Провадження № 22-ц/824/4398/2024 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(у порядку письмового провадження)

14 березня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: судді-доповідача Мельника Я.С., суддів Матвієнко Ю.О. та Гуля В.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 06 листопада 2023 року та апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Перемога 131-А» на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 06 листопада 2023 року та додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 17 листопада 2023 року у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Перемога 131-А» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 року ОСББ «Перемога 131-А» звернулося до суду з вказаним позовом, який обґрунтовувало тим, що відповідачу на праві приватної власності з 03 березня 2016 року належить трикімнатна квартира АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, загальною площею 116 кв. м.

Згідно з актом приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс від 11 липня 2015 року багатоквартирний будинок за адресою: АДРЕСА_2 було передано на баланс ОСББ «Перемога 131-А», тобто з 11 липня 2015 року останнє здійснює управління будинком через свої органи управління та задовольняє потреби у забезпеченні утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, теплопостачання, опалення, самостійно шляхом самозабезпечення, а водопостачання, водовідведення, вивезення побутових відходів, як колективний споживач таких послуг.

Позивач вказує, що всупереч ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та Статуту ОСББ відповідач не виконує обов`язків зі сплати внесків та опалення, внаслідок чого станом на 31 травня 2023 року утворилась заборгованість зі сплати внесків на суму 88 170, 92 грн. та заборгованість з оплати опалення на суму 18 223, 90 грн.

Позивачем здійснений розрахунок відповідальності відповідача за порушення грошового зобов`язання (посилаючись на ст. 625 ЦК України) по сплаті внесків, який склав інфляційних втрат на суму 38 024, 67 грн. та три проценти річних - 7 497, 73 грн.; по опаленню: інфляційних втрат - 5 675, 69 грн. та три проценти річних - 7 497, 73 грн.

На виконання вимог п.9 ч.3 ст. 175 ЦПК позивачем заявлений попередній розрахунок суми судових витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою на суму 7 200 грн.

У зв`язку з вищевикладеним, ОСББ «Перемога 131-А» просило суд стягнути зі ОСОБА_1 заборгованість за внесками і платежами на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання за період з 01 січня 2017 року по 31 травня 2023 року на загальну суму 88 170, 92 грн., а також інфляційних втрат на суму 38 024, 67 грн. та три проценти річних від простроченої суми на суму 7 497, 73 грн., а усього на загальну суму 133 693, 32 грн.; стягнути зі ОСОБА_1 заборгованість з оплати постачання теплової енергії для потреб опалення за період з 01 січня 2020 року по 31 травня 2023 року на загальну суму 18 223, 90 грн., а також інфляційних втрат на суму 5 675, 69 грн. та три проценти річних від простроченої суми на суму 7 497, 73 грн., а усього на загальну суму 24 845, 55 грн.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 06 листопада 2023 року позовну заяву ОСББ «Перемога 131-А» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнено зі ОСОБА_1 на користь ОСББ «Перемога 131-А» заборгованість за внесками та платежами на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання за період з 01.01.2020 року по 31.05.2023 року на загальну суму 86 920,35 грн., з яких: 53 664,40 грн. - заборгованість за внесками та платежами, 27 755,72 грн. - інфляційні втрати, 5 500,23 грн. - 3% річних.

Стягнено зі ОСОБА_1 на користь ОСББ «Перемога 131-А`заборгованість з оплати постачання теплової енергії для потреб опалення за період з 01.01.2020 року по 31.05.2023 року на загальну суму 24 845,55 грн., з яких: 18 223,90 грн. - заборгованість з оплати постачання теплової енергії, 5 675,69 грн. - інфляційні втрати, 7 497,73 грн. - 3% річних.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнено зі ОСОБА_1 на користь ОСББ «Перемога 131-А» судові витрати, пов`язані з професійною правничою допомогою, у сумі 3 665 гривень 48 копійок.

10 листопада 2023 представник позивача ОСББ «Перемога 131-А» - адвокат Лобань Д.М. звернувся до суду із заявою про стягнення з відповідача понесених додаткових судових витрат на професійну (правничу) допомогу адвоката у розмірі 1 000 грн.

Додатковим рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 17 листопада 2023 року стягнено зі ОСОБА_1 на користь ОСББ «Перемога 131-А» судові витрати, пов`язані з професійною правничою допомогою, у сумі 704 гривні 90 копійок.

