ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року

м. Київ

справа № 761/8099/22

провадження № 61-16818св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: головуючого - Крата В. І.,

суддів: Гудими Д. А., Дундар І. О., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Київського апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року у складі колегії суддів: Шкоріної О. І., Поливач Л. Д., Стрижеуса А. М.,

ВСТАНОВИВ:

Зміст позовної заяви

У травні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення 153 026,28 грн середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду.

Короткий зміст рішення та постанови судів попередніх інстанцій

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 01 листопада 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду у розмірі 153 026,28 грн. Стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь держави судовий збір у розмірі 1 530,26 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 09 травня 2023 року апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, подану адвокатом Сидоренко Ю. А., задоволено частково. Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 01 листопада 2022 року змінено, зменшено стягнутий з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду зі 153 026,28 грн до 96 892,40 грн. Зменшено суму судового збору, що підлягає стягненню з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь держави, з 1 530,26 грн до 968,92 грн.

Короткий зміст заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами

У липні 2023 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб подав до апеляційного суду заяву про перегляд постанови Київського апеляційного суду від 09 травня 2023 року за нововиявленими обставинами.

Заява мотивована тим, що рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 08 вересня 2021 року у справі № 761/23237/20 частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , змінено дату звільнення ОСОБА_1 з посади провідного професіонала з питань ліквідації банків відділу організації процедур ліквідації банків департаменту ліквідації банків Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України, з 28 травня 2020 року на 06 червня 2020 року, у задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Постановою Київського апеляційного суду від 23 лютого 2022 року у справі № 761/23237/20 частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 , рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 08 вересня 2021 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову, визнано незаконним та скасовано наказ Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 27 травня 2020 року № 279-к про звільнення ОСОБА_1 , поновлено ОСОБА_1 на посаді провідного професіонала з питань ліквідації банків департаменту ліквідації банків Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з 28 травня 2020 року, стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 1 458 181,47 грн без врахування податків та інших обов`язкових платежів, у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Постановою Верховного суду від 14 червня 2023 року задоволено частково касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, постанову Київського апеляційного суду від 23 лютого 2022 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - скасовано, справу № 761/23237/20 в зазначеній частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції постанова Київського апеляційного суду від 23 лютого 2022 року в скасованій частині втратила законну силу та подальшому виконанню не підлягала.

Таким чином, наразі відсутнє судове рішення, яким би було зобов`язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб поновити на роботі ОСОБА_1 та виплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу. На час розгляду апеляційної скарги та прийняття постанови у цій справі № 761/8099/22 постанова Київського апеляційного суду від 23 лютого 2022 року у справі № 761/23237/20, на яку ОСОБА_1 посилався як на підставу своїх позовних вимог у справі № 761/8099/22, переглядалася судом касаційної інстанції.

Нововиявленою обставиною для перегляду постанови Київського апеляційного суду від 09 травня 2023 року у справі № 761/8099/22 є прийняття постанови Верховного Суду від 14 червня 2023 року у справі № 761/23237/20, якою скасовано постанову Київського апеляційного суду від 23 лютого 2022 року у справі №761/23237/20.

Скасовуючи постанову Київського апеляційного суду від 23 лютого 2022 року, суд касаційної інстанції зауважив, зокрема, що апеляційний суд зробив передчасний висновок, що ОСОБА_1 мав переважне право залишення на роботі, а відповідач при його звільненні порушив частину першу статті 42 КЗпП України. Оскільки встановлено підстави для скасування постанови апеляційного суду в частині визнання незаконним та скасування наказу про звільнення та поновлення позивача на посаді, а вимога про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідною, то суд касаційної інстанції направив справу в оскарженій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року відмовлено Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишено постанову Київського апеляційного суду від 09 травня 2023 року в силі.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що:

як на підставу для перегляду рішення за нововиявленими обставинами заявник посилається на те, що наразі відсутнє судове рішення, яким би було зобов`язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб поновити на роботі ОСОБА_1 та виплатити з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб середній заробіток за час вимушеного прогулу на користь ОСОБА_1 . Тобто на час розгляду апеляційної скарги та прийняття постанови у цій справі № 761/8099/22 постанова Київського апеляційного суду від 23 лютого 2022 року у справі № 761/23237/20, яку ОСОБА_1 поклав в основу позовних вимог у справі № 761/8099/22, переглянута судом касаційної інстанції;

разом з тим, постановою Верховного суду від 14 червня 2023 року частково задоволено касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, постанову Київського апеляційного суду від 23 лютого 2022 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасовано, справу № 761/23237/20 в зазначеній частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Таким чином, розгляд справи по суті не закінчено, остаточне рішення судом не прийняте;

таким чином, з матеріалів справи слідує, що наведені заявником обставини не є нововиявленими у розумінні пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України, які б могли бути підставою для перегляду постанови Київського апеляційного суду від 09 травня 2023 року за нововиявленими обставинами, оскільки вони не спростовують факти, покладені в основу судового рішення;

жодних інших істотних для справи обставин, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі заявнику на час розгляду справи, не наведено та не підтверджено жодними належними і допустимими доказами.

