Справа № 458/1204/23
УХВАЛА

15.01.2024 м. Турка

Суддя Турківського районного суду Львівської області Ференц Р.І., перевіривши позовну заяву Турківської міської ради, як органу опіки та піклування дітей, діючи в інтересах малолітньої дитини до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Турківської міської ради, ОСОБА_3 , Турківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

21.12.2023 року в Турківський районний суд Львівської області через канцелярію суду надійшла позовна заява Турківської міської ради, як орган опіки та піклування дітей, діючи в інтересах малолітньої дитини до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Турківської міської ради, ОСОБА_3 , Турківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про позбавлення батьківських прав, в якій позивач просить позбавити ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.12.2023 року у провадження судді Турківського районного суду Львівської області Ференц Р.І. передана дана справа.

Предметом позову є позбавлення батьківських прав.

Як встановлено з матеріалів позовної заяви, всупереч ч.3 ст.62 ЦПК України позивачем подано довіреність, видану Турківською міською радою Самбірського району Львівської області в особі міського голови Паращича Ярослава Ярославовича, однак не додано підтвердження щодо його повноважень в розумінні ч.3 ст.62 ЦПК України. Окрім цього в позові найменування позивача зазначено «Турківська міська рада, як орган опіки та піклування дітей». Відповідно до ч.1 ст.56 ЦК України органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Відповідно до п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету. Найменування позивача не є повним, а також не відповідає ч.1 ст.56 ЦК України. Не зазначено поштові індекси усіх відповідачів та третьої особи ОСОБА_6 , не вказано про наявність чи відсутність електронного кабінету щодо кожного учасника справи у тому числі і позивача. Окрім цього позивачу необхідно було доплатити судовий збір в розмірі 2684 грн.

Ухвала суду від 28.12.2023 року доставлена до електронного кабінету позивача 29.12.2023 року 14:35:32, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу.

Відповідно до п.2 ч.6 ст.272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї додатки, суддя вважає, що вимоги ухвали суду не виконано, у зв`язку з чим заява вважається неподаною і повертається з огляду на наступне.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 19.04.1993 року у справі «Краска проти Швейцарії» (Kraska v. Switzerland) визначив, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами.

За таких обставин суддя вважає, що позивачем, в обов`язки якого покладено добросовісне здійснення процесуальних прав, не виконані вимоги ухвали суду від 28.12.2023 року, тому відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Згідно ч.5 ст.185 ЦПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи.

У відповідності ч.6 ст.185 ЦПК України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія заяви залишається в суді.

Згідно ч.7 ст.185 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Згідно ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст.175 і 177 ЦПК України, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

При постановленні даного рішення судом враховано прецедентну практику Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З цього приводу прецедентними є також рішення ЄСПЛ у справах "Осман проти Сполученого королівства" та "Креуз проти Польщі". У вказаних рішеннях також зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів (рішення ЄСПЛ від 04.10.2001 року у справі «Тойшлер проти Німеччини»).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях також неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (§ 57 рішення у справі "Ashingdane v. the United Kingdom" від 28.05.1985 року, § 96 рішення у справі "Krombach v. France" від 13.02.2001 року).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає що недоліки не були усунуті, що є підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,13,43,175,185,258-260,353 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву Турківської міської ради, як органу опіки та піклування дітей, діючи в інтересах малолітньої дитини до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Турківської міської ради, ОСОБА_3 , Турківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про позбавлення батьківських прав вважати неподаною і повернути позивачу у зв`язку з неусуненням недоліків.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Ухвала складена та підписана 15.01.2024 року.

Суддя Р.І.Ференц