Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 січня 2024 року м.Тернопіль
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
- головуючої судді Черніцької І.М.
- за участю секретаря судового засідання Демборинського М.Р.
- сторони в судове засідання не з`явилися
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Фігурського Максима Анатолійовича, про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди,
Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Фігурський М.А., звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 34 235,63 грн, з яких: 21 760,63 грн вартість ремонту внаслідок пошкодження автомобіля; 2475 грн вартість оцінки розміру матеріального збитку пошкодженого автомобіля; 10 000 грн втрата ринкової вартості автомобіля, у зв`язку з його пошкодженням.
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 грудня 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завдану матеріальну шкоду у розмірі 21 760,63 грн. У задоволенні решти вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1073,60 грн сплаченого судового збору.

08 грудня 2023 року представник ОСОБА_1 адвокат Фігурський М.А. подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення у справі. Просив ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6000 грн судових витрат пов`язаних із наданням правничої допомоги.

В обгрунтування заяви представник позивача вказав, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 грудня 2023 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди. У поданому позові він зазначав про те, що позивач у зв`язку із розглядом справи очікує понести витрати пов`язані із оплатою послуг адвоката у фіксованому розмірі в сумі 6000 грн. Відповідні докази на підтвердження вказаних обставин він зобов`язався надати разом із заявою про ухвалення додаткового рішення протягом п`яти днів з дня прийняття рішення у справі.

Зазначив, що з метою надання правничої допомоги, ним виконано наступну роботу: проведено зустріч та надано усну консультацію із клієнтом; визначено правову позицію, обрано лінію захисту, обговорено з клієнтом; підготовлено документи необхідні для надання правничої допомоги (підготовлено договорів про надання правничої допомоги, сформовано ордер про надання правничої допомоги); підготовлено необхідні документи та проведено ознайомлення з матеріалами перевірки заяви в приміщенні ГУНП в Тернопільській області; детально проаналізовано та вивчено зміст усіх отриманих документів; вивчено та проаналізовано практику Верховного Суду даної категорії справ; підготовлено та надіслано до суду позовну заяву; здійснювався постійний моніторинг та перевірка на сайті Судової влади України інформації про рух справи,; підготовка та складання заяви про прийняття додаткового рішення у справі по стягненню витрат на правничу допомогу, а також формування та копіювання доказів до вказаної заяви. Водночас, укладеним між ним та позивачем договором про надання правової допомоги, передбачено, що розмір гонорару Адвокатського об`єднання буде становити фіксовану суму 6000 грн та не залежить від обсягу наданих послуг.

Посилаючись на наведене, просив задовольнити заяву.

11 грудня 2023 року представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Янчишин В.Й. подав клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу. Вказав, що вони заперечують розмір витрат на професійну допомогу. Дана справа є справою незначної складності, у Єдиному державному реєстрі судових рішень є численні судові рішення з аналогічним предметом спору та аналогічними мотивами, що в сукупності спрощувало роботу адвоката при підготовці даного позову. Відтак, підготовка позову не вимагала від адвоката значного обсягу юридичної та технічної роботи. Адвокат брав участь в одному судовому засіданні. Тому, відповідач вважає, що вартість наданих представником позивача правничих послуг в розмірі 6000 грн є неспівмірною із часом затраченим адвокатом на їх виконання. Також, представник відповідача просив врахувати, що судом частково задоволено позовні вимоги на суму 21 760 грн, а витрати на правничу допомогу заявлено на 6000 грн, що становить 27,57% від стягнутої судом суми, що є неспівмірним та покладе на відповідача додатковий тягар.

Посилаючись на наведене, просив зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 500 грн.

В судове засідання сторони не з`явилися, хоча про час та місце були повідомлені у встановленому законом порядку.

У поданій заяві про ухвалення додаткового рішення представник позивача адвокат Фігурський М.А. просив розгляд справи проводити без його та позивача участі.

У поданому клопотанні про зменшення розміру витрат на правничу допомогу представник відповідача адвокат Янчишин В.Й. просив розгляд справи проводити без його та відповідача участі.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, розглянувши заяву, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 грудня 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завдану матеріальну шкоду у розмірі 21 760,63 грн. У задоволенні решти вимог відмовлено.

При цьому, рішенням суду не вирішено питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу.

Встановлено, що у поданому позові позивачем ОСОБА_1 зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які очікує понести позивач у зв`язку із розглядом справи становить, в тому числі, 6000 грн витрат на правничу допомогу та у прохальній частині позовної заяви позивач просила вирішити питання про розподіл судових витрат. Таким чином, під час розгляду справи до судових дебатів позивач заявила клопотання про стягнення з відповідача понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Після винесення судового рішення представник позивача у встановлений законом строк подав заяву про ухвалення додаткового рішення щодо витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 6000 грн.

До матеріалів справи в процесі розгляду та до заяви про ухвалення додаткового рішення представником позивача адвокатом Фігурським М.А. було долучено: ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВО за №1061947 від 12 жовтня 2023 року; договір про надання правничої допомоги за від 12 жовтня 2023 року; додаткову угоду до договору про надання правничої допомоги від 12 жовтня 2023 року; акт від 05 грудня 2023 року про надання правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги.

Відповідно до вимог ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення.

В силу вимог ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпечення доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з вимогами ч. ч. 1-6 статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з вимогами пунктів 4, 6, 9 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05 липня 2012 року №5076-VI, договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Положеннями ст. 29 Закону України "Про адвокатуру" визначено, що дія договору про надання правової допомоги припиняється його належним виконанням. Договір про надання правової допомоги може бути достроково припинений за взаємною згодою сторін або розірваний на вимогу однієї із сторін на умовах, передбачених договором. При цьому клієнт зобов`язаний оплатити адвокату (адвокатському бюро, адвокатському об`єднанню) гонорар (винагороду) за всю роботу, що була виконана чи підготовлена до виконання, а адвокат (адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язаний (зобов`язане) повідомити клієнта про можливі наслідки та ризики, пов`язані з достроковим припиненням (розірванням) договору.

Згідно з вимогами ст. 30 вказаного Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/WestAllianceLimited" проти України" заява №19336/04, від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95), від 06 липня 2015 року у справі "Заїченко проти України" (п.131), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Так, відповідно до вимог статті 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до закінчення судових дебатів повідомлено суд про те, що вона очікує понести витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн.

У встановлений законом строк представник позивача адвокат Фігурський М.А. подав до суду докази понесення таких витрат, а саме:

- договір про надання правничої допомоги за від 12 жовтня 2023 року;

- додаткову угоду до договору про надання правничої допомоги від 12 жовтня 2023 року;

- акт від 05 грудня 2023 року про надання правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги, з якого вбачається, що загальна вартість наданої правничої допомоги складає 6000 грн.

Проанізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що зазначені у заяві представника позивача адвоката Фігурського М.А. витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн не є співрозмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру та не є пропорційними до предмета спору.

Зважаючи на складність справи, обсяг наданої правової допомоги, кваліфікацію адвоката, участь лише в одному судовому засіданні, суд вважає, що вони не вимагали від адвоката значних зусиль та часу.

При цьому, судом встановлено, що адвокат Фігурський М.А. приймав участь в одному судовому засіданні 05 грудня 2023 року тривалістю близько 24 хв. та був присутній на оголошенні вступної та резолютивної частини рішення 05 грудня 2023 року.

З врахування наведеного та вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України, суд вважає, що для ознайомлення та вивчення матеріалів справи, надання консультацій, вивчення судової практики, підготовки позовної заяви, складення та оформлення процесуальних документів, участі у судових засіданнях обгрунтованим та співмірним є розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2000 грн, який підлягає стягнення з відповідача в користь позивача.

Враховуючи наведене, заява представника позивача адвоката Фігурського М.А. про ухвалення додаткового рішення підлягає до часткового задоволення, шляхом стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2000 грн.

Водночас, при визначені суми витрат на правничу допомогу, які поніс позивач, судом взято до уваги доводи, наведені у письмовому клопотанні представник відповідача адвоката Янчишина В.Й. щодо їх розміру та характеру.

Керуючись ст. ст. 223, 258-259, 263-265, 268, 270, 273, 280, 281-284, 289, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Фігурського Максима Анатолійовича, про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, задовольнити частково.

Ухвалити у даній справі додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000 (дві тисячі) гривень.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Повне рішення складено 03 січня 2024 року.

Головуюча суддя І.М. Черніцька