У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 634/588/23

Провадження № 2-др/634/1/24

"22" березня 2024 р. смт Сахновщина Харківської області

Сахновщинський районний суд Харківської області у складі головуючого судді - Зимовського О.С., за участю секретаря судового засідання Лісняк С.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Селезень Світлани Володимирівни про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа приватний нотаріус ХМНО Ніколаєнко Андрій Сергійович про визнання права на частину спільного майна подружжя та визнання недійсним договору дарування,

встановив:

Рішенням Сахновщинського районного суду Харківської області від 06.03.2024 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа приватний нотаріус ХМНО Ніколаєнко А.С. про визнання права на частину спільного майна подружжя та визнання недійсним договору дарування задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_2 , право власності на 1/2 частину трактора Беларус-892, рік випуску- 2007, заводський номер 90805066, двигун номер НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , судовий збір в розмірі 3987,85 грн за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн, а всього судових витрат 8987,85 грн.

Питання розподілу витрат понесених відповідачем ОСОБА_1 , пов`язаних з розглядом справи судом не вирішалося.

При цьому, 18.02.2024 року представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Селезень С.В. подано до суду заяву, в якій повідомила, що докази розміру витрат відповідача ОСОБА_1 на правничу допомогу будуть надані не пізніше 5 днів після ухвалення рішення суду.

Так, 12.03.2024 року представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Селезень С.В. подано до суду клопотання про стягнення з позивача на користь відповідача ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 40000 грн.

Ухвалою судді Сахновщинського районного суду Харківської області від 13.03.2024 року зазначене клопотання призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися завчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

За таких обставин суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності учасників справи.

Зважаючи на те, що всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши клопотання про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат та матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина восьма статті 141 ЦПК України).

Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга статті 2 ЦПК України).

Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (частина перша статті 246 ЦПК України).

Обміркувавши викладене, з урахуванням принципу розумності, суд зауважує, що:

у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі; у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.

Аналогічні висновки зробив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 10.01.2024 року по справі № 285/5547/21.

Так, до заяви представника відповідача від 12.03.2024 року додано Договір про надання правової допомоги від 28.07.2023 року, Додаткову угоду №1 від 28.07.2023 року укладені між ОСОБА_1 та адвокатом Селезень С.В., а також квитанцію № б/н від 28.07.2023 року, згідно якої ОСОБА_1 було сплачено 40000 грн за надання адвокатом Селезень С.В. юридичної консультації, складання відзиву вивчення судової практики, участі в судових засіданнях, не залежно від їх кількості.

Згідно заяви від 19.02.2024 року представником відповідача адвокатом Селезень С.В. повідомлено суд про те, що остаточний розрахунок судових витрат відповідача буде надано протягом п`яти днів з дня ухвалення судом рішення по даній справі.

У своєму клопотанні, яке надійшло до суду 12.03.2024 року представник відповідача наводить розрахунок витрат на правову допомогу, які фактично склали 40000 грн.

Суд звертає увагу, що така ж сума витрат на правову допомогу була визначена і Додатковою угодою №1 від 28.07.2023 року до Договору про надання правової допомоги від 28.07.2023 року укладеними між ОСОБА_1 та адвокатом Селезень С.В. та була сплачена відповідачем 28.07.2023 року адвокату Селезень С.В., згідно квитанції №б/н від 28.07.2023 року.

Таким чином сума витрат на правову допомогу не змінилася з моменту укладання Договору про надання правової допомоги від 28.07.2023 року та фактичної сплати вказаних коштів. Таким чином, можна зробити висновок, що сума судових витрат на правову допомогу була заздалегідь обумовлена між відповідачем та її представником, тобто до прийняття рішення по даній справі.

Разом з тим, представником відповідача звертаючись до суду з клопотанням про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат не наведено жодних поважних причин неможливості подати докази, що підтверджують розмір понесених відповідачем судових витрат до закінчення судових дебатів у справі.

Враховуючи викладене, а також вимоги вимоги ч. 1 ст. 246 ЦПК України, суд вважає за необхідне відмовити у прийнятті додаткового рішення у справі.

Керуючись ст.ст. 133, 141, 246, 260-261, 270, 273, 353 - 355, 435 ЦПК України, суд, -

постановив:

Відмовити у прийнятті додаткового рішення щодо вирішення питання судових витрат у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа приватний нотаріус ХМНО Ніколаєнко Андрій Сергійович про визнання права на частину спільного майна подружжя та визнання недійсним договору дарування.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги, безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: