Провадження № 2/344/495/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2024 року місто Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Мелещенко Л.В.

секретаря судового засідання Ласки І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Івано-Франківськводоекотехпром» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги централізованого водопостачання та водовідведення і плати за абонентське обслуговування,-

В С Т А Н О В И В:

22 червня 2023 року позивач Комунальне підприємство «Івано-Франківськводоекотехпром» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги централізованого водопостачання та водовідведення і плати за абонентське обслуговування у розмірі 27507,40 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що надає житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , нараховуючи плату за надані послуги згідно із встановленими тарифами. Однак відповідач несвоєчасно та не у повному обсязі оплачує вартість наданих позивачем послуг, внаслідок чого виникла заборгованість станом на 01 травня 2023 року у загальному розмірі 27507,40 грн, що складається з заборгованості за послуги водопостачання у розмірі 11873,82 грн, заборгованості за послуги водовідведення у розмірі 15270,36 грн та плати за абонентське обслуговування у розмірі 363,22 грн. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги централізованого водопостачання і водовідведення та плати за абонентське обслуговування у розмірі 27507,40 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 червня 2023 року дану цивільну справу передано головуючому судді Мелещенко Л.В.

Ухвалою суду від 26 червня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 26 жовтня 2023 року залучено до участі у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Івано-Франківськводоекотехпром» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги централізованого водопостачання та водовідведення і плати за абонентське обслуговування в якості співвідповідача ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Представник позивача у судове засідання не з`явилася, попередньо подала до суду заяву, в якій підтримує позовні вимоги у повному обсязі, просить розглядати справу за відсутності представника позивача.

У судове засідання відповідач 1 ОСОБА_1 не прибув, але подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив застосувати строк позовної давності.

Відповідач 2 ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про причину неявки суд не повідомила, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Згідно частини шостої статті 259 Цивільного процесуального кодексу України, у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Оскільки сторони у судове засідання, призначене на 10 квітня 2024 року, не з`явилися, суд, з дотриманням положень статті 259 Цивільного процесуального кодексу України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання, підписав судове рішення без його проголошення.

Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно розрахунку, станом на 01 травня 2023 року за адресою: АДРЕСА_1 , заборгованість становить у загальному розмірі 27507,40 грн, що складається з заборгованості за послуги водопостачання у розмірі 11873,82 грн, заборгованості за послуги водовідведення у розмірі 15270,36 грн та плати за абонентське обслуговування у розмірі 363,22 грн (а.с. 5-6).

01 березня 2022 року Комунальним підприємством «Івано-Франківськводоекотехпром», що діє на підставі статуту, Виконавцем, розміщено на офіційному сайті Комунального підприємства «Івано-Франківськводоекотехпром» www.vodokanal.if.ua Типовий індивідуальний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, що є публічним договором приєднання, що укладається з метою надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення індивідуальному споживачу, відповідно до пункту 6 якого виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачу послуги відповідної якості, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надані послуги за тарифами, встановленими відповідно до законодавства, в строки і на умовах, визначених цим договором (а.с. 7-13).

Відповідач ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи довічно, що підтверджується копією Довідки до Акту огляду МСЕК, серія 10 ААБ № 596469 (а.с. 25).

ОСОБА_1 звертався із заявою до Комунального підприємства «Івано-Франківськводоекотехпром» з приводу здійснення перерахунку заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , на яку була отримана відповідь (а.с. 35-36).

ОСОБА_1 звертався із заявою до Міського голови міста Івано-Франківська про перерахунок заборгованості за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 37).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на праві приватної власності, частка власності 1/2, належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 60-61).

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом статті 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частина третя статті 815 Цивільного кодексу України встановлює, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за найм житла. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму.

Згідно пункту 5 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Пункт 2 частини першої статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлює, що до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

В силу дії пункту 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно статті 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Як зазначено у пункті 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

У частині першій статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина перша статті 527 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як передбачено статтями 67, 68 Житлового кодексу України, оплата за комунальні послуги стягується, крім квартирної плати, по затвердженим у встановленому законом порядку тарифам і повинна вчасно вноситися споживачем - наймачем і членами його родини, які на підставі частини першої статті 64 Житлового кодексу України, користуються нарівні з наймачем всіма правами й несуть разом з ними солідарну майнову відповідальність по зобов`язаннях, що випливає з договору житлового наймання.

Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказане відповідає висновку Верховного Суду України, висловленому у постанові від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року по справі № 712/8916/17.

Судом встановлено, що доказів, які б спростовували факт надання позивачем послуг стосовно будинку АДРЕСА_3 , відповідачами суду не надано.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачі є власниками квартири АДРЕСА_4 , частка власності 1/2.

Відповідач 1 ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено відповідачем 1 у судовому зсіданні.

Також факт реєстрації відповідача 1 за даною адресою підтверджується довідкою Відділу з питань реєстрації місця проживання, зняття з реєстрації місця проживання та ведення реєстру територіальної громади м. Івано-Франківська Управління реєстраційних процедур Івано-Франківської міської ради від 11 липня 2023 року та відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Івано-Франківській області від 19 липня 2023 року (а.с. 26-27).

