ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2446/24 Справа № 183/5114/22 Суддя у 1-й інстанції - Городецький Д. І. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.

за участю секретаря судового засідання: Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання права власності на недоотриману пенсію в порядку спадкування за законом, стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі - ГУ ПФУ в Луганській області) про визнання права власності на недоотриману пенсію в порядку спадкування за законом, стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина на грошовий вклад на банківському рахунку померлого в сумі 274740,68 грн. та на недоотриману пенсію за період з 01 листопада 2019 року по 30 листопада 2020 року в розмірі 164348,26 грн. За життя ОСОБА_2 заповіту не складав. У визначений законодавством строк вона звернулася до ПН Київського МНО Кабісової Т.Т. із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , а в подальшому, з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, у зв`язку з чим 31 липня 2021 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, серії НРК № 478890 на грошовий вклад в сумі 274740,68 грн., що знаходиться на рахунку в Луганському обласному управлінні АТ «Ощадбанк». Проте, свідоцтво про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію, яка належала ОСОБА_2 , але не була ним отримана за життя у розмірі 164348,23 грн. за період з 01 листопада 2019 року по 30 листопада 2020 року, їй не було видане у зв`язку з тим, що на запит ПН Київського МНО ОСОБА_3 до ГУ ПФУ в Луганській області було надано відповідь, згідно якої суми недоотриманої пенсії не включаються до складу спадщини і виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6-ти місяців після смерті пенсіонера. Посилаючись на те, що вона має право на спадкове майно, а саме пенсію, неотриману за життя її чоловіком, просила суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на суму недоотриманої пенсії, яка належала померлому ОСОБА_2 , але не була ним отримана за життя у розмірі 164348,26 грн. за період з 01 листопада 2019 року по 30 листопада 2020 року, включно, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнути з ГУ ПФУ в Луганській області на її користь суму недоотриманої пенсії, яка належала померлому ОСОБА_2 , але не була ним отримана за життя у розмірі 164348,26 грн. за період з 01 листопада 2019 року по 30 листопада 2020 року, включно, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також вирішити питання щодо судових витрат.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позов.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував обставини по даній справі. Вказувала, що вона має законне право на отримання пенсії померлого чоловіка в порядку спадкування. Вона зверталася до нотаріуса та саме у зв`язку із діями відповідача, який на запит нотаріуса надав відповідь, що сума пенсії її померлого чоловіка не включається до складу спадщини, вона вимушена була звернутися до суду із даним позовом.

Відповідач 06 лютого 2024 року надав відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Вказує про те, що позивачка протягом 6 місяців після смерті чоловіка до них із заявою про отримання пенсії не зверталася та жодних її прав вони не порушували.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено та це підтверджується матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 15 квітня 2021 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) складено відповідний актовий запис № 7429, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 15 квітня 2021 року.

За життя ОСОБА_2 заповіту не склав.

ОСОБА_2 , на день смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований та проживав разом з дружиною, позивачкою ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Спадкова справа № 6/2021 після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведена 03 лютого 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кабісовою Ю.Т., номер у спадковому реєстрі: 67152639, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 63419690 від 03 лютого 2021 року та № 65827388 від 31 липня 2021 року.

З матеріалів спадкової справи №6/2021 вбачається, що позивачка ОСОБА_1 у визначений законом строк звернулася з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , інші спадкоємці за законом та заповітом відсутні.

31 липня 2021 року позивачка ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, серії НРК № 478890 на грошовий вклад в сумі 274740,68 грн., що знаходиться на рахунку в Луганському обласному управлінні АТ «Ощадбанк» у ТВБВ №10012/0163 (номер у спадковому реєстрі: 68072819, номер в реєстрі нотаріальних дій: 578), що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 63419690 від 03 лютого 2021 року та № 65827388 від 31 липня 2021 року.

Свідоцтво про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію, яка належала ОСОБА_2 , але не була ним отримана за життя позивачка ОСОБА_1 не отримала.

Померлий ОСОБА_2 перебував на обліку в Управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян ГУ ПФУ в Луганській області.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кабісовою Ю.Т. було здійснено запит до ГУ ПФУ в Луганській області від 08 травня 2021 року за вих. № 52/02-14 стосовно недоодержаної пенсії померлим ОСОБА_2 , на який була отримана відповідь від 14 травня 2021 року за вих. № 1200-0405-8/11169 про не включення до складу спадщини недоодержаної пенсії пенсіонерів з числа військовослужбовців.

На адвокатський запит від 30 серпня 2021 року відповідачем ГУ ПФУ в Луганській області було надано відповідь від 07 вересня 2021 року за вих. № 1200-0405-8/34790, згідно якої вбачається, що сума недоотриманої пенсії ОСОБА_2 за період з 01 листопада 2019 року по 30 листопада 2020 року (з урахуванням проведеного перерахунку по постанові КМУ № 103) складає 164 348,26 грн.

ОСОБА_2 знятий з обліку у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2020 року по справі № 360/2815/20, яке набрало законної сили 27 жовтня 2020 року, зобов`язано ГУ ПФУ в Луганській області поновити ОСОБА_2 з 01 листопада 2019 року нарахування та виплату раніше призначеної пенсії за вислугу років, а також виплатити заборгованість з пенсії за вислугу років, яка виникла за період її несплати, починаючи з 01 листопада 2019 року. Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що під час розгляду даної справи судом встановлено, що відсутність умов для одержання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину позивачем ОСОБА_1 не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, що є підставою для відмови у позові. В той же час, судом встановлено, що остання у встановлений законом строк прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим має право на спадкове майно недоотриману пенсію спадкодавцем відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". При цьому суд роз`яснив позивачці, що вона не позбавлена права звернутися до нотаріуса з відповідною заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на недоотриману останнім пенсію.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

За змістом частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми недотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст частини третьої статті 52 вказаного Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Відповідно до статті 1227 ЦК України, до складу спадщини входять суми пенсії, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум, відповідно до статті 1227 ЦК України, не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом.

В той же час, законом визначено порядок прийняття спадщини та оформлення прав на спадкове нерухоме майно, якого повинні дотримуватись спадкоємці.

Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Відповідно до статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

З врахуванням того, що нотаріус не відмовляв позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину в частині недоотриманої пенсії, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про фактичну передчасність заявлених позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачка має законне право на отримання пенсії померлого чоловіка в порядку спадкування. Вона зверталася до нотаріуса та саме у зв`язку із діями відповідача, який на запит нотаріуса надав відповідь, що сума пенсії її померлого чоловіка не включається до складу спадщини, вона вимушена була звернутися до суду із даним позовом, вказаних висновків не спростовують та не є підставою для задоволення позову.

Інші доводи апеляційної скарги не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Колегія суддів враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§2930). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 13 березня 2024 року.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: Е.Л. Демченко

М.О. Макаров