КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 6/947/93/24
УХВАЛА

01.02.2024 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

при секретарі Кириковій О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі заяву Кредитної спілки «ІСТОК», за участі заінтересованих осіб: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про видачу дублікатів виконавчих листів по справі №947/32126/21 за позовною заявою Кредитної спілки «ІСТОК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

15.01.2024 року до Київського районного суду міста Одеси, через засоби поштового зв`язку, надійшла заява Кредитної спілки «ІСТОК», за участі заінтересованих осіб: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про видачу дублікатів виконавчих листів по справі №947/32126/21.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу справу за вказаною заявою розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 16.01.2024 року вказану заяву прийнято до свого провадження та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Сторони у судове засідання призначене на 01.02.2024 року не з`явились, про дату, час і місце проведення якого повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

У зв`язку з неявкою сторін по справі до судового засідання без поважних причин, судом було ухвалено провести розгляд справи за відсутності сторін по справі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява Кредитної спілки «ІСТОК» підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду міста Одеси перебувала на розгляді цивільна справа №947/32126/21 за позовною заявою Кредитної спілки «ІСТОК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

За наслідком розгляду вказаної справи, 16.11.2021 року Київським районним судом міста Одеси ухвалено рішення, яким позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки «ІСТОК» достроково заборгованість за договором про споживчий кредит №ДК2-870 від 29.01.2021 року, станом на 01.09.2021 року, у загальному розмірі 68664 гривні 17 копійок, а також стягнуто з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «ІСТОК» у відшкодування витрат зі сплати судового збору - 1135 гривень 00 копійок та з ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки «ІСТОК» у відшкодування витрат зі сплати судового збору - 1135 гривень 00 копійок.

Вказане рішення суду набрало законної сили 17.12.2021 року, за наслідком чого Київським районним судом міста Одеси були видані виконавчі листи №947/32126/21 на примусове виконання вищевказаного рішення суду відносно кожного з боржників.

У відповідності до наданого представником позивача до даної заяви Акту №1 службового розслідування від 10.08.2023 року вбачається, що комісією Голови правління Кредитної Спілки «ІСТОК» за наслідком службового розслідування за фактом втрати виконавчих листів, викладених у службовій записці начальника відділення КС «ІСТОК» №2 Шкурак А.І. від 02 серпня 2023 р. встановлено, що: в результаті недбалого ставлення до своїх посадових обов`язків юрисконсультом Банник Н.С. виконавчі листи №947/32126/21 про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС "ІСТОК" солідарно суми боргу у розмірі 68664, 17 грн. та витрат зі сплати судового збору у розмірі 1135,00 грн. та № 947/32126/21 про стягнення з ОСОБА_2 на користь КС "ІСТОК" солідарно суми боргу у розмірі 68664, 17 грн. та витрат зі сплати судового збору у розмірі 1135, 00 грн. не були передані на примусове виконання до державної виконавчої служби чи приватного виконавця; за результатами перевірки фактичної наявності у КС "ІСТОК" виконавчих листів було встановлено, що виконавчі листи № 947/32126/21 відсутні у КС "ІСТОК"; притягти до дисциплінарної відповідальності за порушення своїх посадових обов`язків юрисконсульта ОСОБА_3 не можливо у зв`язку з його звільненням; на час проведення перевірки порушень у зберігання виконавчих листів не виявлено.

На підставі вищевикладеного вбачається, що виконавчі листи видані Київським районним судом міста Одеси на примусове виконання рішення Київського районного суду міста Одеси від 16.11.2021 року по справі №947/32126/21 видані стягувачеві, не пред`являлись до примусового виконання та відсутні у стягувача, що свідчить про доведеність факту їх втрати.

Доказів на підтвердження того, що рішення Київського районного суду міста Одеси від 16.11.2021 року по справі №947/32126/21, яке станом на день розгляду даної справи не оскаржене та є чинним, виконано, матеріали справи не містять.

Як вбачається трьохрічний термін встановлений Законом України «Про виконавче провадження» на пред`явлення виконавчих листів до виконання, приймаючи дату набрання рішенням суду по справі №947/32126/21, станом на день розгляду даної заяви не сплив.

У пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частинами першою, другою статті 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

У частинах першій, третій статті 431 ЦПК України закріплено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У частині першій статті 6 Конвенції закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (див. рішення від 19.03.1997 у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece), від 20.07.2004 у справі «Шмалько проти України»)

У пункті 5 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (набрав чинності 05.10.2016) зазначено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом. Відповідно до положень частин першої та другої статті 12 названого Закону виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню з наступного дня після його прийняття.

У відповідності до вимог пункту 17.4 Перехідних положень ЦПК у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа. Про видачу дублікату виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дублікату виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу або відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Верховний Суд у постанові від 02.09.2020 року по справі № 569/10120/13-ц визначив, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Разом із тим ВС зазначив, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили (рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010).

Згідно правової позиції Верховного Суду викладеної у постанові від 23.05.2019 у справі № 5023/1702/12 не надає права відмовити в задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого документу з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати такого документу. За встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката виконавчого документу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат має повністю відтворювати втрачений виконавчий документ, у тому числі містити дату його видачі. Натомість відсутність виконавчого документу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права. Водночас обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого документу є звернення до суду з такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або поновлення за рішенням суду.

Таким чином під час вирішення питання про видачу дублікату виконавчого документу суд повинен встановити чинність рішення, факт видачі виконавчого документу, факт його втрати незалежно від причин, та звернення до суду із відповідною заявою у межах визначеного законом строку для пред`явлення його до виконання ( або можливість поновлення строку у разі порушення строку ).

Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК ).

Приймаючи вищевикладене, судом встановлено, що за наслідком розгляду цивільної справи №947/32126/21, Київським районним судом міста Одеси 16.11.2021 року ухвалено заочне рішення суду, яке не оскаржено та набрало законної сили, для примусового виконання якого судом були видані відповідні виконавчі листи відносно боржників: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які в свою чергу втрачені стягувачем, на примусовому виконанні не перебували, строк пред`явлення яких до виконання не сплив, а автрата відповідних виконавчих листів призводить до невиконання рішення суду.

Таким чином заявником доведено факт чинності рішення, факт його невиконання, видача оригіналу виконавчого документу та його втрата.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про облгрунтованість поданої заяви та наявності підстав для її задоволення.

На підставі вищевикладеного та керуючись п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву Кредитної спілки «ІСТОК», за участі заінтересованих осіб: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про видачу дублікатів виконавчих листів по справі №947/32126/21 за позовною заявою Кредитної спілки «ІСТОК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Видати стягувачеві Кредитній спілці «ІСТОК» (місцезнаходження: 65049, м. Одеса, просп. Адміральський, 7, кімната 2; ) виконавчі листи №947/32126/21 відносно боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на примусове виконання заочного рішення Київського районного суду міста Одеси від 16.11.2021 року по цивільній справі №947/32126/21, яким:

- стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки «ІСТОК» достроково заборгованість за договором про споживчий кредит №ДК2-870 від 29.01.2021 року, станом на 01.09.2021 року, у загальному розмірі 68664 (шістдесят вісім тисяч шістсот шістдесят чотири) гривні 17 (сімнадцять) копійок, яка складається з: заборгованості за основною сумою кредиту 19850 (дев`ятнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят) гривень 26 (двадцять шість) копійок; заборгованості за платою 21923 (двадцять одна тисяча дев`ятсот двадцять три) гривні 79 (сімдесят дев`ять) копійок; заборгованості за відсотками 0 (нуль) гривень 15 (п`ятнадцять) копійок; компенсації нарахованої у відповідності до положень п.4.7.3 договору та ч.2 ст.625 ЦК України за період з 25.05.2021 року по 01.09.2021 року 22889 (двадцять дві тисячі вісімсот вісімдесят дев`ять) гривень 97 (дев`яносто сім) копійок; штрафу нарахованого у відповідності до положень п.4.7.2 договору 4000 (чотири тисячі) гривень 00 (нуль) копійок;

- стягнуто з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «ІСТОК» у відшкодування витрат зі сплати судового збору - 1135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) гривень 00 копійок;

- стягнуто з ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки «ІСТОК» у відшкодування витрат зі сплати судового збору - 1135 (одна тисяча сто тридцять п`ять) гривень 00 копійок.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Головуючий Калініченко Л. В.