Справа № 2-4223/11
Провадження № 2-зз/947/68/24
УХВАЛА

11.04.2024

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Луняченка В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про скасування арешту у справі №2-4223/11 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк» Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом,-

ВСТАНОВИВ:

До суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову звернувся ОСОБА_1 , в якій просить скасувати заходи забезпечення позову, застосовані в рамках цивілльної справи №2-4223/11 за позовом ПАТ «Райффазен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягненян заборгованості за кредитом, мотивуючи заяву виконанням рішення та сплатою заборгованості за кредитом.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О..

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви виходячи з наступного.

Так у провадженні Київського районного суду перебувала цивільна справа №2-4223/11 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк» Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом, за результатами розгляду якої, судом 19.07.2012 року постановлено рішення, яким позов банку задоволений, а саме суд вирішив стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Райффайзен Банк Аваль в особі ООД АТ «Райффайзен Банк Аваль» загальну суму заборгованості за кредитом в розмірі 123 535, 82 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ (на дату 08.02.2012 року 1 дол. США дорівнює 7, 9897 грн.) складає 987 014,14 грн. (дев`ятсот вісімдесят сім тисяч чотирнадцять грн. 14 коп.), а також витрати по оплаті судового збору в розмірі 3 339 (три тисячі триста тридцять дев`ять) грн. 00 коп.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 26.11.2012 року рішення Київського районного суду м.Одеси від 19.07.2012 залишено без змін.

Як вбачається з довідки архіваріуса Київського районного суду м.Одеси цивільну справу №2-4223/11 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк» Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом знищено за закінченням терміну зберігання, в архіві суду зберігається рішення Київського районного суду м.Одеси від 12.07.2012 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 26.11.2012 року.

При дослідженні сайту «судова влада» та відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень також виявлено наявність рішення Київського районного суду м.Одеси від 12.07.2012 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 26.11.2012 року, постановлених у справі №2-4223/11.

Відомостей щодо розгляду Київським районним судом м.Одеси в рамках даної справи питання щодо застосування судом заходів забезпечення позову 07.09.2012 року у суду немає.

Більш того з наданої заявником інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 21.02.24 не вбачається наявності будь-якого обтяження на нерухоме майно, власником якого є заявник.

Суд роз`яснює, що в разі звернення виконавчого листа, виданого задля примусового виконання рішення, в разі його не виконання, виконавець, в провадженні якого знаходиться на виконанні даний виконавчий листа має в межах своїх повноважень та на підставі Закону України «По виконавче провадження» провадити відповідні виконавчі дії, в тому числі і вносити відомості до відповідних реєстрів про можливі обтяження майна боржника.

Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК України ) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК України ).

Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК України ).

У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно із положеннями статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Схожі за змістом положенням містились у статті 25 цього ж Закону у редакції, чинній на час накладення арешту на майно боржника.

Відповідно до положень частини четвертої статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції, чинній на момент звернення заявника до суду із цією скаргою) підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом

1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

Чинна на дату винесення постанов про повернення виконавчого документу стягувачу редакція Закону України "Про виконавче провадження" (п.2 ч.2 ст. 47) передбачала, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження.

Беручи до уваги вищенаведене підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про скасування арешту у справі №2-4223/11 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк» Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом не має, оскільки обтяження судом при розгляді даної справи не застосовувало, а в разі його застосування його в рамках виконавчого провадження, законодавством встановлений інший порядок для його скасування.

Керуючись ст.158,258,260 ЦПК України-,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про скасування арешту у справі №2-4223/11 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк» Аваль» в особі Одеської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом.

Повна ухвала суду буде виготовлена протягом п`яти днів.

У відповідності до вимог ч.1,2 с. 261 ЦПК України ухвали суду, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Повна ухвала скалдена судом 16.04.24.

Суддя Луняченко В. О.