Відповідач 1, надаючи пояснення у судовому засіданні, заперечував проти стягнення заборгованості з його доньки ОСОБА_2 , оскільки вона за даною адресою не проживає.

З матеріалів справи вбачається, що згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Івано-Франківській області від 21 листопада 2023 року, ОСОБА_2 зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , не значиться (а.с. 54).

Згідно інформації Відділу з питань реєстрації місця проживання, зняття з реєстрації місця проживання та ведення реєстру територіальної громади м. Івано-Франківська Управління реєстраційних процедур Івано-Франківської міської ради, що надійшли до суду 23 листопада 2023 року, неможливо надати інформацію про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 (а.с. 55).

Таким чином, відповідач 2 ОСОБА_2 фактично не проживає за адресою, за якою стягується заборгованість за комунальні послуги.

Доказів про користування комунальними послугами за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 позивачем до суду не надано.

Отже, відповідач 2, будучи співвласником нерухомого майна, не отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб і, відповідно, не є індивідуальним споживачем за вказаною адресою, тому у задоволенні позовних вимог до відповідача 2 слід відмовити у повному обсязі.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до частини першої статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (частини перша-друга статті 612 Цивільного кодексу України).

Згідно частини першої-другої статті 614 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Судом встановлено, що проживаючи у багатоквартирному будинку, відповідач 1 користується житлово-комунальними послугами, які надаються позивачем.

Даючи оцінку вищезазначеним доказам у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що відповідач, отримуючи послуги з центрального водопостачання та водовідведення, вказані послуги своєчасно не оплачував, у зв`язку з чим утворилась заборгованість.

Внаслідок неналежного виконання споживачем, відповідачем 1 зобов`язання по оплаті наданих послуг, станом на 01 травня 2023 року виникла заборгованість у загальному розмірі 27507,40 грн, що складається з заборгованості за послуги водопостачання у розмірі 11873,82 грн, заборгованості за послуги водовідведення у розмірі 15270,36 грн та плати за абонентське обслуговування у розмірі 363,22 грн.

У порядку виконання процесуального обов`язку відповідача, унормованого частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, з доведення належним чином виконання обов`язків перед позивачем з виплати заборгованості, відповідачем 1 не надано доказів виплати вказаної суми заборгованості, а також доказів на підтвердження відсутності своєї вини у неналежному виконанні умов зобов`язання.

Належних та допустимих доказів, які свідчили б про відсутність заборгованості та/або спростовували б проведений позивачем розрахунок заборгованості за надані послуги, суду не надано, а судом таких доказів не встановлено.

Відповідачем 1 було заявлено про застосування строку позовної давності.

Суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 Цивільного кодексу України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно частини другої-третьої статті 267 Цивільного кодексу України, заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 Цивільного кодексу України).

Законодавством України не передбачено застосування спеціальної позовної давності до вимог у сфері житлово-комунальних послуг загалом та щодо водопостачання і водовідведення зокрема.

Тому до відносин щодо надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення застосовують загальний строк позовної давності, який становить три роки.

У поданій позовній заяві позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість у загальному розмірі 27 507,49 грн станом на 01 травня 2023 року.

Позивач просить стягнути суму заборгованості, яка включає суму боргу, що виникла до 01 травня 2020 року, у загальному розмірі 16187,94 грн, у тому числі за послуги водопостачання у розмірі 7003,66 грн, за послуги водовідведення у розмірі 9184,28 грн, що перевищує позовну давність для такої вимоги.

Тому зазначений розмір заборгованості у сумі 16187,94 грн виходить за межі трирічного строку, тобто за межі строку позовної давності, оскільки позовна заява про стягнення заборгованості подана до суду 22 червня 2023 року.

Враховуючи те, що відповідач 1 заявив про застосування строку позовної давності, доказів про визнання відповідачами заборгованості, що виникла до 01 травня 2020 року, позивачем до суду не надано, а судом не встановлено, тому є підстави для застосування позовної давності судом та для відмови у позові у частині позовних вимог стосовно заборгованості, яка виникла до 01 травня 2020 року, у зв`язку зі спливом позовної давності.

Тому з відповідача 1 як індивідуального споживача на користь позивача слід стягнути заборгованість за надані послуги централізованого водопостачання і водовідведення та плати за абонентське обслуговування у розмірі 11 319,46 грн.

Відповідно до вимог частини першої статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

У відповідності до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи із вищевикладеного, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, відповідно до статей 526, 527, 530, 610-612, 629, 815 Цивільного кодексу України, керуючись статтями 4, 10-13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 279, 353-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Комунального підприємства «Івано-Франківськводоекотехпром» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги централізованого водопостачання та водовідведення і плати за абонентське обслуговування задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Комунального підприємства «Івано-Франківськводоекотехпром», , заборгованість за надані послуги централізованого водопостачання і водовідведення та плати за абонентське обслуговування у розмірі 11 319,46 грн (одинадцять тисяч триста дев`ятнадцять гривень сорок шість копійок).

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач - Комунальне підприємство «Івано-Франківськводоекотехпром», , місцезнаходження: 76011 м. Івано-Франківськ, вул. Ботанічна, 2. Відповідач 1 - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків не встановлено, місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач 2 - ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків не встановлено, місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Мелещенко Л.В.