Аргументи учасників

У листопаді 2023 року до Верховного Суду від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшла касаційна скарга, у якій його представник, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду, ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Касаційна скарга Фонду гарантування вкладів фізичних осіб мотивована тим, що при відмові у задоволенні заяви про перегляд постанови Київського апеляційного суду від 09 травня 2023 року за нововиявленими обставинами апеляційний суд не врахував висновків, викладених: у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 752/4995/17 (провадження № 14-41цс21), у якій вказано, що «нововиявленою обставиною є не факт ухвалення судового рішення, не саме це рішення як юридичний факт, а обставина, яку у ньому встановив суд. Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами за умови, що вони можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, яку надав суд у такому рішенні»; у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 154/3029/14-ц (провадження № 14-43цс22), у якій зазначено, «у контексті пункту 3 частини другої статті 423 ЦПК України скасування судового рішення, яке стало підставою для обґрунтування судового рішення, яке просять переглянути, має відбутися після ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду». З урахуванням висновків, викладених Верховним Судом у постановах: від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04, від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20, апеляційний суд повинен був закрити провадження в справі у зв`язку з відсутністю предмета спору з огляду на те, що судове рішення про поновлення ОСОБА_1 на роботі, на підставі якого останній просив стягнути середній заробіток за час затримки виконання рішення, скасоване.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 16 січня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 06 березня 2024 року справу призначено до судового розгляду у порядку письмового провадження у складі колегії з п`яти суддів.

Межі та підстави касаційного перегляду

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).

Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження (неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права).

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Однією з підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду (пункт 3 частини другої статті 423 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 154/3029/14-ц (провадження № 14-43цс22) вказано, що «необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що підстави повинні виникнути після ухвалення рішення у справі (істотні обставини стали відомі стороні після ухвалення рішення, скасовано рішення, яке стало підставою для ухвалення іншого рішення, встановлені факти завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів після ухвалення незаконного рішення, тощо). У контексті пункту 3 частини другої статті 423 ЦПК України скасування судового рішення, яке стало підставою для обґрунтування судового рішення, яке просять переглянути, має відбутися після ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04 (провадження № 12-67гс19) вказано, що «господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК України можливе також у разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина зумовлює відмову в позові, а не закриття провадження у справі. Одночасно слід зазначити, що предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення».

У справі, що переглядається:

рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 08 вересня 2021 року у справі № 761/23237/20 частково задоволено позов ОСОБА_1 , змінено дату звільнення ОСОБА_1 з посади провідного професіонала з питань ліквідації банків відділу організації процедур ліквідації банків департаменту ліквідації банків Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України, з 28 травня 2020 року на 06 червня 2020 року, у задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Постановою Київського апеляційного суду від 23 лютого 2022 року у справі № 761/23237/20 частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 , рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 08 вересня 2021 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову, визнано незаконним та скасовано наказ Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 27 травня 2020 року № 279-к про звільнення ОСОБА_1 , поновлено ОСОБА_1 на посаді провідного професіонала з питань ліквідації банків департаменту ліквідації банків Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з 28 травня 2020 року, стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 1 458 181,47 грн без врахування податків та інших обов`язкових платежів, у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено;

у травні 2022 року ОСОБА_1 подав до суду позов до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення 153 026,28 грн середнього заробітку за час затримки виконання постанови Київського апеляційного суду від 23 лютого 2022 року у справі № 761/23237/20, який рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 01 листопада 2022 року задоволено, стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду у розмірі 153 026,28 грн. Постановою Київського апеляційного суду від 09 травня 2023 року рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 01 листопада 2022 року змінено, зменшено стягнутий з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду зі 153 026,28 грн до 96 892,40 грн;

заяву про перегляд постанови Київського апеляційного суду від 09 травня 2023 року за нововиявленими обставинами Фонд гарантування вкладів фізичних осіб мотивував тим, що постановою Верховного Суду від 14 червня 2023 року постанову Київського апеляційного суду від 23 лютого 2022 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу скасовано, справу № 761/23237/20 в зазначеній частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції;

апеляційний суд не врахував, що заява про перегляд постанови Київського апеляційного суду від 09 травня 2023 року подана на підставі пункту 3 частини другої статті 423 ЦПК України, за змістом якої скасування судового рішення, яке стало підставою для обґрунтування судового рішення, яке просять переглянути, має відбутися після ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду, тому висновок суду, що розгляд справи по суті не закінчено, остаточне рішення судом не прийняте, є помилковим;

поза увагою суду апеляційної інстанції залишилося те, що судове рішення, на підставі якого були задоволені вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення, скасоване, позовні вимоги у цій справі пов`язувалися саме із невиконанням постанови Київського апеляційного суду від 23 лютого 2022 року у справі № 761/23237/20. Отже, факт скасування цієї постанови безпосередньо впливає на можливість задоволення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення у справі, що переглядається.

Тому ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню з переданням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що ухвала апеляційного суду прийнята з порушенням норм процесуального права. У зв`язку із наведеним колегія суддів вважає, що касаційну скаргу належить задовольнити частково, оскаржену ухвалу апеляційного суду - скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задовольнити частково.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції ухвала Київського апеляційного суду від 11 жовтня 2023 року втрачає законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Д. А. Гудима

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук