Справа № 156/222/24
Провадження № 2-о/156/21/24
Рядок статзвіту № 17
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

25 березня 2024 року сел.Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Малюшевської І. Є.,

за участю секретаря судових засідань Киці Л. Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі суду сел. Іваничі цивільну справу № 156/222/24

за заявою ОСОБА_1 , представник заявниці - адвокат Білецька Інна Миколаївна,

заінтересована особа - Павлівська сільська рада Володимирського району Волинської області

про встановлення факту родинних відносин,

учасники справи:

заявниця ОСОБА_1 ,

представник заявниці ОСОБА_2 ,

представник заінтересованої особи Павлівської сільської ради Володимирського району Волинської області Давидюк М.П.,

в с т а н о в и в :

І. Суть спору

21.02.2024 року заявниця через свого представника звернулася із заявою до суду, мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , про що в книзі реєстрації смертей 13.03.2012 року було складено відповідний актовий запис про смерть за № 5. Після її смерті відкрилась спадщина за законом. Пережилого подружжя не було. До складу спадщини ввійшли всі права та обов`язки померлої, що належали їй на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, в тому числі земельна ділянка площею 2,90 га, місце розташування якої: Волинська область, Іваничівський р-н, Павлівська сільська рада, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства. Після смерті ОСОБА_3 її дочка - ОСОБА_4 здійснила її поховання та фактично прийняла спадщину, оскільки проживала з останньою на момент її смерті за однією адресою, заяви про відмову від спадщини не подавала. В порядку передбаченому ч.3 ст. 1268 ЦК України заявниця ОСОБА_5 прийняла спадщину після смерті матері, як спадкоємець першої черги за законом. Будь-які інші особи, що належали б до спадкоємців, які здійснюють спадкування за законом, які б звернулися протягом строку для прийняття спадщини із відповідними заяви до нотаріуса, відсутні.

Відповідно до копії Державного акта про право власності на земельну ділянку серія ЯА №650124 вбачається, що громадянин України ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 2,90 га, місце розташування якої: Волинська область, Іваничівський р-н, Павлівська сільська рада, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства. Із свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 слідує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , а у свідоцтві про народження серії НОМЕР_2 у графі «Мати» відомості про матір ОСОБА_6 вказано - « ОСОБА_7 ». Отже, має місце орфографічне розподоблення записів: запис прізвища ОСОБА_8 , особового імені ОСОБА_9 . Разом з тим, через відсутність належних підтверджуючих документів того факту, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір`ю заявниці - ОСОБА_10 , остання не може реалізувати своє право на спадщину, що залишилась після смерті матері. Отже, встановлення факту родинних відносин для заявниці породжує юридичні наслідки щодо оформлення спадкового майна.

За таких обставин заявниця змушена звернутися до суду з відповідною заявою.

ІІ. Позиція учасників справи

У судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 пояснила, що у свідоцтві про народження її сестри матір також вказано, як ОСОБА_11 , тому вони домовились із сестрою, що спадкувати після смерті матері буде заявниця, а згодом спадкове майно вони між собою розділять. Чому виникли розбіжності заявниця не знає, однак у паспорті прізвище матері було вказано ОСОБА_12 , ім`я - ОСОБА_13 , а в селі її всі знали як ОСОБА_14 . Дата народження матері - 07.10.1938 рік, однак підтверджуючих документів немає.

В судовому засіданні представник заявниці ОСОБА_2 заяву про встановлення факту, що має юридичне значення підтримала у повному обсязі з мотивів, викладених у ній та просила суд таку задовольнити. Додатково вказала, що оскільки, посадова особа Павлівської сільської ради складала актовий запис про народження, то ймовірно внесла дані стосовно матері заявниці без встановлення особи, зі слів. Відмінності у написанні прізвища « ОСОБА_12 » - « ОСОБА_15 », на її думку, виникли у зв`язку з перекладом з російської на українську мову. Молодша сестра заявниці не є спадкоємцем після смерті матері, оскільки на час відкриття спадщини із спадкодавцем не проживала та не подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. У зв`язку із відсутністю спору про право, стороною заявника було прийнято рішення про звернення до суду із заявою саме у порядку окремого провадження.

