ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2024 року м.Суми

Справа №591/4405/22

Номер провадження 22-ц/816/23/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Рунова В. Ю.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Державний ліцей-інтернат з посиленою військовою підготовкою «Кадетський корпус» ім. І.Г. Харитоненка Державної прикордонної служби України,

третя особа Національна академія Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в режимі відеоконференції у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Державного ліцею-інтернату з посиленою військовою підготовкою «Кадетський корпус» ім. І.Г. Харитоненка Державної прикордонної служби України,

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 21 липня 2023 року, в складі судді Шелєхової Г.В., ухвалене у м. Суми, повний текст якого складено 25 липня 2023 року,

в с т а н о в и в:

23 вересня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати незаконними дії відповідача щодо звільнення позивача та скасувати наказ про звільнення ОСОБА_1 за п. 6 ст. 36 КЗпП України;

- поновити ОСОБА_1 на роботі в Державному ліцеї-інтернаті з посиленою військовою підготовкою «Кадетський корпус» ім. І.Г. Харитоненка Державної прикордонної служби України з дати неправомірного звільнення;

- стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, невиплачену заробітну плату у розмірі 8645,46 грн, нанесену моральну шкоду у розмірі 30096,00 грн.

Свої вимоги мотивував тим, що 28 серпня 2020 року був прийнятий на посаду «юрисконсульт» Державного ліцею-інтернату з посиленою військовою підготовкою «Кадетський корпус» ім. І.Г. Харитоненка Державної прикордонної служби України. Наказом від 23 серпня 2022 року його було звільнено з посади через відмову працівника від переведення на роботу в іншу місцевість. При цьому, заплановане звільнення позивача не було погоджено з профспілковим комітетом Ліцею, що є порушенням з боку роботодавця. Також вказував, що в травні 2022 року не було нарахувань премії та надбавки за складність, напруженість у роботі, на неодноразові звернення щодо цього питання, відповідачем відповідь не надана.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 21 липня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконними дії Державного ліцею-інтернату з посиленою військовою підготовкою «Кадетський корпус» ім. І.Г. Харитоненка Державної прикордонної служби України щодо звільнення ОСОБА_1 .

Скасовано наказ 287-ОС від 23 серпня 2022 року про звільнення ОСОБА_1 за п. 6 ст. 36 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_1 на роботі в Державному ліцеї-інтернаті з посиленою військовою підготовкою «Кадетський корпус» ім. І.Г. Харитоненка Державної прикордонної служби України з дати звільнення.

Стягнуто з Державного ліцею-інтернату з посиленою військовою підготовкою «Кадетський корпус» ім. І.Г. Харитоненка Державної прикордонної служби України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 119081 грн 55 коп та моральну шкоду в розмірі 3000грн.

В задоволенні інших вимог відмовлено у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Додатковим рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 23 серпня 2023 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задоволено.

Допущено негайне виконання рішення в межах поновлення на роботі ОСОБА_1 на роботі в Державному ліцеї-інтернаті з посиленою військовою підготовкою «Кадетський корпус» ім. І.Г. Харитоненка Державної прикордонної служби України (т. 2, а.с. 159).

В апеляційній скарзі Державний ліцей-інтернат з посиленою військовою підготовкою «Кадетський корпус» ім. І.Г. Харитоненка Державної прикордонної служби України, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Доводить, що ОСОБА_1 не звільнявся з роботи в Ліцеї наказами ОСОБА_2 від 30 березня 2022 року № 15 та від 01 квітня 2022 року № 16-ОД, ці накази також не зобов`язують начальника ОСОБА_3 звільнити позивач або інших працівників з роботи, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 26 ЗУ «Про освіту» питання призначення на посаду та звільнення з посади працівників належить до виключних дискреційних повноважень керівника закладу освіти. На виконання наказу від 01 квітня 2022 року № 16-ОД, кадровим підрозділом Ліцею, дійсно, було підготовлено письмове повідомлення про зміну істотних умов праці та проект наказу про звільнення позивача з роботи, однак остаточне рішення про його звільнення шляхом видання відповідного наказу, приймалося начальником Ліцею одноособово. За зазначених обставин скасування та визнання протиправними наказів ОСОБА_2 від 30 березня 2022 року № 15 та від 01 квітня 2022 року № 16-ОД жодним чином не свідчить про протиправність наказу начальника Ліцею від 23 серпня 2022 року № 287-ОС «По особовому складу» щодо звільнення з роботи ОСОБА_1 , та не створює для позивача ніяких правових наслідків.