Не погоджуючись із рішенням та додатковим рішенням в частині відмовлених вимог, ОСББ «Перемога 131-А» подало апеляційну скаргу, в якій просить їх скасувати в цій частині та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на те, що висновки суду першої інстанції щодо пропуску строків позовної давності не відповідають обставинам справи, оскільки суд не врахував пункт 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України щодо продовження процесуальних строків на період дії в Україні карантину. Також апелянт вказує на помилковий розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням в частині задоволених вимог, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати в цій частині та ухвалити нове рішення, яким вимоги позивача залишити без задоволення, у зв`язку з застосуванням строків позовної давності.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на неправильність розрахунку вартості комунальних послуг, також зазначає, що позивачем не надано інформації про вартість та обсяг фактично наданих послуг, не доведено, що послуги надані у повному обсязі.

Також апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що вона фактично не проживає у квартирі АДРЕСА_1 .

Апелянт посилається на передчасність звернення до суду із даним позовом та відсутність у представника позивача повноважень на представництво інтересів позивача у даній справі.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому ОСББ «Перемога 131-А» заперечує проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та просить залишити її без задоволення.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи і вимоги апеляційних скарг, вважає необхідним їх задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи і у такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, з урахуванням строків позовної давності, виходив з того, що позивач пропустив позовну давність щодо вимог про стягнення заборгованості за період 01.01.2017 року по 31.12.2019 року, а тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за внесками та платежами на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання за період з 01.01.2020 року по 31.05.2023 року на загальну суму 86 920,35 грн., з яких: 53 664,40 грн. заборгованість за внесками та платежами, 27 755,72 грн. - інфляційні втрати, 5 500,23 грн. - 3% річних; та заборгованість з оплати постачання теплової енергії для потреб опалення за період з 01.01.2020 року по 31.05.2023 року на загальну суму 24 845,55 грн., з яких: 18 223,90 грн. - заборгованість з оплати постачання теплової енергії, 5 675,69 грн. - інфляційні втрати, 7 497,73 грн. - 3% річних.

Однак, колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна ОСОБА_1 є власником 1/1 частки квартири АДРЕСА_1 , площею 116 кв.м (а.с.10 т.1).

Статут об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Перемога 131-А» 939799668) (нова редакція) затверджено Рішенням загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Перемога 131-А» від 02 листопада 2022 року (а.с.15-23).

Згідно з п.1 розділу I статуту ОСББ «Перемога 131-А» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Перемога 131А» створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, що розташований за місцем знаходження: АДРЕСА_3 , відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Відповідно до п. 2 розділу III статуту ОСББ «Перемога 131-А» вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Пунктом 3 цього ж розділу межі виключної компетенції загальних зборів. Зокрема, до виключної компетенції загальних зборів об`єднання відносяться: визначення порядку сплати, переліку та розміру внесків і платежів співвласників. Пунктом 11 цього ж розділу встановлено, що рішення Загальних зборів, прийняте відповідно до Статуту, є обов`язковими для всіх співвласників.

Згідно з актом приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс,комісія 11 липня 2015 року провела обстеження активів житлового комплексу (його частини) за адресою: АДРЕСА_2 , що передається з балансу ТОВ «Спецжитлокомфорт» на баланс ОСББ «Перемога 131-А» (а.с.24-26).

Відповідно до пункту 4 порядку денного протоколу №6 Загальних зборів ОСББ «Перемога 131-А» від 10 грудня 2016 року рішення прийнято щодо затвердження розміру внеску за 1 м2 на утримання будинку в розмірі - 5 грн. (а.с.29 т.1).

Згідно з пунктом 6 порядку денного протоколу №10 Загальних зборів ОСББ «Перемога 131-А» від 21 липня 2018 року, рішення прийнято щодо встановлення внеску з утримання будинку та прибудинкової території для квартир та нежитлових приміщень - 11,91 грн за 1 кв.м. починаючи з серпня 2018 року (а.с.36 т.1).

Відповідно до пункту 4 порядку денного протоколу №1 Загальних зборів ОСББ «Перемога 131-А» від 25 січня 2020 року, рішення прийнято про затвердження з 01 січня 2020 року щомісячний розмір внесків власників квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 на управління багатоквартирним будинком (забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку та прибудинкової території) з розрахунку 10, 66 грн./м2 загальної площі квартири/нежитлового приміщення.; встановлено строк оплати внесків до 20 числа місяця наступного за звітним (а.с.38 зв.стор. т.1).

