надані послуги та наявність підстав для захисту прав позивача і присудження до стягнення з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача заборгованості за надану їм позивачем теплову енергію в період 01.10.2017 року - 01.09.2023 року в розмірі 55313,94 гривень.

Вирішуючи решту заявлених вимог, суд виходить з наступного.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи з юридичної природи правовідносин, що виникли між сторонами, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Рахунок розміру інфляційний нарахувань здійснюється наступним чином: (інфляційні нарахування за попередній місяць + сальдо на початок місяця - заборгованість за попередній місяць) х індекс інфляції / 100 - (інфляційні нарахування за попередній місяць + сальдо на початок місяця - заборгованість за попередній місяць). Якщо індекс інфляції за місяць менше 100%, показник інфляційних витрат за даний місяць не нараховується.

3 % річних нараховуються наступним чином: (сальдо на початок місяця - заборгованість за попередній місяць) х 3 х (кількість прострочених днів) 365 днів / 100.

Відповідачам надавались послуги з опалення, але вони не в повному об`ємі вносили плату за користування зазначеними послугами, тобто прострочили виконання грошового зобов`язання, внаслідок чого за особовим рахунком № НОМЕР_1 утворилася заборгованість за постачання теплової енергії, яка підлягає стягненню з відповідачів, з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми за період з 01.10.2017 року до 01.09.2022 року.

Отже, у зв`язку з невиконанням обов`язків щодо сплати спожитих послуг, відповідачам за період з 01.10.2017 року до 01.02.2022 року, нараховані інфляційні втрати в сумі 4826,37 гривень та 3% річних у сумі 2673,79 гривень, що підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

Такі висновкисуду узгоджуються з правовою позицію Верховного Суду, викладеною в постанові від 10 жовтня 2019 року по справі № 205/1460/15-ц, провадження № 61-13198св19.

Згідно з п.11 ч.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води).

Такі витрати підлягають відшкодуванню за рахунок плати за абонентське обслуговування всіма співвласниками багатоквартирних будинків, незалежно від того, чи підключено їхнє приміщення до систем теплопостачання виконавця комунальної послуги. Розмір плати за абонентське обслуговування встановлено відповідно до вимог Постанови КМУ від 21 серпня 2019 року №808 «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами». Розмір плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для послуг з постачання теплової енергії, що надаються ОКП «ДТКЕ» споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами з 01 жовтня 2020 року складає 26,42 грн. з ПДВ; з 01 жовтня 2021 року складає 33,74 грн. для споживачів, які мешкають у будинках, обладнаних вузлами обліку теплової енергії, та 23,04 грн. для споживачів, будинки яких не обладнано лічильниками обліку теплової енергії.

Нарахування здійснюється щомісяця протягом року у фіксованому розмірі.

Заборгованість за абонентське обслуговування особовому рахунку № НОМЕР_1 за період 01.10.2017 до 01.09.2023 року складає 505,16 гривень, яка також підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2023 року складає 2684,00 грн.

Дана позовна заява сформована в системі «Електронний суд», тому розмір судового збору за подання даної позовної заяви становить 2147,20 грн. (2684*0,8), який сплачено позивачем.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Позивачем по справі понесені витрати, пов`язані з поштовим відправленням відповідачам документів на суму 150,00 грн., та витрати пов`язані з отримання відомостей з Державного реєстру речових прав (витягу) в сумі 35,00 гривень.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог підлягають стягненню судові витрати в сумі 2147,20 гривень, тобто по 715,73 грн. з кожного, оскільки судові витрати не є зобов`язанням в розумінні ст. 509 ЦК України та відсутні підстави для стягнення їх на підставі ст. 543 ЦК України в солідарному порядку.

Керуючись ст. ст. 6,12, 13, 17, 18, 263, 265, 268, 274, 279, 280-284 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, абонентське обслуговування, 3% річних та інфляційних втрат - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 , на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго», , розташованого за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, пров. Земляний, буд. 2, заборгованість в розмірі 63319,26 гривень, яка складається з: 55313,94 гривень - заборгованість за теплову енергію за період з 01.10.2017 року до 01.09.2023 року; 4826,37 гривень - інфляційні втрати за період з 01.10.2017 року по 01.02.2022 року; 2673,79 гривень 3% річних за період з 01.10.2017 року по 01.02.2022 року; 505,16 гривень - заборгованість за абонентське обслуговування за період з 01.10.2017 року оп 01.09.2023 року.

Стягнути ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 , на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго», , розташованого за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, пров. Земляний, буд. 2, судові витрати в сумі в розмірі 2332,20 гривень в рівних частках, по 777,40 гривень з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.М. Мачуський