Зазначає, що Ліцей продовжує здійснювати освітню діяльність та дислокуватися в м. Хмельницькому, і рішення Сумського окружного адміністративного суду та Другого апеляційного адміністративного суду по справі № 480/3476/22, якими скасовано вищевказані накази ОСОБА_2 , не зобов`язують Ліцей здійснити передислокацію в зворотньому напрямку до м. Суми, при цьому вимоги позивача спрямовані на поновлення його на роботі за місцем дислокації саме у м. Суми, а його трудові функції не передбачають можливість дистанційної роботи. Вважає, що за умови місцезнаходження Ліцею у м. Хмельницькому поновлення прав позивача в обраний ним спосіб є неможливим.

Вказує про відсутність у діях відповідача протиправності та безпідставність відшкодування позивачу моральної шкоди.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Вважає, що судом ухвалене законне та обґрунтоване рішення, тому підстав для його скасування немає. Зазначає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду про те, що наказ про звільненя від 23 серпня 2022 року «По особовому складу» є похідним від наказів ОСОБА_2 від 30 березня 2022 року № 15 та від 01 квітня 2022 року № 16-ОД, які скасовані рішенням Сумського окружного адміністративного суду у справі № 480/3476/22, що набрало законної сили. Також вказує про звільнення його, як членна Профспілкового комітету без попередньої згоди виборного органу Профспілкової організації. Не враховано, що він є особою з інвалідністю 2-ї групи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника Державного ліцею-інтернату з посиленою військовою підготовкою «Кадетський корпус» ім. І.Г. Харитоненка Державної прикордонної служби України Леонідова С.О., який підтримав доводи апеляційної скарги, заперечення проти скарги позивача ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду в оскаржуваній частині не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що наказом Начальника Державного ліцею-інтернату з посиленою військовою підготовкою «Кадетський корпус» ім. І.Г. Харитоненка Державної прикордонної служби України №155-ОС від 25 серпня 2020 року, ОСОБА_1 прийнято на роботу з 01 вересня 2020 року та призначено на посаду юрисконсульта Державного ліцею-інтернату з посиленою військовою підготовкою «Кадетський корпус» ім. І.Г. Харитоненка Державної прикордонної служби (т. 1, а.с.21-22).

Згідно з наказом Голови Державної прикордонної служби України № 15 від 31 березня 2022 року внесені зміни до директиви Адміністрації Державної прикордонної служби України від 26 березня 2021 року №12 дск «Про переведення на новий штат навчального закладу Державної прикордонної служби України», а саме: пунктом першим місце дислокації Державного ліцею-інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою «Кадетський корпус» імені І.Г. Харитоненка Державної прикордонної служби України визначено місто Хмельницький; пунктом другим до штатів Національної академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького та Державного ліцею-інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою «Кадетський корпус» імені І.Г. Харитоненка введено примітку наступного змісту: «Особовий склад Державного ліцею-інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою «Кадетський корпус» імені І.Г. Харитоненка на усіх видах забезпечення, крім кадрового, перебуває в Національній академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького» (т. 1, а.с. 38).

Наказом Державної прикордонної служби України №16-ОД від 01 квітня 2022 року наказано начальнику Державного ліцею-інтернату: організувати та здійснити переміщення підпорядкованого персоналу з числа військовослужбовців і необхідної для провадження освітнього процесу навчальної матеріально-технічної бази до Національної академії Державної прикордонної служби України імені Б. Хмельницького; прибути в оперативне підпорядкування ректора Національної академії до 08.04.2022 року; організувати освітній процес ліцеїстів в термін до 01.06.2022 року; підготувати та вручити під підпис персональні письмові повідомлення працівникам про зміну місця роботи (зміну істотних умов праці); підготувати проекти наказів про звільнення працівників, які не надали згоду на переведення в іншу місцевість, на підставі п. 6 ст. 36 КзПП із виплатою вихідної допомоги в розмірі середнього місячного заробітку. Ректору Національної академії прийняти в оперативне підпорядкування Державний ліцей-інтернат; забезпечити розміщення персоналу та навчальної матеріально-технічної бази Державного ліцею-інтернату на базі Національної академії (т. 1, а.с. 39-40).

Згідно наказу № 540-АГ від 20 жовтня 2022 року, визнано Національну академію Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького уповноваженим органом, у сфері управління якої перебуватиме Державний ліцей-інтернат з посиленою військово-фізичною підготовкою «Кадетський корпус» імені І.Г. Харитоненка Державної прикордонної служби України (т. 2, а.с. 25).

18 червня 2022 року у мобільному додатку WhatsApp ОСОБА_1 направлено повідомлення про переведення на роботу в іншу місцевість разом з Державним ліцеєм-інтернатом з посиленою військовою підготовкою «Кадетський корпус» ім. І.Г. Харитоненка Державної прикордонної служби України. Проінформовано, що у разі відмови від переведення на роботу в іншу місцевість разом із Державним ліцеєм-інтернатом, а також відмови від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці він може бути звільнений з роботи відповідно до п. 6 ст. 36 КЗпП України (т. 1, а.с.111)

28 червня 2022 року листом за №12/289, ОСОБА_1 попереджено про наступне звільнення з посади юрисконсульта на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, яке відбудеться 29 серпня 2022 року у зв`язку зі скороченням посади юрисконсульта. Одночасно запропоновано переведення на посаду вихователя І роти на час перебування основного працівника на військовій службі по мобілізації (т. 1, а.с. 16).

Факт отримання вказаних повідомлень та ознайомлення з ними позивач підтвердив у судовому засіданні.

Наказом Начальника Державного ліцею-інтернату з посиленою військовою підготовкою «Кадетський корпус» ім. І.Г. Харитоненка Державної прикордонної служби України №2/3-ОС від 09 серпня 2022 року наказано, зокрема ОСОБА_4 , визначитися щодо продовження роботи в нових умовах, а саме переведення на роботу в іншу місцевість за адресою: АДРЕСА_1 до 12 серпня 2022 року та в термін до 10 серпня 2022 року подати заяву про надання згоди або про відмову від такого переведення. З наказом позивач ознайомлений, що підтверджується його підписом (т. 1, а.с. 112-114).

Наказом Начальника Державного ліцею-інтернату з посиленою військовою підготовкою «Кадетський корпус» ім. І.Г. Харитоненка Державної прикордонної служби України «По особовому складу» №287-ОС від 23 серпня 2022 року, звільнено ОСОБА_1 , юрисконсульта групи юридичного забезпечення Ліцею 26 серпня 2022 року через відмову працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з Ліцеєм, п. 6 ст. 36 КЗпП України (т. 1, а.с. 9-10).

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2022 року у справі №480/3476/22, адміністративний позов Первинної профспілкової організації Державного ліцею-інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою «Кадетський корпус» імені І.Г. Харитоненка Державної прикордонної служби України, Громадської організації «СУМСЬКЕ КАДЕТСТВО» до Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання протиправними та скасування наказів задоволено, визнано протиправними та скасовано накази Голови Державної прикордонної служби України від 31.03.2022 №15 «Про внесення зміни до директиви Адміністрації Державної прикордонної служби України від 26.03.2021 №12 дск» та від 01.04.2022 №16-ОД «Про проведення заходів». Вказане рішення набрало законної сили 22 березня 2023 року (т. 1, а.с. 210, 212).

Згідно довідки про доходи, середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 становить 506 грн 73 коп (т. 1, а.с. 183).

Ухвалюючи рішення про скасування наказу про звільнення з роботи ОСОБА_1 та поновлення його на роботі суд першої інстанції виходив з того, що наказ від 31 березня 2022 року № 15 «Про внесення зміни до директиви Адміністрації Державної прикордонної служби України від 26.03.2021 №12 дск» та наказ від 01 квітня 2022 року №16-ОД «Про проведення заходів», на виконання яких позивача було звільнено, визнані протиправними та скасовані, тому дії відповідача щодо звільнення ОСОБА_1 є неправомірним. Керуючись положеннями ст. 235 КЗпП України, врахувавши розмір середньоденної заробітної плати ОСОБА_1 506 грн 73 коп, дійшов висновку про стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 119081 грн 55 коп, а також відшкодування моральної шкоди у порядку ст. 237-1 КЗпП України.

Проте, з такими висновками місцевого суду колегія суддів апеляційного суду погодитись не може, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Звільнення працівника з підстав, не передбачених законом, або з порушенням установленого законом порядку свідчить про незаконність такого звільнення та тягне за собою поновлення порушених прав працівника.

У пункті 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз`яснено, що при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з`ясувати, з яких підстав проведене звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням), і перевірити їх відповідність законові.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 36 КЗпП України передбачено, що підставами припинення трудового договору є відмова працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 32 КЗпП України, переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у ст. 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством.

У зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

У період дії воєнного стану норми ч. 3 ст. 32 КЗпП України щодо повідомлення працівника про зміну істотних умов праці не застосовуються згідно із Законом № 2136-IX від 15.03.2022.

Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу.

Статтею 3 Конвенції про права дитини, учасником якої є Україна, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці забезпечують, щоб установи, служби і органи, відповідальні за піклування про дітей або їх захист, відповідали нормам, встановленим компетентними органами, зокрема, в галузі безпеки й охорони здоров`я та з точки зору численності і придатності їх персоналу, а також компетентного нагляду.

Частиною 2 ст. 25 Закону України «Про освіту» визначено, що засновник закладу освіти сприяє створенню безпечного освітнього середовища в закладі освіти.

Безпечне освітнє середовище сукупність умов у закладі освіти, що унеможливлюють заподіяння учасникам освітнього процесу фізичної, майнової та/або моральної шкоди.

Постановою Кабінету Міністрів України №385 від 27 березня 2022 року «Деякі питання тимчасового переміщення (евакуації) дітей та осіб, які проживають або зараховані до закладів різних типів, форм власності та підпорядкування на цілодобове перебування, в умовах воєнного стану» (була чинною на час прийняття рішення про переміщення навчального закладу), передбачено переміщення (евакуацію) дітей та осіб, які проживають або зараховані до закладів різних типів, форм власності та підпорядкування, що розташовані в зоні активних бойових дій або наближених до неї населених пунктах, на територію, на якій не ведуться бойові дії, або за межі України навчальних закладів.

Підставою для початку процедури переміщення Ліцею з міста Суми до міста Хмельницького стали накази Адміністрації Державної прикордонної служби України від 31 березня 2022 року №15 «Про внесення зміни до директиви Адміністрації Державної прикордонної служби України від 26 березня 2021 №12ДСК» та від 01 квітня 2022 року №16 «Про проведення заходів», видані у зв`язку з введенням Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» воєнного стану та початком повномасштабної збройної агресії з боку російської федерації, проведенням активних бойових дій і знищенням значної частини інфраструктури ОСОБА_3 .

Приймаючи рішення про переміщення ліцею, Адміністрація Держприкордонслужби, виконуючи вимоги Постанови Кабінету Міністрів України №385 від 27 березня 2022 року, як засновник Ліцею, в першу чергу керувалась принципом забезпечення найкращих інтересів дитини та прагнула гарантувати безпеку та захист життя вихованців, їх право на здобуття освіти в умовах воєнного стану.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Сумського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2022 року, залишеного без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2023 року по справі № 480/3476/22 накази Адміністрації Держприкордонслужби України від 31.03.2022 №15 «Про внесення зміни до директиви Адміністрації Державної прикордонної служби України від 26.03.2021 №12 дск та від 01.04.2022 №16-ОД «Про проведення заходів» скасовані.

На дату звільнення позивача 26 серпня 2022 року, рішення Сумського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2022 року ще не набрало законної сили.

Остаточне рішення про звільнення позивача з роботи шляхом видання відповідного наказу, приймалось начальником Ліцею одноособово, відповідно до наданих йому законодавством повноважень та в межах автономії закладу освіти.

Підставами для видачі наказу начальника Ліцею від 23 серпня 2022 року № 287-ОС «По особовому складу» про звільнення позивача з роботи зазначено: наказ начальника Ліцею від 09.08.2022 № 213-ОС «По особовому складу» щодо продовження роботи в нових умовах, а саме: переведення на роботу в іншу місцевість за адресою: АДРЕСА_1 , до 12.08.2022 року, а також доповідна записка завідувача групи документального забезпечення ОСОБА_5 від 11.08.2022 року.

Ліцей продовжує здійснювати освітню діяльність та дислокуватися в м. Хмельницькому і рішення Сумського окружного адміністративного суду та Другого апеляційного адміністративного суду по справі № 480/3476/22, якими скасовано вищевказані накази Адміністрації Дежрприкордонслужби від 31.03.2022 №15 та від 01.04.2022 №16-ОД, не зобов`язують Ліцей здійснити передислокацію в зворотному напрямку до м. Суми.

У зв`язку з прийняттям рішення Сумського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2022 року Держприкордонслужба не приймала жодних нормативних документів, навпаки, не погоджується з рішенням і оскаржує його до Верховного Суду, у якому відкрито касаційне провадження.

Крім того, 16.12.2022 загальними зборами колективу Державного ліцею-інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою «Кадетський корпус» імені І. Г. Харитоненка було ухвалено нову редакцію Статуту Ліцею, в пункті 3 якого вказано: «Місцезнаходження (юридична адреса) Ліцею: вул. Озерна, 14, м. Хмельницький, 29000». Таким чином, колективом ОСОБА_3 одноголосно було прийнято рішення щодо необхідності провадження освітньої діяльності Ліцею саме у м. Хмельницькому. Наказом Голови Держприкордонслужби від 19.05.2023 №31 Статут Ліцею у вказаній редакції був затверджений і на даний час пункт Статуту Ліцею, в якому визначено «Місцезнаходження (юридична адреса) Ліцею: вул. Озерна, 14, м. Хмельницький, 29000» є чинним (т.3 а.с. 10).

Скасування та визнання протиправними наказів Адміністрації Держприкордонслужби від 31.03.2022 № 15 та від 01.04.2022 №16-ОД, якими керувався відповідач при звільненні позивача, на думку апеляційного суду, не були визначальними при звільненні позивача, враховуючи мету переміщення ліцею, значне пошкодження будівлі ОСОБА_3 під час ракетно-бомбового удару, що унеможливлювало подальше навчання та проживання ліцеїстів, наявність не скасованих внутрішніх наказів по ОСОБА_3 , які передували звільненню позивача, категоричну незгоду позивача на переміщення разом з навчальним закладом.

Таким чином, на теперішній час відсутні будь-які правові підстави для зворотного переміщення Ліцею з м. Хмельницького до м. Суми і згідно діючого Статуту ОСОБА_3 правомірно здійснює свою діяльність саме у м. Хмельницькому. Крім того, будівля ОСОБА_3 на території міста Суми зазнала пошкоджень під час військових дій та фактично не придатна для проживання та навчання ліцеїстів. Питання фінансування відновлення будівлі ОСОБА_3 в місті Суми на даний час не вирішено. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що будівля, в якій Ліцей розташовується в місті Хмельницький, перебуває в справному стані та має відповідні приміщення, що можуть використовуватись як сховища.

Знаходження Ліцею у місті Хмельницькому дозволяє виконувати покладену на керівництво Ліцею функцію із забезпеченням збереження життя та здоров`я ліцеїстів та інших учасників освітнього процесу та цілком відповідає обґрунтованим очікуванням дітей та їх батьків, які обрали для навчання саме цей навчальний заклад.

Оскільки процедура переміщення завершилася, Ліцей продовжує працювати на новому безпечному місці і підстави повернення на попереднє місце роботи відсутні і заперечуються колективом ліцею та відповідачем, який намагається створити безпечні умови для навчання ліцеїстів та роботи працівників ОСОБА_3 , суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для винесення наказу в.о. начальника Ліцею від 23.08.2022 № 287-ОС «По особовому складу» щодо звільнення позивача з роботи на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України та, відповідно, безпідставно поновив позивача на роботі та стягнув з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Доводи позовної заяви про порушення роботодавцем при звільненні позивача вимог ст. 43 КЗпП України щодо розірвання трудового договору без отримання попередньої згоди первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, є безпідставними.

Так, відсутність рішення профспілки під час звільнення працівника сама по собі не є безумовною підставою для його поновлення на роботі, оскільки така згода або незгода на звільнення може бути витребувана судом при вирішенні трудового спору (постанова Верховного Суду від 10 травня 2022 року у справі № 316/285/20).

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» у період дії воєнного стану норми ст. 43 КЗпП України не застосовуються, крім випадків звільнення працівників підприємств, установ або організацій, обраних до профспілкових органів.

Звільнення працівника на підставі п. 6 ч. 1 ст. 36 КЗпП України у зв`язку із його відмовою від продовження роботи, пов`язаною із зміною істотних умов праці, не можна відносити ні до звільнення працівника за його ініціативою, ні до звільнення працівника за ініціативою роботодавця. Зазначена підстава припинення трудового договору обумовлена відсутністю взаємного волевиявлення його сторін, недосягненням ними згоди щодо продовження дії трудового договору.

У відповідності до ч. 3 ст. 41 ЗУ «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації (у тому числі структурних підрозділів), його керівників, профспілкового представника (там, де не обирається виборний орган профспілки), крім додержання загального порядку, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищестоящого виборного органу цієї профспілки (об`єднання профспілок).

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 252 КЗпП України зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є. Звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації (у тому числі структурних підрозділів), його керівників, профспілкового представника (там, де не обирається виборний орган професійної спілки), крім випадків додержання загального порядку, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищого виборного органу цієї професійної спілки (об`єднання професійних спілок).

Передбачена ч. 3 ст. 252 КЗпП України та ч. 3 ст. 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» гарантія про обов`язкове отримання роботодавцем попередньої згоди виборного органу, а також вищого виборного органу первинної профспілкової організації на звільнення працівника, який є членом виборного органу первинної профспілкової організації підприємства, установи, організації, розповсюджується на випадки його звільнення на підставі п. 6 ч. 1 ст. 36 КЗпП України.

Оскільки з матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 з 02 вересня 2021 року є членом Профспілкового комітета в Державному ліцеї-інтернаті з посиленою військовою підготовкою «Кадетський корпус» ім. І.Г. Харитоненка (т. 1, а.с. 19) і відповідач не погодив звільнення позивача з роботи із вказаним виборним профспілковим органом, апеляційним судом було зупинено апеляційне провадження для отримання згоди або відмови виборного органу профспілкової організації та вищого виборного органу цієї професійної спілки на надання згоди на звільнення ОСОБА_1 за п. 6 ст. 36 КЗпП України.

Із протоколу № 12 дистанційних онлайн-зборів профкому Первинної профспілкової організації Державного ліцею-інтернату з посиленою військовою підготовкою «Кадетський корпус» ім. І.Г. Харитоненка Державної служби України від 12 грудня 2023 року, проведених за участю ОСОБА_1 , вбачається, що профспілкова організація відмовила у наданні згоди на звільнення юрисконсульта Державного ліцею-інтернату з посиленою військовою підготовкою «Кадетський корпус» ім. І.Г. Харитоненка Державної служби України ОСОБА_1 з займаної посади за п. 6 ч. 1 ст. 36 КЗпП України (т. 2, а.с. 231-237).

Сумська обласна профспілкова організація працівників державних установ України у прийнятій постанові № П-14-1 від 12 грудня 2023 року вважає розірванні трудового договору ОСОБА_1 з Державним ліцеєм-інтернатом з посиленою військовою підготовкою «Кадетський корпус» ім. І.Г. Харитоненка Державної служби України, укладеного на невизначений строк, з підстав п. 6 ст. 36 КЗпП України, неправомірним. У згоді на звільнення ОСОБА_1 за п. 6 ст. 36 КЗпП України відмовлено (т. 2, а.с. 239-240).

Однак, виходячи з обставин цієї конкретної справи, проаналізувавши зміст протоколу профкому Первинної профспілкової організації Державного ліцею-інтернату з посиленою військовою підготовкою «Кадетський корпус» ім. І.Г. Харитоненка Державної служби України від 12 грудня 2023 року, листа № 10 про надання відповіді та постанови № П-14-1 Сумської обласної профспілкової організації працівників державних установ України від 12 грудня 2023 року, апеляційний суд вважає не обґрунтованою та не бере до уваги відмову у наданні згоди на звільнення ОСОБА_1 з займаної посади за п. 6 ч. 1 ст. 36 КЗпП України.

Так, розглядаючи трудовий спір, суд повинен з`ясувати, чи містить рішення профспілкового комітету власне правове обґрунтування такої відмови. І лише у разі відсутності у рішенні правового обґрунтування відмови у наданні згоди на звільнення працівника власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації і таке звільнення є законним у разі дотримання інших передбачених законодавством вимог для звільнення. Оскільки необґрунтованість рішення профспілкового комітету породжує відповідне право власника на звільнення працівника, а обґрунтованість такого рішення виключає виникнення такого права, то суд зобов`язаний оцінювати рішення профспілкового органу на предмет наявності чи відсутності ознак обґрунтованості.

Обґрунтованість рішення профспілкового органу повинна оцінюватись судом виходячи із загальних принципів права і засад цивільного судочинства (ст. 8 Конституції України, ст. 3 ЦК України).

Рішення кожного профспілкового органу про відмову у наданні згоди на звільнення позивача ОСОБА_1 не містить достатньої аргументації та посилання на правове обґрунтування незаконності звільнення працівника або посилання на неврахування власником фактичних обставин, за яких розірвання трудового договору з працівником є порушенням його законних прав.

Висновок про обґрунтованість чи необґрунтованість рішення профспілкового комітету про відмову у наданні згоди на звільнення працівника може бути зроблений судом лише після перевірки відповідності такого рішення нормам трудового законодавства, фактичних обставин і підстав звільнення працівника, його ділових і професійних якостей.

У відмові про надання згоди на звільнення позивача взагалі не надана оцінка ситуації та обставинам, що стали причиною переміщення Державного ліцею-інтернату з посиленою військовою підготовкою «Кадетський корпус» ім. І.Г. Харитоненка Державної служби України з м. Суми, яке знаходить у безпосередній близькості до кордону з РФ та в умовах воєнного стану піддається постійним обстрілам, до більш безпечного м. Хмельницький, можливість здійснювати ліцеєм в таких умовах своєї діяльності.

Не враховано, що пошкоджена обстрілами будівля ліцею у м. Суми залишається не придатною для навчання та проживання ліцеїстів, наявність на час звільнення позивача нескасованих наказу Голови Державної прикордонної служби України № 15 від 31 березня 2022 року внесені зміни до директиви Адміністрації Державної прикордонної служби України від 26 березня 2021 року №12 дск «Про переведення на новий штат навчального закладу Державної прикордонної служби України», та наказу Державної прикордонної служби України №16-ОД від 01 квітня 2022 року «Про проведення заходів», які підлягали обов`язковому виконанню керівником ліцею, категоричну відмову ОСОБА_1 від переїзду за місцем дислокації ліцею до м. Хмельницький.

Відсутнє у висновках профспілкових органів і правове обґрунтування можливості роботодавця не застосовувати до працівника положення п. 6 ст. 36 КЗпП України у разі не згоди останнього на зміну істотних умов праці у зв`язку з переміщенням ліцею на нове місце дислокації.

Висновок профспілкових органів ґрунтується лише на тому, що оскільки накази № 15 та № 16-ОД визнано судом неправомірними, тому відсутні були підстави для звільнення позивача.

За встановлених обставин справи та необґрунтованості відмови профспілкових органів у наданні згоди на звільнення позивача, колегія суддів вважає, що відповідач мав право звільнити ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції, через неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, на підставі п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору в усіх інстанціях на підставі п. 9 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», сплачений відповідачем судовий збір за апеляційний перегляд справи підлягає компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у розмірі 4465,80 грн.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Державного ліцею-інтернату з посиленою військовою підготовкою «Кадетський корпус» ім. І.Г. Харитоненка Державної прикордонної служби України задовольнити.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 21 липня 2023 року скасувати та прийняти нову постанову.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного ліцею-інтернату з посиленою військовою підготовкою «Кадетський корпус» ім. І.Г. Харитоненка Державної прикордонної служби України, третя особа Національна академія Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Судовий збір за апеляційний перегляд справи у розмірі 4465 грн 80 коп. компенсувати Державному ліцею-інтернату з посиленою військовою підготовкою «Кадетський корпус» ім. І.Г. Харитоненка Державної прикордонної служби України за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: Ю. О. Філонова

В. Ю. Рунов