Представник заінтересованої особи Павлівської сільської ради Володимирського району Волинської області Давидюк М.П. у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_7 була тою ж особою, що і ОСОБА_3 . Спадкодавець постійно проживала у с. Павлівка разом із дочкою ОСОБА_1 , яка доглянула матір до смерті. Пояснити наявність розбіжностей у написанні імені та прізвища матері заявниці пояснити не може, однак вона з народження проживає в с. Павлівка, більше трицяти п`яти років працює в сільській раді та особисто знала матір ОСОБА_1 та достовірно знає, що ОСОБА_7 і ОСОБА_3 одна й та сама особа.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

Ухвалою судді від 26.02.2024 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами окремого провадження, розгляд справи призначено на 25.03.2024 року.

Цією ж ухвалою витребувано з Володимирського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (місцезнаходження: вул. Івана Франка, буд. 2А, м. Володимир, Волинська обл.) такі документи: повний витяг з актового запису про народження ОСОБА_16 , 1939 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє місце проживання: АДРЕСА_1 ; витяги з актових записів про укладення та розірвання шлюбу (за наявності) ОСОБА_16 , 1939 року народження; повний витяг з актового запису про народження ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Павлівка Володимирський район, Волинська область.

12.03.2024 року на виконання вимог ухвали суду від 26.02.2024 року з Володимирського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції надійшла відповідь з додатками від 09.03.2024 року № 379/30.1-04-01.

ІV. Обставини справи, встановлені судом

Відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 02.08.1968 року матір`ю заявниці ОСОБА_18 вказано ОСОБА_7 (а.с.7).

З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян № 4 від 08.03.2024 року щодо актового запису про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у відомостях про матір такої вказано українку, громадянку України - ОСОБА_7 , якій минуло 30 років, мешканку с. Павлівка Іваничівського району Волинської області (а.с.20-21).

Після призначення 01.12.1993 року пенсії по віку пенсійне посвідчення № НОМЕР_3 видане 20.04.1994 року на ім`я ОСОБА_11 , 1938 року народження (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , про що в книзі реєстрації смертей 13.03.2012 року було складено відповідний актовий запис про смерть за № 5 (а.с.8).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина за законом, до складу якої увійшли всі права та обов`язки померлої, що належали їй на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті в тому числі на земельну ділянку відповідно до Державного акту на право власності серії ЯА № 650124, площею 2,90 га, з місцем розташування: Волинська область, Іваничівський р-н, Павлівська сільська рада, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства (а.с.9).

Згідно з довідкою Павлівської сільської ради Володимирського району Волинської області від 25.01.2024 року № 1 після смерті ОСОБА_3 спадкоємцем є її дочка заявниця ОСОБА_4 , яка була зареєстрована та проживала із спадкодавцем за однією адресою у будинку АДРЕСА_1 . Пережилого подружжя немає, заповіт від імені ОСОБА_3 у виконавчому комітету Павлівської сільської ради не посвідчувався. Отже, заявниця ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті матері, як спадкоємець першої черги за законом у порядку передбаченому ч.3 ст. 1268 ЦК України.

З відповіді Володимирського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції від 08.03.2024 року № 379/30.1-04-01 слідує, що в архіві відділу відсутній актовий запис про народження ОСОБА_16 , 1939 року народження. При цьому проведено перевірку факту державної реєстрації народження за період з 1936 по 1942 роки по первинних (записи збережені частково) та за період з 1945 року по теперішній час за поновленими актовими записами. Також в архіві відділу відсутній актовий запис про шлюб та розірвання шлюбу ОСОБА_16 , 1939 року народження. Перевірку проведено за період досягнення шлюбного віку по даний час, у тому числі за поновленими актовими записами (а.с.19).

Відповідно до копії Державного акту про право власності на земельну ділянку серія ЯА №650124 вбачається, що громадянин України ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 2,90 га, місце розташування якої: Волинська область, Іваничівський р-н, Павлівська сільська рада, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства. Із свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 слідує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , а у свідоцтві про народження серії НОМЕР_2 у графі «Мати» відомості про матір ОСОБА_6 вказано - « ОСОБА_7 ». Отже, має місце орфографічне розподоблення записів: запис прізвища ОСОБА_8 , особового імені ОСОБА_9 . Разом з тим, через відсутність належних підтверджуючих документів того факту, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір`ю заявниці - ОСОБА_10 , остання не може реалізувати своє право на спадщину, що залишилась після смерті матері. Отже, встановлення факту родинних відносин для заявниці породжує юридичні наслідки щодо оформлення спадкового майна.

Разом з тим, у свідоцтві про смерть серія НОМЕР_1 вказано, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , а у свідоцтві серії НОМЕР_2 про народження заявниці ОСОБА_19 у графі «Мати» відомості про матір вказано - « ОСОБА_7 ». Отже, у вказаних документах мають місце різні записи прізвища спадкодавця ( ОСОБА_15 ОСОБА_12 ) та особового імені ( ОСОБА_14 ОСОБА_13 ).

Разом з тим, через відсутність належних підтверджуючих документів того факту, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір`ю заявниці - ОСОБА_10 , остання не може реалізувати своє право на спадщину, що залишилась після смерті матері. Такі обставини підтверджуються постановою від 25.03.2024 року № 124 державного нотаріуса Іваничівської державної нотаріальної контори Кононенко Л.С. про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 (а.с.24).

Встановлення факту родинних відносин необхідне заявниці для прийняття спадщини, оскільки ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги після смерті матері. В той же час, у зв`язку із відмінностями у написанні імені та прізвища спадкодавця, заявниця не може підтвердити у нотаріуса факт родинних відносин що вона є дочкою своєї матері, у зв`язку із чим звернулася до суду із вимогами про встановлення факту родинних відносин.

У судовому засіданні також були допитані свідки.

Так, свідок ОСОБА_20 , який є депутатом Павлівської сільської ради та з 1986 року односельчанином заявниці, в судовому засіданні показав, що він особисто знав спадкодавця і, що ОСОБА_11 і ОСОБА_13 була одна і та сама жінка. Односельчани на неї говорили ОСОБА_21 , не ОСОБА_13 . Він знав прізвище спадкодавця як ОСОБА_12 . Чому у дочки вказано прізвище ОСОБА_15 йому не відомо. Інших людей з однаковим чи подібним прізвищем у селі немає. ОСОБА_3 дійсно була матір`ю ОСОБА_1 . Крім того, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 разом проживали до смерті останньої.

Із показань свідка ОСОБА_22 , яка є одночельчанкою заявниці, встановлено, що ОСОБА_11 була хрещеною матір`ю ОСОБА_22 . Свідок проживала поблизу із хрещеною, постійно спілкувалися. Все життя свідок знала хрещену матір як ОСОБА_14 , і лише після її смерті виявилося, що справжнє ім`я хрещеної ОСОБА_13 . Різницю у написанні прізвища пояснити не може. Інших людей з однаковим чи подібним прізвищем у селі немає. ОСОБА_11 / ОСОБА_13 дійсно була однією і тією ж особою і була матір`ю ОСОБА_1 . Крім того, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 дійсно разом проживали до смерті останньої.

V. Застосоване судом законодавство

Встатті 55 Конституції Українизакріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до положеньст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів; жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13).

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (стаття 77). Згідно із ст.78 ЦПК Українисуд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У відповідності до ст.79 ЦПК Українидостовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до положень ст.89 ЦПК Українисуд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч. 1ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, у порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає у порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2ст. 293 ЦПК України).

В силу вимог п. 1 ч. 1ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25.05.1998 року №15, суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

VI. Висновки суду

Зважаючи на обставини справи, встановлені судом, з наданих заявницею доказів відслідковується, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 була матір`ю ОСОБА_23 . Відтак, оскільки встановлення факту родинних відносин, про який просить ОСОБА_1 має значення для належного оформлення спадкових прав заявниці, враховуючи те, що останньою надано належні та допустимі докази на підтвердження даного факту, суд дійшов висновку, що заява є підставною та обґрунтованою, а заявлені вимоги про встановлення факту родинних відносин підлягають до задоволення.

VII. Розподіл судових витрат між сторонами

Враховуючи думку сторін та виходячи з вимог ст.141 ЦПК України, суд дійшов висновку, що понесені заявницею судові витрати зі сплати судового збору слід залишити за нею.

Керуючись ст.ст. 13, 76-81, 141, 247, 258, 259, 264, 265, 268, 293, 294, 315-316, 319 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Павлівська сільська рада Володимирського району Волинської області про встановлення факту родинних відносин - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 була матір`ю ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судові витрати залишити за заявницею ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Іваничівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Заявниця: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканка АДРЕСА_2 ;

Представник заявниці: адвокат Білецька Інна Миколаївна, ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_3 ;

Заінтересована особа: Павлівська сільська рада Володимирського району Волинської області, , адреса: вул. Незалежності, 12, с. Павлівка, Володимирський р-н, Волинська обл., 45342.

Повний текст судового рішення складено та підписано 01 квітня 2024 року.

Суддя І. Є. Малюшевська