Згідно з пунктом 5 порядку денного протоколу №1 Загальних зборів ОСББ «Перемога 131-А» від 25 січня 2020 року у будинку теплова енергія виробляється власною котельнею для роботи, якої закуповується газ та сукупні послуги (розподіл) (а.с.39 т.1).

Відповідно до пункту 8 порядку денного протоколу Загальних зборів ОСББ «Перемога 131-А» від 02 листопада 2022 року рішення прийнято про введення в дію кошторисів з 01 грудня 2022 року; затверджено обов`язкові щомісячні внески: на утримання спільного майна - 10, 80 грн. за 1 кв.м. загальної площі об`єкта нерухомого майна, до резервного фонду - 2 грн. за 1 кв.м. загальної площі об`єкта нерухомого майна, до ремонтного фонду - 1 грн. за 1 кв.м. загальної площі об`єкта нерухомого майна, до фонду забезпечення пропускного режиму - 130 грн. за 1 об`єкт нерухомого майна; строк сплати внесків - до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим (а.с.44 зв.стор.- 45 т.1).

Порядком роботи з неплатниками (щодо проведення заходів та роботи з співвласниками, за якими утворилася заборгованість по сплаті внесків/платежів), затвердженим Рішенням загальних зборів ОСББ «Перемога 131А» від 02 листопада 2022 року, передбачено, що у разі порушення співвласником встановлених строків сплати внесків/платежів та/або їх розміру Об`єднання може приймати рішення щодо застосування фінансової відповідальності, вжиття заходів щодо обмеження користування спільним майном у разі надання загальними зборами правлінню відповідних повноважень (а.с.79 т.1).

Згідно з розрахунком заборгованості власника кв. НОМЕР_2 ОСОБА_1 перед ОСББ «Перемога 131-А» по сплаті внесків і платежів на утримання будинку АДРЕСА_2 за період з 01 січня 2017 року по 31 травня 2023 року заборгованість по сплаті внесків і платежів на утримання будинку становить 88 170, 92 грн., інфляційні втрати - 38 024, 67 грн., 3% річних - 7 497, 73 грн. (а.с.11-12 т.1).

Відповідно до розрахунку заборгованості власника кв. НОМЕР_2 ОСОБА_1 перед ОСББ «Перемога 131-А» по сплаті внесків і платежів на опалення будинку АДРЕСА_2 за період з 01 січня 2020 року по 31 травня 2023 року становить 18 223, 90 грн., інфляційні втрати - 5 675, 69 грн., 3% річних - 945, 96 грн. (а.с.13 т.1).

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний, серед іншого, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Згідно зі ст. 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання, серед іншого, встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів.

Згідно з ч.1-2 ст.10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів та прийняття відповідних рішень здійснюються згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків. До повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі провизначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що витрати на управління багатоквартирним будинком включають:1) витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку;2) витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку;2-1) витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності;3) витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення;4) інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом.

Відповідно до ч.3 ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.

Згідно зі ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пункті 8.3 постанови від 03 грудня 2019 року у справі справа № 910/6471/18 (провадження № 12-111гс19) Велика Палата Верховного Суду погодилась з висновком про те, що визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків та платежів співвласників відноситься до виключної компетенції загальних зборів співвласників, що узгоджується з положеннями частини дев`ятої статті 10 Закону № 2866-III.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У п. 45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18) зазначено, що у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

За змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Наявність заборони на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги, яка містить у п. 4 ч. 3 Розділу ІІ Прикінцеві положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) № 530-ІХ від 17.03.2020 року - не поширюється на вимоги кредитора, які ґрунтуються на нормі ст. 625 ЦК України, та не є неустойкою.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення спору. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. ст. 76, 77, 78, 79 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 як співвласник будинку, не виконує рішення загальних зборів ОСББ, не проводить сплату відповідних внесків та платежів за утримання будинку та опалення, що призвело до виникнення заборгованості за період з 01.01.2017 року по 31.05.2023, що підтверджується розрахунками заборгованості, наданими ОСББ «Перемога 131-А»(а.с.11-12, 13-14 т.1).

Зазначені обставини дають підстави для висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за відповідними внесками та платежами на утримання та опалення будинку, оскільки відповідач, посилаючись на невірний розрахунок вартості послуг, не надала жодних належних та допустимих доказів на спростування надання послуг, та/або відповідності їх вартості, та/або розрахунку заборгованості, на який посилається позивач як на підставу своїх вимог про стягнення заборгованості, надавши на підтвердження цих обставин належні докази.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем заявлено про застосування строків позовної давності.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

Європейський суд з прав людини юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст.32 Конвенції), наголошує, що «позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» (п. 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; п.51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). За зобов`язаннями із визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст.261 ЦК України).

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку про те, що початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

У разі неналежного виконання зобов`язань, позовна давність за вимогами кредитора про стягнення грошових коштів має обчислюватися з моменту настання строку виконання зобов`язання у повному обсязі, а за періодичними платежами з моменту несплати окремого платежу.

Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позову. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушено право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушено, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. Якщо ж суд встановить, що право або охоронюваний законом інтерес позивача дійсно порушено, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору (сторона спірних правовідносин за конкретною позовною вимогою), суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за неповажності причин її пропущення, наведених позивачем (п.94 постанови Великої Палати Верховного Суду від 06 вересня 2023 року у справі № 910/18489/20 (провадження № 12-46гс22)).

Як зазначалося вище, у відповідача наявний обов`язок проводити оплату вартості спожитих послуг щомісяця, а відтак строк позовної давності починає перебіг з моменту несплати кожного окремого платежу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з вказаним позовом у червні 2023 року.

Судом першої інстанції зроблено висновок, що за період з січня 2017 року по січень 2020 року позивач пропустив строк звернення до суду з позовом, а тому в цій частині позовних вимог суд відмовив у зв`язку зі спливом позовної давності.

Проте, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про застосування позовної давності саме з січня 2020 року, оскільки, при цьому, судом не враховано, що Постановою КМУ від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" було установлено з 12.03.2020 на всій території України карантин.

Разом з цим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантів у зв`язку з поширення корона вірусної хвороби (Covid 19)» №540-IX від 30.03.2020 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено п. 12 такого змісту: «під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Таким чином, у даному випадку, колегія суддів вважає, що строк позовної давності починається з березня 2017 року, а позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за період з 01.01.2017 року по 31.05.2023 року, а тому позивач пропустив строк звернення до суду з позовом в частині позовних вимог за період з січня 2017 року по березень 2017 року, тож позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за внесками і платежами на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання підлягають стягненню з відповідача на користь позивача за період з березня 2017 року по травень 2023 року на суму 86 430, 92 грн.

У зв`язку з цим, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про стягнення з відповідача заборгованості з оплати постачання теплової енергії за період з 01.01.2020 по 31.05.2023 на суму 18 223,90 грн.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року №206 про «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» встановлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором).

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню, з урахуванням заборони, визначеної постановою Кабінету Міністрів України №206, за період з березня 2017 року по 23 лютого 2022 року включно, нараховані на суму заборгованості за внесками та платежами на утримання будинку інфляційні втрати у розмірі 34 486, 47 грн. та 3% річних у розмірі 6 770, 41 грн., та нараховані на суму заборгованості за постачання теплової енергії інфляційні втрати у розмірі 5 322, 58 грн. та 3% річних у розмірі 862, 84 грн.

З огляду на викладене, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів і вимог апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості за внесками і платежами на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за період з березня 2017 року по травень 2023 року у розмірі 127 687, 80 гривень, з яких сума заборгованості - 86 430, 92 грн., інфляційні втрати - 34 486, 47 грн. та 3% річних - 6 770, 41 грн.

Крім цього, рішення суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості з оплати постачання теплової енергії для потреб населення підлягає зміні, і з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за період з 01.01.2020 року по 31.05.2023 року в розмірі 24 409, 32 грн., з яких сума заборгованості - 18 223,90 грн., інфляційні втрати - 5 322, 58 грн. та 3% річних - 862, 84 грн.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 вказаного не спростовують, співпадають з доводами відповідача в суді першої інстанції, яким була надана належна правова оцінка місцевим судом, та з якою погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСББ «Перемога 131-А» на додаткове рішення, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Додаткове рішення - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти. Водночас, додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. У разі скасування рішення у справі, ухвалене додаткове рішення втрачає силу. Тобто додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення у справі (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 червня 2018 року в справі № 756/4441/17 (провадження № 61-17081св18)).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 904/8884/21 (провадження № 12-39гс22) зазначено, що: «за загальним правилом у судовому рішенні повинні бути розглянуті усі заявлені вимоги, а також вирішені всі інші, зокрема й процесуальні питання. Неповнота чи невизначеність висновків суду щодо заявлених у справі вимог, а також невирішення окремих процесуальних питань, зокрема розподілу судових витрат, є правовою підставою для ухвалення додаткового судового рішення. Тобто додаткове рішення - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти. Водночас додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Тобто додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення у справі. У разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу.

Подібні висновки викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 грудня 2021 року у справі № 925/81/21, від 09 лютого 2022 року у справі № 910/17345/20, від 15 лютого 2023 року у справі № 911/956/17(361/6664/20), від 07 березня 2023 року у справі № 922/3289/21, від 24 січня 2024 року у справі № 752/1058/23.

Таким чином, оскільки колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового скасування та зміни рішення Святошинського районного суду міста Києва від 06 листопада 2023 року у цій справі, то і додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 17 листопада 2023 року підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.3,4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу в суді першої та апеляційної інстанцій позивач надав до суду: ордер серії АІ №1408716 від 12 червня 2023 року, Договір №1/10.02.23 про надання правової допомоги від 10 лютого 2023 року, Акт здачі-приймання робіт за Договором про надання правової допомоги від 10 лютого 2023 року №1/10.02.23 та платіжну інструкцію №1336 від 05 липня 2023 року про сплату ОСББ «Перемога 131-А» коштів на суму 4 200 грн.; Акт здачі-приймання робіт за Договором про надання правової допомоги від 10 лютого 2023 року №1/10.02.23 та платіжну інструкцію №1344 від 16 серпня 2023 року про сплату ОСББ «Перемога 131-А» коштів на суму 1 000 грн.; Акт здачі-приймання робіт за Договором про надання правової допомоги від 10 лютого 2023 року №1/10.02.23 та платіжну інструкцію №1374 від 07листопада 2023 року про сплату ОСББ «Перемога 131-А» коштів на суму 1 000 грн.; Акт здачі-приймання робіт за Договором про надання правової допомоги від 10 лютого 2023 року №1/10.02.23 та платіжну інструкцію №1426 від 29 грудня 2024 року про сплату ОСББ «Перемога 131-А» ОСОБА_2 коштів на суму 2 572 грн (а.с. 48, 50, 51, 61, 96, 97, 121, 122 т.1).

Натомість, відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування достовірності наданих документів на підтвердження представництва ОСББ «Перемога 131А» адвокатом Лобань Д.М. та/або заперечень щодо суми наданої адвокатом правової допомоги.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне стягнути зі ОСОБА_1 на користь ОСББ «Перемога «131-А» витрати на професійну правничу допомогу, понесені ОСББ «Перемога «131-А» у судах першої та апеляційної інстанцій на загальну суму 8 772 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Враховуючи наявність підстав для часткового задоволення апеляційних скарг, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подачу апеляційної скарги пропорційно розміру задоволених вимог у сумі 3 471,21 грн. (86,22% вимог апеляційної скарги), а з позивача на користь відповідача - судовий збір за подачу апеляційної скарги пропорційно розміру задоволених вимог у сумі 11,06 грн (0,39% вимог апеляційної скарги).

Крім цього, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подачу позову у сумі 2 574,76 грн (95,93% позовних вимог), тому колегія суддів вважає за можливе здійснити взаємозалік судових витрат та достягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 6 034,91 (3 471,21 грн. + 2 574,76 грн - 11,06 грн) грн.

Керуючись ст. ст. 374, 376 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Перемога 131-А» задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 06 листопада 2023 року в частині стягнення заборгованості за внесками і платежами на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання скасувати по ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Перемога 131-А» () заборгованість за період з 01.04.2017 року по 31.05.2023 року у розмірі 127 687 (сто двадцять сім тисяч шістсот вісімдесят сім) гривень 80 копійок.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 06 листопада 2023 року в частині стягнення заборгованості з оплати постачання теплової енергії для потреб населення змінити та стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Перемога 131-А» () заборгованість за період з 01.01.2020 року по 31.05.2023 року у розмірі 24 409 (двадцять чотири тисячі чотириста дев`ять) гривень 32 копійки.

В частині відмовлених вимог рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 17 листопада 2023 року скасувати.

Стягнути зі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Перемога 131-А» () витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 772 (вісім тисяч сімсот сімдесят дві) гривнi.

Стягнути зі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Перемога 131-А» () судовий збір у розмірі 6 034 (шість тисяч тридцять чотири) гривні 91 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Судді: