ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/10227/20

Провадження № 22-ц/4820/608/24

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,

секретаря: Шевчук Ю.Г.,

учасники справи: представник апелянта адвокат Самородова О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 грудня 2023 року (суддя Мазурок О.В.) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 , третя особа служба у справах дітей Хмельницької міської ради як орган опіки та піклування про визначення місця проживання дитини та припинення стягнення аліментів.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 21.12.2007 року по 07.12.2017 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно судового наказу від 25.11.2019 року виданого Хмельницьким міськрайонним судом, з ОСОБА_1 на користь відповідачки на утримання дітей стягуються аліменти в розмірі 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Проте, на час звернення ОСОБА_1 з даним позовом, обставини змінилися, з лютого 2020 року проживають із позивачем та знаходяться на його утриманні, а тому визначення місця проживання дітей з батьком буде відповідати їх інтересам, і стягнення з позивача аліментів на утримання дітей, які проживають разом з ним, повинно бути припинено.

За таких обставин, ОСОБА_1 просив суд визначити місце проживання неповнолітніх ОСОБА_1 і ОСОБА_4 разом з ним, їх батьком, і припинити стягнення з нього аліментів на дітей за судовим наказом.

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 лютого 2021 року позов задоволено.

Визначено місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом із їх батьком - ОСОБА_1 .

Припинено стягнення аліментів з ОСОБА_1 , що стягуються на користь ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на підставі судового наказу Хмельницького міськрайонного суду від 25.11.2019 року, з 22 лютого 2020 року.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 02 грудня 2021 року скасоване заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду від 01 лютого 2021 року та призначено справу до розгляду.

Ухвалою Хмельницького міськрайоного суду від 31 жовтня 2023 року позовну вимогу ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей з батьком залишено без розгляду

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 грудня 2023 року позов задоволено частково: припинено стягнення аліментів з ОСОБА_1 , що стягуються на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі судового наказу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 листопада 2019 року, з 04.02.2022 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовну заяву про припинення стягнення аліментів на обох неповнолітніх дітей.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що судом неповно з`ясовано обставини справи, що мають значення для справи. Судом не враховано, що сторони дійшли мирової згоди щодо проживання дітей та їх утримання, про що уклали відповідний договір та завірили його нотаріально. ОСОБА_2 , надала позивачу розписку про отримання суми аліментів, до досягнення донькою повноліття, про що позивач зазначав у суді першої інстанції. За таких обставин, позивач очікував, що стягнення з нього аліментів і на утримання доньки мало б бути теж припинено. Проте суд першої інстанції цього не врахував, постановлене рішення призвело до порушення прав апелянта гарантованих п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, право на доступ до суду.

Відзиву на апеляційну скаргу від інших учасників справи не надходило.

В судовому засіданні представник апелянта адвокат Самородова О.П. підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Згідно з частиною 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно вимог частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 грудня 2017 року шлюб між ними розірвано.

Відповідно до судового наказу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 листопада 2019 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на дітей сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 07 листопада 2019 року та до повноліття дітей.

04 лютого 2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали нотаріально посвідчений договір про визначення місця проживання дітей, умов їх утримання та участі батьків у їх вихованні, згідно умов якого: неповнолітня ОСОБА_4 буде проживати з матір`ю, ОСОБА_2 ; неповнолітній ОСОБА_3 буде проживати з батьком ОСОБА_1 ; батьки мають право бачитися з дітьми, проводити з ними дозвілля та брати участь у їх вихованні; батьки зобов`язані утримувати дітей і сплачувати аліменти у розмірі 1000 грн. на місяць до досягнення ними повноліття, а у разі продовження ними навчання до 23 років, за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною першою статті 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно частини 3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

З аналізу вказаних норм вбачається, що право на отримання аліментів на утримання дитини має той із батьків, з ким проживає дитина.

За положеннями частини 4 статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Установивши, що з 04 лютого 2022 року сторони дійшли згоди щодо місця проживання неповнолітніх дітей, уклали нотаріально посвідчений договір, згідно умов якого: неповнолітня ОСОБА_4 буде проживати з матір`ю, ОСОБА_2 ; неповнолітній ОСОБА_3 буде проживати з батьком ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо припинення стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 за наказом Хмельницького міськрайонного суду від 25 листопада 2019 року.

Оскільки донька ОСОБА_4 проживає з мамою, тому підстав для припинення стягнення аліментів визначених наказом Хмельницького міськрайонного суді від 25.11.2019 року на її утримання не вбачається.

Розписка про отримання аліментів від 04.02.2022 року, надана ОСОБА_2 апелянту ОСОБА_1 , за якою вона отримала 100% суми, яка підлягає сплаті за весь період до досягнення донькою ОСОБА_4 повноліття, не є підставою для припинення стягнення аліментів.

За даною розпискою апелянт має право звернутися до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої інстанції норм матеріального права і порушення норм процесуального права щодо суті спору, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстави для нового розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01 квітня 2024 року.

Судді Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк