Справа № 487/289/23 Головуюча у 1-й інстанції Іщенко Х. В.
Провадження № 22ц/812/71/24 Доповідачка в апеляційній інстанції Ямкова О. О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

4 січня 2024 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючої-судді: Ямкової О. О.,

суддів: Локтіонової О. В., Коломієць В. В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 ,

поданої від її імені адвокатом Задерецьким Віталієм Анатолійовичем,

на рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 5 жовтня 2023 року, ухваленого під головуванням судді Іщенко Х. В. у смт Казанка Миколаївської області зі складанням його повного тексту, по справі

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія

«Європейська агенція з повернення боргів»

(далі - ТОВ ФК «ЄАПБ»)

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2023 року ТОВ ФК «ЄАПБ» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 184 301 грн 98 коп. заборгованості за п`ятьма різними електронними кредитними договорами.

В обґрунтування своїх вимог зазначало, що 29 липня 2021 року між відповідачкою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» (далі ТОВ ФК «Інвеструм») укладено договір №21270-07/2021 на суму 9 500 грн за допомогою електронного підпису позичальниці відтвореного шляхом використання позичальницею одноразового ідентифікатора надісланого на мобільний телефон. Внаслідок невиконання позичальницею своїх зобов`язань з повернення кредиту виникла заборгованість за тілом кредиту в розмірі 9 500 грн та процентами за користування кредитом в сумі 28 500 грн.

30 липня 2021 року між відповідачкою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» (далі - ТОВ «Інфінанс») укладено договір № шляхом підписання позичальницею акцепту оферти одноразовим ідентифікатором, який за згодою сторін є аналогом власноручного підпису, на суму 7000 грн. Внаслідок невиконання позичальницею своїх зобов`язань виникла заборгованість за тілом кредиту в розмірі 7 000 грн та процентами за користування кредитом в сумі 70 927 грн 50 коп.

26 червня 2021 року між відповідачкою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі - ТОВ «МШФД») укладено договір №380286498 на суму 26 000 грн за допомогою використання позичальницею одноразового ідентифікатора. Внаслідок невиконання позичальницею своїх зобов`язань виникла заборгованість за тілом кредиту в розмірі 19 591 грн 16 коп. та процентами за користування кредитом в сумі 19 720 грн 82 коп.

6 серпня 2021 року між відповідачкою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» (далі - ТОВ КУ«ЄКГ») укладено договір №/715049 на суму 4 000 грн за допомогою використання позичальницею одноразового ідентифікатора. Внаслідок невиконання позичальницею своїх зобов`язань виникла заборгованість за тілом кредиту в розмірі 4 000 грн та процентами за користування кредитом в сумі 11 500 грн.

5 серпня 2021 року між відповідачкою та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ» (далі - ТОВ «ГОУФІНГОУ») укладено договір №/454911 на суму 3 500 грн за використанням позичальницею електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Внаслідок невиконання позичальницею своїх зобов`язань виникла заборгованість за тілом кредиту в розмірі 3 500 грн та процентами за користування кредитом в сумі 10 062 грн. 50 коп.

За вказаними договорами позивач набув права вимоги на підставі окремих договорів факторингу, які реалізував шляхом звернення до суду із цим позовом, у зв`язку з невиконанням відповідачкою своїх зобов`язань.

27 квітня 2023 року відповідачка, діючи через свого представника, звернулась з клопотанням про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю ознайомитись з матеріалами позовної заяви.

5 травня 2023 року позивач звернувся з клопотанням про розгляд справи за відсутності сторін.

15 травня 2023 року відповідачка, діючи через свого представника - адвоката Задерецького В. А., звернулась з клопотанням про визнання наданих доказів неналежними і недопустимими, зазначила про невизнання позовних вимог та клопотала про витребування від позивача оригіналів паперових та електронних документів за доданими до позовної заяви кредитними договорами.

Того ж дня подала відзив, в якому вважала позовну заяву необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню з підстав недоведеності, так як грошових коштів ні від позивача, ні від перелічених ним кредитних установ не отримувала, оскільки будь-яких із зазначених договорів не укладала і не підписувала. Крім того вважала надані розрахунки із заборгованості за кредитними договорами завищеними. Посилалась на відповідну судову практику.

Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 15 травня 2023 року постановлено про зобов`язання позивача надати оригінали кредитних договорів та документів про отримання ОСОБА_1 грошових коштів за ними.

30 травня 2023 року позивачем надано на електронну адресу суду заяву на виконання вимог ухвали та посилання на оригінали кредитних договорів та інформаційну довідку про перерахунок коштів за договором №21270-07/2021 від 29 липня 2021 року та фото відповідачки з паспортом зроблене під час укладення цього договору.

У відповіді на відзив представник позивача заперечив доводи відповідачки, виклав положення чинного законодавства, що регулюють укладення електронного договору, повторно обґрунтував позовні вимоги щодо кожного договору окремо.

Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 12 липня 2023 року витребувано від позивача роздруківки додатків до укладених договорів.

25 липня 2023 року відповідачка, діючи через свого представника, звернулась з клопотанням про зупинення провадження у справі до завершення розслідування кримінального провадження за заявою ОСОБА_1 щодо шахрайських дій та його судового розгляду.

Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 25 липня 2023 року в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі відмовлено.

28 серпня 2023 року позивачем на виконання ухвали суду надано додатки до укладених договорів у вигляді паспортів споживчого кредитування, правил надання грошових коштів у позику, акцепт оферти, індивідуальної частини договорів, графіку платежів, реєстру боржників, розрахунків та довідки про перерахування грошових коштів.

Рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 5 жовтня 2023 року позовні вимоги ТОВ ФК «ЄАПБ» задоволено частково. Ухвалено про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ ФК «ЄАПБ» кредитну заборгованість за усіма укладеними договорами у загальній сумі 105 226 грн 98 коп., з якої: за кредитним договором № 2120-07/2021 від 29 липня 2021 року в загальному розмірі 30 865 грн, що складається з боргу за тілом кредиту в сумі 9 500 грн та 21 365 грн заборгованості за відсотками; за договором позики № від 30 липня 2021 року в сумі 10 675 грн, що складається з 7 000 грн тіла кредиту та 3 675 грн заборгованості за відсотками; за кредитним договором №380286498 від 26 червня 2021 року в сумі 39 311 грн 98 коп., яка складається з 19 591 грн 16 коп. тіла кредиту та 19 720 грн 82 коп. заборгованості за відсотками; за кредитним договором № /715049 від 6 серпня 2021 року в сумі 13 000 грн, яка складається з 4 000 грн тіла кредиту та 9 000 грн заборгованості за відсотками; за кредитним договором № /454911 від 5 серпня 2021 року в сумі 11 375 грн, що складається з 3 500 грн тіла кредиту та 7 875 грн. заборгованості за відсотками. Розподілено судові витрати.

При ухваленні рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено укладення електронних кредитних договорів між фінансовими установами, як первісними кредиторами, та відповідачкою, як позичальником, шляхом їх підписання електронним цифровим підписом, належним відповідачці, через разовий цифровий ідентифікатор. Внаслідок цього заборгованість за договорами підлягає стягненню на користь позивача, як фактору, з врахуванням суми боргу за процентами за користування кредитами в межах їх строків та відповідно до умов кожного із договорів.

В апеляційній скарзі відповідачка, що діє через свого представника Задерецького В. А. , посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, прийнятим з неповним встановленням обставин, що мають значення для справи, без належної оцінки доказів, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

На думку відповідачки суд зробив безпідставні висновки про укладення нею кредитних договорів та отримання грошових коштів за ними, які не підтверджені відповідними доказами.

Крім того судом не враховано положення Закону України «Про електронну комерцію», згідно з якими дія цього Закону не поширюється на правочини, якщо однією зі сторін є фізична особа, яка не є фізичною особою-підприємцем, крім випадків, коли сторони прямо домовилися про застосування положення цього Закону, але матеріали справи доказів такої домовленості не містять. При тому грошових коштів відповідачкою ні від позивача, ні від установ зазначених у кредитних договорах, не отримано, а судом оригіналів кредитних договорів не досліджено, замість яких надані копії, що не містять підпису відповідачки. За такого вважала відсутнім обов`язок з повернення грошових коштів.

На апеляційну скаргу позивачем надано відзив, у якому товариство вважало доводи скарги необґрунтованими, а рішення суду таким, що відповідає обставинам справи та нормам матеріального права, переважно з аргументів аналогічних викладеним у позовній заяві та відповіді на відзив. Додатково зазначив про дію презумпції правомірності договору та те, що жоден з укладених договорів не розірвано в судовому порядку.

Ухвалами колегії суддів Миколаївського апеляційного суду з розгляду цивільних справ від 15 та 27 грудня 2023 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи у письмовому провадженні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до положень статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України).

Згідно з статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні визначено організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлено порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначено права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У статті 3 вищевказаного Закону зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

За приписами статті 11 зазначеного Закону електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми)про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до статті 12 вказаного Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Верховний Суд у постанові від 7 жовтня 2020 року під час розгляду справи №127/33824/19 зауважив, що без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 14 червня 2022 року у справі №757/40395/20.

При вирішенні справи судом встановлено, що 29 липня 2021 року після реєстрації та ідентифікації відповідачки ОСОБА_1 на сайті ТОВ ФК «Інвеструм», між нею та ТОВ ФК «Інвеструм» укладено договір 21270-07/2021, за умовами якого позичальниця отримала 9 500 грн строком на 30 днів до 27 серпня 2021 року зі сплатою 2,5 % на добу (912,5% річних) з акційною пропозицією для клієнтів, що звернулись за отриманням кредиту вперше, підписавши його за допомогою електронного підпису та узгодивши графік розрахунків та орієнтовну сукупну вартість кредиту (т. 1 а.с.114, 10-11,12).

Пунктом 1.7 цього договору визначено, що правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті товариства є його невід`ємною частиною.

За змістом пункту 4.3. у разі неповернення позичальником кредиту в обумовлений строк, вказані проценти нараховуються протягом строку користування кредитом, але не більше 90 днів починаючи з дня укладення договору.

Договір (пункт 6.1) підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Як вбачається з довідки ТОВ «Платежі Онлайн» через сервіс «Platon» того ж дня відповідачці перераховано суму кредиту в розмірі 9 500 грн на платіжну карку відкриту відповідачкою в АТ КБ «Приватбанк» (т.1 а.с.112).

30 липня 2021 року ОСОБА_1 подано заявку-анкету №3752130 та акцептовано оферту на укладення договору про надання позики шляхом електронного підписанні одноразовим ідентифікатором, зокрема, на умовах фінансового кредиту № від 30 липня 2021 року. Після чого відповідачкою отримано кредит у ТОВ «Інфінанс» в розмірі 7 000 грн строком на 30 днів зі сплатою за користування кредиту відсотків в розмірі 1,75% за один день користування кредитом (638,75% річних) із узгодженням реальної процентної ставки 16 873,96% із узгодженням паспорту споживчого кредиту (т.1 а.с.151-169).

При цьому укладення договору в електронному вигляді відбулося шляхом заповнення заявки з наданням особистих та паспортних даних та проставлення в особистому кабінеті на сайті товариства спеціальної відмітки про згоду укласти договір на запропонованих товариствах умовах та підписання акцепту шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що за змістом Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до укладення договору в письмовому вигляді (т.1 а.с.23,24,25,26).

Того ж дня, 30 липня 2021 року, вказана сума в розмірі 7 000 грн перерахована на карту НОМЕР_1 у відповідності до квитанції за сплату №100270724 від 30 липня 2021 року (т.1 а.с.192) та згідно наданої довідки про ідентифікацію одноразовий ідентифікатор направлено позичальниці на номер телефону НОМЕР_2 ( т.1 а.с.169).

У подальшому, 26 червня 2021 року шляхом заповнення ОСОБА_1 заявки на сайті ТОВ «МШФД» та отримання інформації про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, між нею та ТОВ «МШФД» укладено кредитний договір №380286498 на отримання суми кредиту в розмірі 26 000 грн строком на 126 днів із нарахування дисконтної процентної ставки за користування кредитом в розмірі 0,69% в день за умови здійснення платежів не пізніше строку зазначеного в графіку платежів та із нарахуванням базової процентної ставки 1,3% в день за умови прострочення повернення будь-якого з платежів на умовах фінансового кредитного продукту «Комфорт». При цьому сторони погодили загальну орієнтовну вартість кредиту та загальні витрати за кредитом та графік погашення кредиту. Договір підписано одноразовим ідентифікатором (т.1 а.с.175-179).

5 серпня 2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ГОУФІНГОУ» укладено кредитний договір №/454911 на суму 3 500 грн строком на 25 днів та зі сплатою за користуванням кредиту фіксованої процентної ставки 2,5 % на добу ( 912,5% річних). Сторони домовились, що кредит надається у безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної картки.

За змістом пункту 4.3. у разі неповернення позичальником кредиту в обумовлений строк, вказані проценти нараховуються протягом строку користування кредитом, але не більше 90 днів починаючи з першого дня прострочення.

Договір підписано за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію» (т.1 а.с.172-174).

Того ж дня на платіжну картку позичальниці перераховано 3 500 грн за допомогою платіжного сервісу «Platon» ( т.1 а.с.191).

6 серпня 2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ КУ «ЄКГ» укладено кредитний договір на суму 4 000 грн строком на 25 днів зі сплатою 2,5% на добу, що становить 912,5% річних з можливістю пролонгації.

За змістом пункту 4.3. у разі неповернення позичальником кредиту в обумовлений строк, вказані проценти нараховуються протягом строку користування кредитом, але не більше 90 днів. Договір підписано за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію» (т.1 а.с.49-50).

Згодом усі п`ять товариств, з якими ОСОБА_1 укладено електронні кредитні договори, відступили право вимоги за кожним з кредитних договорів, для чого уклали: 18 лютого 2022 року договір Факторингу №18022022 між ТОВ «ФК Інвеструм» та позивачем( т.1 а.с.15-22); 24 листопада 2022 року договір факторингу 24/11/22/2 між ТОВ «Інфінанс» та позивачем (т.1 а.с.27-34); 28 листопада 2018 року договір факторингу №28/1118-01 між ТОВ «МШФД» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», після чого 20 жовтня 2022 року договір факторингу №20102022 між ТОВ «Таліон Плюс» та позивачем (т.1 а.с.40-46); 19 квітня 2022 року договір факторингу №19042022-Є між ТОВ КУ «ЄКГ» та позивачем (т.1 а.с.51-60); і 19 квітня 2022 року договір факторингу №19042022-Г між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та позивачем (т.1 а.с.64-77). До договорів факторингу первісними кредиторами надані додатки у вигляді реєстру боржників, де перелічені усі укладені договори, за якими відступлене право вимоги на користь позивача, зокрема договори з відповідачкою. Ці додатки підписані, як клієнтами, так і фактором - новим кредитором, яким став позивач (т.1 а.с.180-189).

За наведених обставин, які правильно встановлені судом першої інстанції, відповідачка ОСОБА_1 , оформивши заявки та заповнивши анкети на сайтах товариств, обрала для себе розмір та строк кредитування, надала свої паспортні дані, в одному випадку шляхом особистого фотографування із паспортом в руках, а також номер телефону з метою отримання одноразового ідентифікатора для електронного підписання договорів, та номер банківської карти для зарахування кредитних коштів, тим самим уклала п`ять кредитних договорів у електронному вигляді.

Доводи представника відповідачки про неможливість застосування сфери дії Закону України «Про електронну комерцію» до фізичних осіб, які отримали кредитні кошти, підписавши електронний кредитний договір, не є слушними, оскільки у частині 2 статті 1 цього Закону зазначається про те, що дія Закону не поширюється на правочини, однією із сторін яких є фізична особа, яка не є фізичною особою-підприємцем, але реалізує або пропонує для реалізації товари або послуги з використанням інформаційно-комунікаційних систем, крім випадків, коли сторони прямо домовилися про застосування положень зазначеного Закону. У даній справі відповідачка, за її твердженням, не є зареєстрованою фізичною особою-підприємцем, та не здійснює реалізацію товарів чи послуг з використанням інформаційно-комунікаційних систем, метою чого був би укладений електронний кредит. Самі укладені сторонами договори містять посилання на застосування положень Закону України «Про електронну комерцію», зокрема щодо підписання договорів та погодження їх умов, оскільки вони укладені відповідачкою, як фізичною особою, з метою отримання від кредиторів фінансових послуг для особистих потреб.

Посилання відповідачки на відсутність у наданих до суду екземплярах договорів її особистого підпису у письмовому вигляді не впливає на чинність кредитний договорів, укладених у відповідності до норм Закону України «Про електронну комерцію» із застосуванням ОСОБА_1 одноразового ідентифікатора для їх електронного підписання.

Таким чином, договори укладені відповідачкою на визначених у них умовах, і доказів протилежного матеріали справи не містять.

Відомостей, які б спростовували позицію позивача щодо умов укладення та виконання договорів, в силу положень статей 12, 81 ЦПК України, відповідачкою та її представником суду не надано.

За положеннями статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами, в тому числі в частині права позикодавця на одержання від позичальника разом з позикою і процентів від її суми, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Відповідно до положень статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до статті 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За розрахунком первісних кредиторів та позивача, як нового кредитора, відповідачкою належним чином не виконані умови договорів, так як нею отримані кредиті кошти та проценти за їх користування своєчасно не повернуті.

Враховуючи наведене та вимоги статті 526 ЦК України, за якими зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення на користь позивача з відповідачки заборгованостей, які виникли на підставі укладених між сторонами електронних кредитних договорів від 29 липня і 30 липня 2021 року та 5 серпня 2021 року.

Наявність цієї заборгованості підтверджена, як самим фактом укладення та підписання договорів, так і обставинами перерахування та отримання на платіжну картку відповідачки кредитних коштів, які в повному обсязі та у встановлений строк нею не повернуті.

При тому допущені судом першої інстанції арифметичні помилки у визначені остаточної заборгованості за договорами від 29 липня і 30 липня 2021 року та 5 серпня 2021 року у бік її зменшення, не є підставою для зміни судового рішення за апеляційною скаргою позичальниці та за відсутністю скарги кредитора.

Поза увагою суду першої інстанції залишилися також ті обставини, що позивачем не надані докази перерахування коштів за договорами укладеними між відповідачкою та ТОВ «МШФД» 26 червня 2021 року, а також між відповідачкою та ТОВ «ФУ ЄКГ» 6 серпня 2021 року.

Оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження відомостей про передачу грошей за вищевказаними договорами, та відповідно до змісту абзацу 2 частини 1 статті 1046 ЦК України, яким визначається, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками, на даний час підстави для задоволення вимог позивача в цій частині відсутні.

Враховуючи наведене та за наявності заперечень відповідачки щодо отримання нею кредитних коштів, незважаючи на особисте підписання договорів від 21 червня 2021 року та 6 серпня 2021 року, а також з огляду на ненадання позивачем суду доказів на підтвердження цих обставин в частині перерахування за умовами вказаних договорів коштів на суми 26 000 грн та 4 000 грн, колегія суддів не вбачає підстав для стягнення з ОСОБА_1 за поданим позовом боргів, які нараховані за їх умовами.

За таких обставин та враховуючи об`єднання позивачем в одному позові вимог за різними кредитними договорами до однієї і тієї ж відповідачки, що ускладнило порядок розгляду самого спору по суті, рішення суду в частині вирішення вимог про стягнення боргу за кредитними договорами від 26 червня та 6 серпня 2021 року слід скасувати та відмовити у задоволенні пред`явлених позовних вимог у відповідності до частини 1 статті 376 ЦПК України.

В іншій частині рішення суду, яке ухвалено за усіма позовними вимогами разом, у відповідності до пунктів 3 та 4 частини 1 статті 376 ЦПК України слід змінити, зазначивши про стягнення на користь позивача з відповідача загальну суму боргу в розмірі 52 915 грн за кредитними договорами від 29 та 30 липня 2021 року та 5 серпня 2021 року.

У відповідності до положень статті 141 ЦПК України рішення суду першої інстанції слід змінити і в частині розподілу судових витрат, де з ОСОБА_1 слід стягнути на користь позивача 767 грн 88 коп. судових витрат за розгляд справи в суді першої інстанції.

За змістом статті 141 ЦПК України за перегляд справи у суді апеляційної інстанції слід розподілити наступним чином, з ТОВ ФК «ЄАПБ» на користь ОСОБА_1 слід стягнути 2 024 грн 53 коп. раніше сплаченого судового збору.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від її імені адвокатом Задерецьким В. А., - задовольнити частково.

Рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 5 жовтня 2023 року в частині задоволення вимог про стягнення коштів за кредитними договорами №380286498 від 26 червня 2021 року та №/715049 від 6 серпня 2021 року скасувати та ухвалити в цій частині нове, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості за договорами №380286498 від 26 червня 2021 року та №/715049 від 6 серпня 2021 року залишити без задоволення.

Рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 5 жовтня 2023 року в частині загальної суми задоволених позовних вимог за договорами №2120-07/2021 від 29 липня 2021 року, № від 30 липня 2021 року та №/454911 від 5 серпня 2021 року змінити, зазначивши про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» з ОСОБА_1 52 915 грн загальної суми кредитної заборгованості, яка складається із: заборгованості за договором №2120-07/2021 від 29 липня 2021 року в загальному розмірі 30 865 грн, що складається з боргу за тілом кредиту в сумі 9 500 грн та 21 365 грн заборгованості за відсотками; за договором позики № від 30 липня 2021 року в сумі 10 675 грн, що складається з 7 000 грн тіла кредиту та 3 675 грн заборгованості за відсотками; та за кредитним договором №/454911 від 5 серпня 2021 року в сумі 11 375 грн, що складається з 3 500 грн тіла кредиту та 7 875 грн. заборгованості за відсотками.

Рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 5 жовтня 2023 року в частині розподілу судових витрат змінити, стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ ФК «ЄАПБ» 767 грн 88 коп. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 2 024 грн 53 коп. за перегляд справи у суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена з цього дня в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуюча О. О. Ямкова

Судді В. В. Коломієць

О. В. Локтіонова